Справа № 495/7687/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2015 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Республіка Молдова, громадянина Молдови, молдованина, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,-

сторони кримінального провадження:

прокурори Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_9 в інтересах потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2008 року приблизно о 23.30 годині в районі 77 км автодороги «Одеса-Рені», Білгород-Дністровського району, Одеської області, обвинувачений ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 2.3. «б»; 13.1; 13.3; 14.2 Правил дорожнього руху України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), які зобов`язують водія: п. 23. «б» «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі»; п. 13.1 ПДР «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу»; п. 13.3 ПДР «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху»; п. 14.2. Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані. Порушення виразилися в тому, що обвинувачений ОСОБА_3 в зазначений день та час, керуючи технічно справним легковим автомобілем «ВАЗ-2109» р/н НОМЕР_1 , здійснював рух по смузі свого напрямку руху автодороги «Одеса- Рені» з боку м. Рені в напрямку м. Одеси.

Керуючи зазначеним автомобілем, був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, в результаті чого, на ділянці 77км + 400м вказаної автодороги, з метою здійснення обгону транспортного засобу, що рухався в попутному з ним напрямку, виїхав на зустрічну смугу, при цьому не переконавшись в тому, що вона вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, де не витримавши безпечного інтервалу між транспортними засобами, скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Galant» р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався в прямому зустрічному напрямку, по своїй смузі руху.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди:

-ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (пасажир автомобіля «ВАЗ-2109» р/н НОМЕР_3 ) отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому грудного відділу хребта з пошкодженням спинного мозку, множинних переломів лівих і правих ребер, розтрощення печінки, рани обличчя, множинних саден грудної клітки, переломів кісток таза, перелому правої стегнової кістки, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 339 «а» від 11.09.2008 року знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті;

-ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (пасажир автомобіля «ВАЗ-2109» р/н НОМЕР_1 ) отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, забитих ран обличчя, відкритого осколкового перелому правого стегна, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2964 від 13.08.2009 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень;

-ОСОБА_14 ( до 2011 року ОСОБА_15 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 (пасажир автомобіля «Mitsubishi Galant» р/н НОМЕР_2 ) отримала тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани голови, забою головного мозку легкого ступеня, відкритого перелому лівої плечової кістки у верхній третині, забитої рани гомілки, саден тіла, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2962 від 13.08.2009 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень;

-ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (пасажир автомобіля «Mitsubishi Galant» р/н НОМЕР_2 ) отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток передпліччя, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2960 від 13.08.2009 року відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень;

-ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (водій автомобіля «Mitsubishi Galant» р/н НОМЕР_2 ) отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, закритого перелому лівого стегна в середній третині, перелому наколінника, переломів 6,7 ребер справа, множинних забоїв, саден-голова, тулуба, кінцівок, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2961 від 13.08.2009 року відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (пасажир автомобіля «Mitsubishi Galant» р/н НОМЕР_2 ) отримала тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної краніо-скелетної травми, забою головного мозку середнього ступеня, закритого перелому правої стегнової кістки, забитої рани потилиці, саден, травматичного шоку 2, набряку речовини головного мозку, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2958 від 12.08.2009 року відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком судової авто-технічної експертизи № 5922 від 09.10.2015 року в умовах даної події водій автомобіля «ВАЗ-2109» р/н НОМЕР_3 належним виконанням вимог п. 14.2, (в), 13.1 ПДР України мав технічну можливість виключити виїзд на зустрічну сторону проїжджої частини, тобто, мав технічну можливість запобігти зіткненню із зустрічним автомобілем «Mitsubishi Galant» р/н НОМЕР_2 . Розгляд питання про наявність чи відсутність у водія автомобіля «Mitsubishi Galant» р/н НОМЕР_2 технічної можливості попередити зіткнення безпредметний, оскільки з моменту виїзду автомобіля «ВАЗ-2109» на зустрічну смугу руху, водій автомобіля «Mitsubishi Galant» перебував в аварійній обстановці.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину визнав себе у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом потерпілих та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого, дослідженням доказів стосовно цивільного позову потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом потерпілих та дослідженням доказів, які характеризують його особистість, дослідженням доказів стосовно цивільного позову потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 . Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне. Водійське посвідчення категорії «В» він отримав приблизно за п`ять років до дорожньої транспортної пригоди. Автомобіль ВАЗ 2109 він придбав за 2-3 роки до ДТП. 25.07.2008 року він поїхав до села Монаші, Білгород-Дністровського району, Одеської області, до товариша покійного ОСОБА_13 та знаходився до 23.00 годин. Спиртні напої він не вживав. Після чого вночі він разом з ОСОБА_13 , потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_17 (донькою ОСОБА_13 ) повертались додому до села Південне. Видимість була гарною, дорога була сухою, дощу не було. ОСОБА_13 , який загинув, сидів праворуч, донька ОСОБА_18 сиділа за його спиною, потерпілий ОСОБА_6 сидів на задньому сидінні за спиною ОСОБА_13 . Він їхав зі швидкістю до 100 км/годину. Попереду рухались автомобілі, яких він обгонив. Перед ДТП він почав обгін великого вантажного автомобіля та розраховував на те, що встигне завершити цей обгін, однак побачив світло зустрічних фар автомобіля. Далі трапилось ДТП. Він знаходився у несвідомому стані. Знаходився у лікарні на протязі декілька тижнів в травматичному відділенні. Він надав допомогу потерпілим, які їхали в його автомобілі. Родичі цих потерпілих не мають претензій до нього. Потерпілим автомобіля «Mitsubishi Galant» він матеріальну допомогу не надавав, оскільки вони добровільно не звертались до нього. Він відчуває себе винуватим, жалкує через те, що трапилось, він обов`язково буде відшкодовувати завдану шкоду потерпілим в межах доведеності їх позовів в суді. Однак знаходячись під вартою, він не зможе зараз відшкодувати завдану шкоду потерпілим, так як розраховує лише на себе. Цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 визнає в межах їх доведеності в суді. Його арештували в серпні 2015 року, але з моменту скоєння ДТП і до арешту слідчі органи йому ніяких претензій не пред`являли. Він спокійно перетинав кордон на автомобілі до Р. Молдови, Росії та повертався назад в Україну, ні від кого він не ховався. Про те, що він знаходився у розшуку, він не знав У скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати. Він не бажав настання таких наслідків.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 25.07.2008 року він поїхав на зустріч з чоловіком в с. Монаші, який повинен був надати йому роботу. Зустріч повинна була відбутися на заправці. Однак з певних причин зустріч не відбулась і він повертався додому в с. Південне Білгород-Дністровського району, Одеської області. На заправці він зустрів обвинуваченого ОСОБА_3 , якого попросив підвезти його до села Південне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, оскільки з обвинуваченим був знайомий та знав, що він там мешкає. Він присів на заднє сидіння автомобіля, задрімав та далі нічого не пам`ятає. Отямився, коли вже було скоєно ДТП. Йому було спричинено струс головного мозку, забиті рани, обличчя. Претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має. Він може його охарактеризувати лише з позитивної сторони, алкогольних напоїв не вживав, вів нормальний спосіб життя. Просив його суворо не карати та призначити умовну міру покарання.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 286 ч.2 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, заподіяло потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, а також спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, виключно позитивні характеристики за місцем проживання, відповідно до характеристики Всеукраїнського союзу церков євангельських християн-баптистів Білгород-Дністровської церкви ЄХБ «Храм Спасіння» від 01.10.2015 року за час перебування в церкві зарекомендував себе відповідальною, трудолюбивою, відкритою, чесною людиною, він не одружений; на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та необережних, потерпілий ОСОБА_6 претензій не має, та просив призначити умовну міру покарання, обвинувачений зобов`язується відшкодувати завдану шкоду потерпілим.

Враховуючи вищевикладене та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд прийшов до переконання, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

На підставі вище викладеного суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, яке в повній мірі буде відповідати тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, суд не вбачає підстав для призначення йому менш сурового покарання.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 в ході досудового розслідування та підготовчого судового засідання цивільних позовів до обвинуваченого ОСОБА_3 не пред`являли.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування компенсації матеріальної шкоди у розмірі 241000 грн., що складає витрати (80000 грн. на лікування + 161000 грн. вартість транспортного засобу) та компенсації моральної шкоди у розмірі 100000 грн. з обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого компенсацію матеріальної шкоди у розмірі 8934,56 грн. на його лікування, що підтверджується наданими копіями чеків придбання медичних препаратів. В задоволенні іншої частини грошових кошт на придбання медикаментів та оплату операцій суд вважає за необхідне відмовити, оскільки ні потерпілий, ані його представник не надали суду відповідних доказів підтвердження витрат на лікування. Також суд вважає відмовити в стягненні вартості автомобіля, оскільки потерпілим не надано доказів підтвердження його реальної вартості. Відшкодування компенсації моральної шкоди у розмірі 100000 грн. з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_10 суд вважає задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_10 компенсацію моральної шкоди у розмірі 30000 грн., оскільки доводи, наведені представником потерпілого заподіяння моральної шкоди потерпілому, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, у задоволенні решти стягнення компенсації моральної шкоди відмовити. Задовольняючи позови суд виходив із наступного, в судове засідання не були надані оригінали квитанцій та інших доказів, оскільки потерпілий ОСОБА_10 до суду не з`являвся, просив розглядати кримінальне провадження без нього, його інтереси представляв представник ОСОБА_9 (а.с.46-67).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 про відшкодування компенсації матеріальної шкоди у розмірі 104674,22 грн., що складає витрати (100000 грн. на лікування + 4674,22 грн. втрачена заробітна плата) та компенсації моральної шкоди у розмірі 100000 грн. з обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої компенсацію матеріальної шкоди у розмірі 428,50 грн. на її лікування, що підтверджується наданою копією чека придбання медичних препаратів. В задоволенні іншої частини грошових кошт на придбання медикаментів та оплату операцій суд вважає за необхідне відмовити, оскільки ні потерпіла, ані його представник не надали суду відповідних доказів підтвердження витрат на лікування в медичних установах. Суд вважає відмовити потерпілій стягнення втраченої заробітної плати з обвинуваченого на її користь, оскільки як вбачається із медичних документів, то вона значиться як студентка третього курсу заочного відділення. Також, ні вона, ні її представник не надали суду довідку з місця роботи. За таких обставин суд приходить до висновку, що потерпіла не працювала на час скоєння ДТП. Відшкодування компенсації моральної шкоди у розмірі 100000 грн. з обвинуваченого суд вважає також задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_11 компенсацію моральної шкоди у розмірі 30000 грн., оскільки доводи, наведені представником потерпілої заподіяння моральної шкоди потерпілої, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, у задоволенні решти стягнення компенсації моральної шкоди відмовити. Задовольняючи позови суд виходив із наступного, в судове засідання не були надані оригінали квитанцій та інших доказів, оскільки потерпіла ОСОБА_11 до суду не з`являлась, просила розглядати кримінальне провадження без неї, її інтереси представляв представник (а.с.78-120).

