Справа №489/2170/15-к 12.11.2015 12.11.2015 12.11.2015
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000742, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 вересня 2015 року, яким
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Раковець Сорокського району Республіки Молдова, мешкає в АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 190 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.
Обвинувачений просить пом`якшити призначене йому покарання.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 вересня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі обвинувачений не оспорюючи висновків суду щодо кваліфікації дій та доведеності його вини, зазначає, що суд першої інстанції призначаючи покарання не прийняв до уваги його хворобу туберкульоз. ОСОБА_5 просить пом`якшити призначене йому покарання, мотивуючи своє прохання тим, що у розпорядженні УПВР України № 398 від 10.09.2002 р. та програми МВС України щодо заходів по боротьбі з туберкульозом № 663 від 13.09.2008 р., зазначено, що до хворих на туберкульоз необхідно застосовувати ст. 69 КК України, а також судді, враховуючи стан здоров`я, повинні призначати покарання менше допустимого мінімуму.
Також вказує на те, що вину свою визнав та щиро кається у скоєному.
Узагальнений виклад позиції прокурора в запереченні на апеляційну скаргу.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурор зазначає, що ОСОБА_5 збитки потерпілим не відшкодував, постійного джерела прибутку не має, перебував у розшуку, оголошеного судом першої інстанції під час слухання справи по суті, раніше судимий за тяжкий злочин. При призначенні покарання судом враховано щире каяття, як обставина, що пом`якшує покарання. Ст. 69 КК України застосовується за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. На його думку підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому із застосуванням зазначеної статті, не має.
Крім того суд першої інстанції не прийняв до уваги обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Зазначає, що нормативні документи, на які посилається обвинувачений, викликають сумніви, щодо їх походження.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
06.01.2015 р. близько 00.40 год. ОСОБА_5 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, знаходячись неподалік буд. № 2/1 по вул. Новозаводській м. Миколаєва, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вступили в змову на відкрите заволодіння чужим майном незнайомого їм ОСОБА_8 , при цьому розподілили ролі між собою. Відповідно заздалегідь розробленого плану, ОСОБА_5 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою, тобто групою осіб, діючи з прямим умислом, переслідуючи вказану мету, діючи повторно, відкрито заволоділи майном ОСОБА_8 , застосувавши до потерпілого насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_5 штовхнув останнього руками в тулуб, внаслідок чого ОСОБА_8 , втративши рівновагу, впав на землю, скориставшись цим особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження разом із ОСОБА_5 заволоділи грошовими коштами в сумі 1 000 грн. та мобільним телефоном марки «Самсунг С 5212» вартістю 400 грн. зі стартовими пакетами операторів мобільного зв`язку «МТС» та «Київстар» вартістю 10 грн. кожний та залишком грошових коштів на відповідних рахунках в сумі 40 грн. та 30 грн., чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1 490 грн.
08.04.2015 р. близько 08.00 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, знаходячись разом з раніше знайомою ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 , діючи із корисливих мотивів, під приводом того, що йому необхідний для користування на одну годину мобільний телефон ОСОБА_9 , заздалегідь знаючи, що даний факт не відповідає дійсності, шляхом зловживання довірою останньої, заволодів її мобільним телефоном, марки «Нокіа 200 Asha», після чого з місця злочину зник, розпорядився телефоном за власним розсудом, заподіявши ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 800 грн.
Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, один з яких є тяжким, а другий середньої тяжкості, посередню характеристику, те що він раніше судимий, на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини, маючи непогашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість. Як обставину, що пом`якшує покарання, суд врахував каяття обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого на підтримання апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчинені злочинів за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, які викладені у вироку. Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 190 КК України вірно та апелянтом не оспорюється.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, один з яких є тяжким, а другий є злочином середньої тяжкості, конкретні обставини вчинених злочинів, певні дані про особу ОСОБА_5 , визнав обставиною, що пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого і дійшов висновку, що з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів необхідно призначити ОСОБА_5 покарання саме у виді позбавлення волі на певний строк, з чим погоджується і апеляційний суд, оскільки покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст. 65-67 КК України, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав для його пом`якшення, як того просить апелянт, не має.
Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_5 про неврахування судом першої інстанції при призначенні йому покарання наявності у нього захворювання на туберкульоз, то матеріали кримінального провадження даних на підтвердження такого стану здоров`я обвинуваченого не містять.
Зазначення прокурором у запереченні на апеляційну скаргу про неврахування судом як обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, є недоречним, оскільки вказана обставина фактично не вплинула на призначену міру покарання та стороною обвинувачення дане рішення суду першої інстанції не оскаржувалось.
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 вересня 2015 року відносно ОСОБА_5 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 , який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.
Судді
_____________________ __________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3