АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 11-981/10 Головуючий у 1 й інстанції - Ніколаєва Доповідач - Чебикін В.П. .
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської области у складі:

головуючого, судді Живоглядової І.К.

суддів Чебикіна В.П., Семопядного В.О.

с участю прокурора Грамма О.А.

засудженого ОСОБА_1

30 червня 2010 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті

Дніпропетровську кримінальну справу за апеляціями: прокурора, який приймав участь у

розгляді справи судом першої інстанції, засудженого ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2010року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, гр.-нин України, раніше не судимий,-

засуджений по ч.2 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк дев'ять років.

Частково задоволений цивільний позов: з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуте 5 881 грн. матеріальної шкоди та 12 000 грн. моральної шкоди.

З вироку слідує, що ОСОБА_1, 19 квітня 2008 року, близько 18.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в центрі села Брагинівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, поблизу приміщення кафе 0бару «Уют» по вул. Леніна, де умисно, на ґрунті давніх неприязних відносин з ОСОБА_4, з метою нанесення тяжких тілесних ушкоджень, вдарив останнього головою в обличчя, після чого останній став тікати. Продовжуючи свій злочинний намір на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент заподіяння, наздогнавши потерпілого ОСОБА_5 біля магазину ПП «Селіна» по вул. Леніна в с. Брагинівка Петропавлівського району Дніпропетровської області , умисно наніс останньому два удари кулаком в область голови. Від

отриманих ударів ОСОБА_4, не втримавшись на ногах , впав. Після чого ОСОБА_1 скориставшись тим, що ОСОБА_4 лежить на землі і не може відповісти на удари, умисно, на грунті давніх неприязнених відносин, наніс йому не менше 2 ударів ногою по голові з правої сторони та в область шиї. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 помер 07.05.2008 року в реанімаційному відділенні Петропавлівської центральної районної лікарні. Причиною смерті стала внутрішньочерепна травма з крововиливами під оболонку та речовину головного мозку та мозочку, яка у своєму клінічному перебігу ускладнилася розвитком реактивного ексудативного енцефаліту.

Згідно судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_4 виявлено: внутрішньочерепна травма: крововиливи під твердою мозковою оболонкою у стадії організації та сидерофагів крововиливи під м'якими мозковими оболонками мозку та мозочку з продуктивною запальної реакцією, крововиливи в речовині головного мозку, реактивний ексудативний енцефаліт крововиливи під м'якими покривними тканинами голови у лівій лобній ділянці та в проекції нижньої щелепи ліворуч.

Виявлені при досліджені трупа ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травм прижиттєві, виникли задовго до настання смерті, відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, я небезпечні для життя та стоять у прямому причинному зв'язку з настанням смерті.

В апеляції прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції,прохав вирок суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись на неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставина справи, а також на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону;

В апеляції засуджений ОСОБА_1 прохає вирок суду скасувати з причин порушення його права на захист, перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.121 КК України на ст.119 КК України;

В апеляції адвокат ОСОБА_6 прохає вирок суду скасувати, посилаючись на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону(порушення права на захист), невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеність винності його

підзахисного в скоєнні інкримінованого злочину.

В суді апеляційної інстанції : прокурор, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, відмовився від своєї апеляційної скарги. Разом з тим, за думкою прокурора, апеляції засудженого та його захисника задоволенню не підлягають, а висновки суду про доведеність винності ОСОБА_7 та відсутність суттєвих порушень кримінально процесуального законодавства є обгрунтованими;

- засуджений ОСОБА_1 підтримав свою та захисника ОСОБА_6 апеляції посилаючись на те, що захисник ОСОБА_8 фактично не приймав участі в його захисті, а тільки розписувався на протоколах слідчих дій. Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що він тільки штовхнув потерпілого. Внаслідок падіння той вдарився головою о бетону плиту, та спричинив собі травму голови, тому в його діях мається склад злочину, передбачений ст. 119 КК України

(вбивство через необережність), а не ч.2 ст.121 КК України. Крім того, жоден з опитаних в судовому засіданні свідків не дав показань відносно того , що він бив потерпілого ОСОБА_4

Як витікає з вироку суду та з протоколу судового засідання, суд першої інстанції ретельно перевірив усі заявлені засудженим доводи про невинність, надав належну оцінку його показанням на досудовому слідстві та в суді, а також усім розглянутим доказам.

