Справа № 11-552/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 26.05.2010
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2010 року Апеляційний суд Київської області в складі:

головуючого - судді - Бех М.О.

суддів - Авраменка М.Г., Літвінова Є.В.,

з участю прокурора - Брагіна І.С., засудженого - ОСОБА_1С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та засудженого ОСОБА_1 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2010 року, яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України з неповною середньою освітою, не одружений, не працюючий, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_3 раніше тричі судимий, 13.12.2002 р. Фастівським міським судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі, 28.05.2004 р. Фастівським міським судом Київської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 04.10.2004 р. фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.З ст.185 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 11.08.2008 р. звільнений по відбуттю покарання, -

засуджений за ч.З ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі.

За вироком ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що 09.11.2008 року, з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до будинку, який розташований по вул. Незалежності № 38 у м. Фастові Київської області, в якому проживає ОСОБА_2, де шляхом вийняття віконного скла, проник всередину, звідки таємно викрав плащ шкіряний, вартістю 600 грн, куртку балоневу, вартістю 250 грн, куртку спортивну, вартістю 90 грн, джинси, вартістю 200 грн, туфлі шкіряні, вартістю 150 грн, туфлі літні шкіряні, вартістю 180 грн, брюки, вартістю 120 грн, брюки, вартістю 200 грн, костюм, вартістю 700 грн, рубашку, вартістю 50 грн, краватки 2 шт., вартістю 20 грн за одну на суму 40 грн., футболки спортивні З шт., вартістю 50 грн. за одну на суму 150 грн., гольф 2 шт., вартістю ЗО грн. за один на суму 60 грн., спортивну шапку, вартістю 100 грн., кепку балоневу, вартістю 50 грн., спортивні шорти, вартістю ЗО грн., пляжні капці, вартістю ЗО грн., праску «Віпаї» ЗІ 200 /Л/0, вартістю 96 грн., дипломат із шкірозамінника, вартістю 80 грн., всередині якого знаходилися особисті документи, паспорт гр. України та свідоцтво про народження на ім'я ОСОБА_2Г, всього на загальну суму 3176 грн. чим завдав потерпілому ОСОБА_2 матеріальної шкоди на вказану суму. З місця події зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч.З ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду щодо нього скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Посилається на ту обставину, що як на досудовому слідстві, так і в суді було порушено його право на захист. Вважає, що вирок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, а тому є всі підстави для скасування вироку суду, оскільки досудове та судове слідство проведено неповно та з істотним порушенням кримінально-процесуального закону.

В апеляції прокурора ставиться питання про скасування вироку суду щодо ОСОБА_3 та повернення справи на новий судовий розгляд в іншому складі суду, в звязку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону.

Прокурор вважає, що суд в порушення вимог ст.ст. 323, 332,334 КПК України та п.п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.09р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» при постановленні вироку не навів аналіз усіх зібраних у справі доказів на обґрунтування обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 185 КК України, обмеживши лише їх переліком.

***

Заслухавши суть вироку, повідомлення ким і в якому обсязі він оскаржується, з'ясувавши думку прокурора, який підтримав апеляції в яких ставиться питання про направлення справи на новий судовий розгляд, заслухавши засудженого, який в поясненнях, дебатах та в останньому слові просив справу щодо нього направити на новий судовий розгляд з підстав викладених в його апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення обох апеляцій.

Відповідно до ст.64 КПК України при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Проте, як вбачається з вироку суддею не зазначено часу вчинення злочину та умисел підсудного.

Крім того, за змістом ст..334 КПК України, у обвинувальному вироку, крім іншого, необхідно наводити форму вини, мотиви злочину, докази, на яких ґрунтується висновок суду про вину особи.

Як видно з оскаржуваного вироку, суд не в повній мірі вказав на наявність суб'єктивної сторони крадіжки, та з»ясував час її скоєння, формально вказав, що вина підсудного підтверджується показами потерпілого ОСОБА_2, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, рапортом оперативного чергового від 09.11.2008 року, протоколом огляду місця події та фото таблицею до протоколу, гарантійним талоном на праску «Вinat» SІ 200 WG, протоколом обшуку від 11.12.2008 року, протоколом пред'явлення для впізнання одягу вилученого при обшуку, висновком дактилоскопічної експертизи № 118 від 10.12.2008 року, довідкою про вартість одягу, характеризуючими матеріалами на ОСОБА_1 без аналізу та співставлення цих доказів.

В цій частині апеляції прокурора та засудженого є обґрунтованими, оскільки вирок суду є не мотивований, без належної оцінки зібраним по справі доказам, що не відповідає вимогам ст.ст.323, 334 КПК України, і є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону.

Разом з тим, як вбачається з обвинувального висновку досудовим слідством лише наводиться, що ОСОБА_1 «...09.11.2008 року, з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до будинку, який розташований по вул. Незалежності № 38 у м. Фастові Київської області, в якому проживає ОСОБА_2, де шляхом вийняття віконного скла, проник всередину, звідки таємно викрав...» (а.с. 181 т. 1).

Не зазначення у обвинувальному висновку часу скоєння злочину та наявності суб'єктивної сторони крадіжки (умислу) вказує на порушення органом досудового слідства вимог ст.64 КПК України, що свідчить про пред'явлення неконкретного обвинувачення, а відтак - порушення права на захист засудженого ОСОБА_1

За таких обставин вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальна справа -направленню на додаткове розслідування.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2010 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну справу направити Фастівському міжрайонному прокурору на додаткове розслідування.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити взяття під варту.

Головуючий

Судді