АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1851/15 Справа № 183/4460/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5
за участю : прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000366 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровограда, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
Засуджений за ч.3 ст.410 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

02 березня 2015 року наказом №49 (по стройовій частині) командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу військової частини полова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , та призначено на посаду командира гаубичного самохідно-артилерійського взводу 2 самохідно-артилерійської батареї гаубично-самохідно-артилерійського дивізіону.

Відповідно до наказу №74 (по стройовій частині) командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 26 березня 2015 року з 24 березня 2015 року військовослужбовці військової частини польова пошта НОМЕР_1 , серед яких були лейтенант ОСОБА_7 та старший лейтенант ОСОБА_9 , вибули з місця постійної дислокації військової частини з АДРЕСА_2 , в район проведення анти терористичної операції до польового табору військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який був розташований поблизу АДРЕСА_3 .

02 квітня 2015 року командир 2 гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубично-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи старший лейтенант ОСОБА_9 в зв`язку з вибуттям з польового табору військової частини польова пошта НОМЕР_1 , передав лейтенанту ОСОБА_7 для подальшої передачі на зберігання старшині батареї штатну зброю солдата ОСОБА_10 автомат АКС-74, свою особисту штатну зброю автомат АКС-74 та пістолет ПМ № НОМЕР_2 з одним спорядженим магазином із 9мм набоями.

02 квітня 2015 року після вказаних подій у розташуванні польового табору військової частини полова пошта НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_7 здав старшині вищезазначеного підрозділу лише два автомати АКС-74.

02 квітня 2015 року лейтенант ОСОБА_7 був направлений з польового табору військової частини польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 до місця постійної дислокації військової частини в АДРЕСА_2 .

03 квітня 2015 року під час прибуття до місця постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_7 повинен був здати отриману від старшого лейтенанта ОСОБА_9 зрою та бойові припаси, а саме пістолет ПМ № НОМЕР_2 з одним спорядженим магазином із 9мм набоями.

Цього ж дня у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на привласнення зброї та боєприпасів, виданих для службового користування ст. Лейтенанту ОСОБА_9 , а саме пістолету ПМ № НОМЕР_2 з одним спорядженим магазином із 9мм набоями.

03 квітня 2015 року знаходячись в пункті постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , лейтенант ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на реалізацію зброї та бойових припасів, привласнив пістолет ПМ № НОМЕР_2 з одним спорядженим магазином із 9мм набоями, не доповів командуванню військової частини про наявну у нього зброю та бойові припаси.

03 квітня 2015 року приблизно о 19 годині лейтенант ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Дніпропетровську, реалізував невстановленій особі пістолет ПМ №ЛБ394Р з одним спорядженим магазином із 9мм набоями.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення вважає, що його дії невірно кваліфіковані за ч.3 ст.410 КК України. Вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.410 КК України, так як у законі про кримінальну відповідальність в ч.3 ст.410 КК України вказано до дії, передбачені ч.1, ч.2 цієї статті, якщо вони вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці. Йому пред`явлене обвинувачення та засуджений за скоєння дій в умовах особливого стану. Крім того вважає призначене покарання занадто суворим, та вважає, що є всі підстави для застосування щодо нього умовного покарання. Просить вирок місцевого суду змінити перекваліфікувати його дії на ч.1 ст.410 КК України і призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, дати можливість повернутися до своєї військової частини, яка перебуває в зоні АТО та приймає учать у військових діях та спокутувати свою вину перед Вітчизною.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого ОСОБА_7 який підтримав свою апеляцію, захисника ОСОБА_8 яка частково підтримала апеляцію та вважала кваліфікацію дій ОСОБА_7 правильною лише просила призначити покарання з іспитовим строком, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, обговоривши доводи в апеляції та в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В судових дебатах та останньому слові обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення, вважає, що його дії необґрунтовано кваліфіковані за ч. 3 ст.410 КК України, оскільки він не скоював злочин в воєнний час чи в бойовій обстановці. Просить задовольнити його апеляційну скаргу та перекваліфікувати його дії на ч.1 ст.410 КК України і призначити покарання не пов`язане з реальним відбуттям покарання.

Висновок суду стосовно фактичних обставин скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення та про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні злочину обґрунтовані сукупністю належно одержаних по справі і ретельно досліджених судом доказів є правильними. Судом вірно встановлені всі фактичні обставини скоєного обвинуваченим злочину.

Кримінальне провадження розглянуте місцевим судом в порядку ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини скоєного обвинуваченим ОСОБА_7 злочину ніким не оспорюються.

Доводи апеляційної скарги про неправильність кваліфікації дій обвинуваченого колегія суддів вважає необґрунтованими виходячи з наступного.

12 лютого 2015 року Верховною Радою України були внесені зміни до кримінального кодексу України, зокрема до ст. 410 КК України.

В новій редакції ст.410 КК України тепер чотири частини. Згідно вказаної норми Закону ч.3 ст.410 КК України є наступного змісту: «Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, якщо вони вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, караються позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років.» Вказаний Закону України було опубліковано в газеті «Голос України» 04 березня 2015 року та набув чинності з 05 березня 2015 року.

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію» від 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період в зв`язку з проведенням анти терористичної операції.

Обвинувачений ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення 03 квітня 2015 року, а тому кваліфікація його дій за ч.3 ст.410 КК України як привласнення військовослужбовцем зброї та бойових припасів, вчинені в умовах особливого періоду є правильними.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, журналу судового засідання в ході судового слідства були належно досліджені всі обставини справи. Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що досудове і судове слідство було проведено з дотриманням вимог КПК України, належним чином, докази зібрані по справі у законний спосіб, є достатніми та допустимими.

Що стосується обґрунтованості призначеного обвинуваченому покарання, то колегія суддів вважає, що воно призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з належним врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При винесенні вироку, районний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, дані про особу обвинуваченого: безпосередньо приймав участь в анти терористичній операції на території Донецької області, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину.

Пом`якшуючими обставинами суд обґрунтовано визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обтяжуючих покарання обставин не було встановлено.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що покарання призначене ОСОБА_7 за вказане кримінальне правопорушення із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі є обґрунтованим і справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення.

Апеляційних підстав для винесення нового вироку у кримінальному провадженні немає.

Порушень в ході досудового слідства або в судовому засіданні вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для зміни або скасування вироку, перевіркою матеріалів кримінального провадження, колегією суддів не виявлено.

Колегія суддів також не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ст.75 та ст.76 КК України, в апеляційній скарзі таких підстав не наведено та перевіркою матеріалів провадження не встановлено, а тому апеляційна скарга в цій частині не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 408 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2015 року стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали апеляційного суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_11 ОСОБА_12