Надавши оцінку розглянутим доказам, суд обгрунтовано визнав показання свідка ОСОБА_9 достовірними, так як вони є послідовні, та підтверджуються іншими доказами, а саме: в судовому засіданні цей свідок показала, що вона бачила як ОСОБА_1 бив ОСОБА_4, який вже лежав на землі. ОСОБА_1 нахилився над ОСОБА_4 та продовжував наносити йому удари. Намагаючись зупинити побиття, вона підійшла до ОСОБА_1, але той не звертаючи уваги на її

зауваження, прохав її не втручатися. Матеріалами справи встановлено, що у свідка ОСОБА_9 не було причин обмовляти засудженого.

Причетність ОСОБА_1 до побиття ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження і в показаннях свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15

Допитаний в судовому засіданні судмедексперт ОСОБА_16 пояснив, що

ушкодження, які були виявлені при огляді трупа не могли утворитися при падінні з висоті власного росту. На потиличній стороні голови ушкоджень виявлено не було, ушкодження на тілі ОСОБА_4 виникли від дії тупого твердого предмету, який діяв с прискоренням,що могло бути ударом рукою або ногою.

Експерт ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що він був присутнім при

відтворенні обставин злочину з участю ОСОБА_1. Останній показував на місці події, як саме він наносив удари потерпілому руками та ногами, при цьому фізичного чи морального впливу на нього не чинилося. Протокол він (ОСОБА_17В.) підписував разом з адвокатом ОСОБА_8 , у якого він брав ручку.

Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 показали, що вони запрошувалися у якості понятих при відтворені обставин злочину. Слідча дія проводилася з участю ОСОБА_1 та інших фахівців, який добровільно, без фізичного або морального тиску з боку працівників міліції розповідав, та показував, як він наносив удари ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_20 (начальник слідчого відділу) показала, що відтворення обставин скоєння злочину проводилося з участю захисника звинуваченого , ніякого тиску на ОСОБА_1 не чинилося. Він самостійно розповів у зв'язку з чим він побив ОСОБА_4, скільки ударів та в які частини тіла йому наніс.

Крім показань свідків, винність ОСОБА_1 підтверджується письмовими доказами:

-протоколами огляду місця події та фото таблицею (т.1 а.с.6-9); протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння(т.1 а.с.8), яким зафіксовано, що 20 квітня 2008 року , як і 19 квітня 2008 року, ОСОБА_1 знаходився у алкогольному сп'янінні; протоколом відтворення обставин скоєння злочину та фото таблицею до нього (т.1 а.с. 42-48) від 29.05.2008 року, яким зафіксовані пояснення засудженого ОСОБА_1, які він давав у присутності свого захисника ОСОБА_8, експерта ОСОБА_17, та працівників міліції. ОСОБА_1 показав місце, де він зустрівся з

ОСОБА_4, наніс йому удар головою в обличчя, потім наздогнав ОСОБА_4 біля

магазину ПП «Селіна» и продовжував його побиття,при цьому він наносив удари кулаком в обличчя потерпілого, а коли той впав на землю, продовжував наносити йому ударі ногою також в обличчя. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 117 від 04.06.2008 року (т.1 а.с. 104-106) смерть ОСОБА_4 настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонку та речовину головного мозку,яка у своєму клінічному перебігу ускладнилась розвитком реактивного ексудативного енцефаліту; виявлені ушкодження у

вигляді внутрішньочерепної травми прижиттєві, виникли задовго до настання смерті,від дії тупого твердого предмету , відносяться до тяжких тілесних пошкоджень небезпечних для життя та знаходяться у прямому причинному зв'язку з настанням смерті. З висновку судово- медичної експертизи № 117-Е від 11.06.2008 року( т.1 а.с. 107-109) вбачається, що експерт, врахувавши характер, механізм утворення тілесних пошкоджень та їх локалізацію,прийшов

до висновку щодо мало вірогідності того, що дані ушкодження утворились при

однократному падінні з висоти власного зросту на тверде покриття.

Ствердження ОСОБА_1 про те, що його право на захист було порушено під час досудового слідства за дорученням суду були предметом судової перевірки та свого

підтвердження не знайшли.

Сукупність приведених доказів достовірно свідчить про доведеність винності ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження,що спричинило смерть потерпілого.

Доводи апеляцій засудженого ОСОБА_1 та його захисника щодо порушення права на захист та недоведеність винності в скоєнні інкримінованого злочину, колегія суддів вважає безпідставними.

Як витікає з матеріалів кримінальної справи та протоколу судового засідання органами слідства та судом досліджені всі обставини, які б могли мати значення для справи. Порушень під час досудового слідства або в судовому засіданні вимог кримінально процесуального законодавства, які б могли бути підставою щодо зміни або скасування вироку, перевіркою матеріалів справи не встановлено. Докази, які зібрані по справі є допустимими , достатніми та достовірними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого ОСОБА_1та адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2010 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Судьи апелляционного суда

Днепропетровской области