Суд не приймає до уваги копії розрахункових квитанцій ФОП ОСОБА_21 на ім`я потерпілого ОСОБА_10 (а.с.65) та копії розрахункових квитанцій ФОП ОСОБА_21 на ім`я потерпілої ОСОБА_11 (а.с.177-120), оскільки ні потерпілі, ні їх представник не представили медичних призначень, що підтверджувало би необхідність застосування зазначених медичних препаратів на лікування потерпілих на той період, не вказано перелік, кількість та вартість кожного медичного препарату. Також розрахункові квитанції не відповідають періодам лікування потерпілих.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення компенсації матеріальної шкоди у розмірі 100000 грн. не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки ні потерпіла, ні її представник не надали суду відповідних доказів підтвердження витрат на лікування в медичних установах. Відшкодування компенсації моральної шкоди у розмірі 150000 грн. з обвинуваченого суд вважає задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_8 компенсацію моральної шкоди у розмірі 20000 грн., оскільки доводи, наведені представником потерпілої заподіяння моральної шкоди потерпілої, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, у задоволенні решти стягнення компенсації моральної шкоди відмовити (а.с.73).

Суд вважає, що саме такі суми є достатніми для відшкодування втрат морального характеру потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та будуть відповідати вимогам розумності та справедливості.

Речові докази: автомобілі «ВАЗ-2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений ОСОБА_3 та «Mitsubishi Galant» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував потерпілий ОСОБА_10 , залишені на зберіганні штраф майданчику УДАІ ГУМВС України в Одеській області , розташованої в с. Салгани Білгород-Дністровського району Одеської області повернути вище зазначеним особам

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави за провадження судової авто-технічної експертизи технічного стану автомобіля «Mitsubishi Galant» р/н НОМЕР_2 , судової авто-технічної експертизи технічного стану автомобіля марки ВАЗ 2109 р/н НОМЕР_4 , судової транспортно-трасологічної експертизи, судової авто-технічної експертизи обставин ДТП, а всього на суму 1960 грн.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статті призначити покарання у виді 4 років (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 27.08.2015 року (а.с.158).

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 241000 грн. та компенсації моральної шкоди у розмірі 100000 грн. з обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого компенсацію матеріальної шкоди у розмірі 8934,56 грн. на його лікування. В задоволенні решти стягнення матеріальної шкоди відмовити. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_10 компенсацію моральної шкоди у розмірі 30000 грн., у задоволенні решти стягнення компенсації моральної шкоди відмовити (а.с.46-67).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 104674,22 грн. та компенсації моральної шкоди у розмірі 100000 грн. з обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої компенсацію матеріальної шкоди у розмірі 428,50 грн. на її лікування. В задоволенні іншої частини стягнення матеріальної шкоди відмовити. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_11 компенсацію моральної шкоди у розмірі 30000 грн., у задоволенні іншої частини стягнення компенсації моральної шкоди відмовити (а.с.78-120).

В задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 про стягнення компенсації матеріальної шкоди у розмірі 100000 грн. з обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_8 компенсацію моральної шкоди у розмірі 20000 грн., у задоволенні решти стягнення компенсації моральної шкоди відмовити (а.с.73).

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави за провадження судової авто-технічної експертизи технічного стану автомобіля «Mitsubishi Galant» р/н НОМЕР_2 , судової авто-технічної експертизи технічного стану автомобіля марки ВАЗ 2109 р/н НОМЕР_4 , судової транспортно-трасологічної експертизи, судової авто-технічної експертизи обставин ДТП, а всього у розмірі 1960 грн.

Речові докази: автомобілі «ВАЗ-2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений ОСОБА_3 та «Mitsubishi Galant» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував потерпілий ОСОБА_10 , залишені на зберіганні штраф майданчику УДАІ ГУМВС України в Одеській області , розташованої в с. Салгани Білгород-Дністровського району Одеської області повернути вище зазначеним особам (а.с.157).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