Справа № 711/9998/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002955 від 09 вересня 2015 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженеця м.Черкаси, українеця, громадянина України, непрацюючого, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 01.10.2008 Соснівським районним судом за ст.ст. 186 ч. 2, 190 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений, з іспитовим строком на один рік.

2) 01.07.2009 Соснівським районним судом за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК країни частково приєднано не відбутий строк 6 місяців по вироку Соснівського р/с м. Черкаси від 01.10.2008 і кінцево визначено до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 01.06.2013 по відбуттю строку покарання.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 1988 року народження, 08.09.2015 близько 15 год. 00 хв., повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна заволодів майном ОСОБА_5 , 1954 р.н., при наступних обставинах. Так, у вказаний день, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні відділення «Ощадбанку», що по вул. Смілянській, 2 в м. Черкаси помітив жінку похилого віку, якою виявилась ОСОБА_5 , яка отримала у касі грошові кошти та поклала їх у пакет і вийшла з банківської установи. А ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, прослідкував за вказаною жінкою до мікрорайону «Митниця» і після того, як вона вийшла з магазину «Градмаркет», того ж дня близько 15.00 год., поблизу будинку № 87 по вул. Гагаріна в м. Черкаси наздогнав ОСОБА_5 , та відкрито, умисно, з корисливих мотивів викрав чуже майно, що належить останній, а саме шляхом ривка заволодів пакетом в якому знаходилися грошові кошти в сумі 2500 грн.; мобільний телефон «Сони Еріксон» вартістю 150 грн., з сім-карткою «Лайф» на рахунку якої були кошти в сумі 40 грн., а всього заволодів майном на суму 2690 грн., після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що відмовляється надавати покази та визнає всі фактичні обставини, що вказані в обвинувальному акті.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , повідомила суду, що викрадені речі обвинувачений ОСОБА_4 їй не повернув, за 4 місяці не було жодної спроби відшкодувати завдану шкоду. Все відбувалось у відповідності до висвітлених у обвинувальному акті обставин . Заявлений, на досудовому слідстві, цивільний позов на загальну суму 2690 грн. визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

Частина четверта даної статті вказує, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань. Однак дана стаття не зобов`язує сторону обвинувачення надавати докази в кримінальному провадженні, якщо суд за згодою всіх учасників кримінального провадження визнав недоцільним дослідження наявних доказів, які таким чином повністю визнаються в судовому засіданні сторонами провадження. Тому визнання вини та відмова обвинувачених від детальних показів в судовому засіданні не перешкоджає розглядати дане кримінальне провадження у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, що чітко узгоджується із нормами вказаної статті та позбавляє необхідності доведення фактичних обставин посилаючись на зібрані в справі докази. Дане положення виключно стосується необхідності та порядку дослідження доказів, іншого тлумачення та поняття не містить.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання, не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

Вина обвинуваченого показаннями потерпілої ОСОБА_5 так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які обвинувачений визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення доведено і дії обвинуваченого кваліфікує за ч.2 ст.186 як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття, активне розкриття злочину.

На підставі ч.2 ст. 66 КК України суд визнає наявність 2 неповнолітніх дітей, також, пом`якшуючою обставиною.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину проти особи похилого віку.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином, також враховує відношення обвинуваченого до скоєного, наявність двох судимостей за аналогічні злочини, та те, що обвинувачений належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став а вчинив корисливий злочин проти власності щодо особи похилого віку. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання, пов`язаного із позбавленням волі.

Однак, враховуючи декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи обвинуваченого, особу обвинуваченого, його сімейний стан, наявність 2 неповнолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей суд обґрунтовує можливе призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.186 КК України, відповідно до положень ст. 69 КК України.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

В рамках досудового розслідування потерпілою ОСОБА_5 було подано цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 2 690 грн. Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК України, цивільний позов підлягає розгляду в ході судового розгляду і може бути його доля вирішена лише при ухваленні обвинувального вироку чи постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. В даному випадку цивільний позов ОСОБА_5 поданий до обвинуваченого ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином підлягає задоволенню, з підстав повного визнання його обвинуваченим.

Доля речових доказів має бути вирішена відповідно до положень ст. 100 КПК України

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 цього Кодексу, у видіпозбавлення волі строком 2 роки 8 місяці.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Строк відбування покарання рахувати обвинуваченому із моменту затримання.

Речові докази, а саме:

-чорні штани передані під зберігаючу розписку ОСОБА_4 залишити власнику за належністю;

-туфлі чорного кольору передані під зберігаючу розписку ОСОБА_4 залишити власнику за належністю;

-диск DVD-Rз записами камер відео спостереження приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на Митниці - залишити при матеріалах кримінального провадження;

-диск DVD-Rз записами камер відео спостереження приміщення «Ощадбанку» -залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_5 поданий до обвинуваченого ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на корсить ОСОБА_5 матеріальну шкоду завдану злочином у сумі 2 690 ( дві тисячі шістсот дев`яносто) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1