Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2015 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , прокурора та про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 11 квітня 2014 року, у кримінальному провадженні № 0003675 від 28.03.2014 року,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , прокурора та про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 11 квітня 2014 року, у кримінальному провадженні № 0003675 від 28.03.2014 року, мотивуючи її тим, що 11 квітня 2014 року старший слідчий СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003675 від 28.03.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в який вказав, що під час проведення досудового розслідування прийнято рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю можливості начебто встановити які тілесні ушкодження були завдані ОСОБА_3 .

Однак, в ході досудового розслідування у формі досудового слідства по кримінальному провадженню № 0003675 не були з`ясовані фактичні обставини скоєння злочинів.

Крім того, просив зобов`язати прокурора Дніпровського району м. Києва об`єднати в одно провадження кримінальні провадження за № 0000001 від 31.12.2014 року, за № 0000002, за № 0003675 від 28.03.2015

Просив поновити пропущений строк на оскарження постанови, в зв`язку з тим, що слідчий до данного часу не надав копію постанови про закриття кримінального провадження № 0003675 від 28 березня 2014 року та йому тільки із лист з прокуратури Дніпровського району м. Києва стало відомо про закриття кримінального провадження, а тому ці обставини просить зарахувати як пропущений строк звернення до суду із поважних причин. Згідно зі п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити її зі вказаних в останній підстав.

Слідчий СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_4 , в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі, оскільки викладені у ній відомості не ґрунтуються на положеннях КПК України, а процесуальні доводи особи, що подала скаргу зводяться до емоційної незгоди з прийнятим процесуальним рішенням та не містять жодного належного та допустимого доказу на своє підтвердження.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.
Слідчий суддя вважає, що скаргу подано у відповідності до положень ст. 304 КПК України та на процесуальну дію/бездіяльність, що підлягає оскарження на досудовому розслідуванні (ст. 303 КПК України).

Вивчивши скаргу, заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження слідчий суддя приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів провадження в СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебуло кримінальне провадження унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.03.2014 року за № 0003675 за ознаками складу злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України

За результатами досудового розслідування постановою слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 від 11.04.2014 року дане кримінальне провадження закрито.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В той же час, відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Проте, обставини, викладені у заяві особи, що подала скаргу, не в повній мірі стали предметом контролю слідчого про проведенні досудового розслідування, оскільки постанова слідчого про закриття кримінального провадження вказаним нормам КПК України не відповідає, являється по суті не вмотивованою, оскільки її зміст не відповідає фактичним обставинам справи, зокрема, в ній не в повній мірі викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та не надано обґрунтовані відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Оскаржуване процесуальне рішення не містить належних відомостей аналізу підстав, з яких слідчий прийшов до висновку про їх необґрунтованість, адже у провадженні не опитано заявника, не були виконані усі необхідні слідчі дії та ці факти дають обгрунтовані підстави для скасування зазначеної постанови про закриття кримінального провадження.

Тобто, з оскаржуваної постанови слідує, що вона не містить достатніх відомостей, які б свідчили про те, що вимоги КПК України було виконано належним чином та надано необхідну правову оцінку усім обставинам в сукупності.

За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого скасуванню для відновлення досудового розслідування та його проведення у загальному порядку.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Щодо вимог ОСОБА_3 з приводу зобов`язання прокурора Дніпровського району м. Києва об`єднати в одне провадження два кримінальних провадження, то слідчий суддя вважає, що дані вимоги не ґрунтуються на нормах ст. 303 КПК України.

Керуючись ст. ст. 1-3, 7-29, 84-86, 91-94, 110, 303-307, 309, 310, 369-372 КПК України слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Поновити строк на оскарження постанови старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 від 11 квітня 20154 року про закриття кримінального провадження № 0003675 від 28.03.2014 року.

Скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , прокурора та про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 11 квітня 2014 року, у кримінальному провадженні № 0003675 від 28.03.2014 року задовольнити.

Постанову старшого слідчого Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 від 11.04.2014 року про закриття кримінального провадження унесеного до ЄРДР 28.03.2014 року за № 0003675 за ознаками складу злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - скасувати та повернути матеріали для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: