У Х В А Л А

Справа № 183/7440/15

№ 1-кс/183/1094/15

27 листопада 2015 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровська, громадянину України, з середньою освітою, не працюючому, зі слів раніше судимого: Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у 2005 році за ч. 1 ст. 263 КК України, у 2009 році за ч. 2 ст. 263 КК України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України старший слідчий Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , згідно якого під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що 23.11.2015 року о 21.30 годині військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ОСОБА_8 , разом з невстановленим під час досудового розслідування військовослужбовцем та військовослужбовцями ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись у наметі, розташованому на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , де спільно розпивали спиртні напої.

Під час спільного вживання спиртних напоїв між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла словесна сварка, під час якої у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, наніс ОСОБА_9 близько 3-4 ударів кулаком по обличчю, два удари кулаком по тулубу та близько 2 ударів в груди. Після чого до ОСОБА_9 підійшли ОСОБА_10 та невстановлений під час досудового розслідування військовослужбовець, які, діючи умисно, почали наносити чисельні удари по різним частинам тіла ОСОБА_9 .

Своїми умисними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та невстановленого під час досудового розслідування військовослужбовця, спричинено ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді гострої крововтрати, розриву селезінки, тупої травми живота, які згідно лікарського свідоцтва про смерть № 518, є причиною смерті ОСОБА_9 .

Після закінчення бійки військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень через деякий час помер у наметі.

24.11.2015 року о 21.20 годині ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

24.11.2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Слідчий, згідно клопотання, вважає, що наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який віднесено до категорії тяжких, санкція якого передбачає покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Також враховуючи те, що ОСОБА_8 не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, а також усвідомлює, що підозрюється у скоєнні тяжкого злочину.

Також було встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 базується на показаннях свідків, які проходять з останнім строкову службу у одній військовій частині, тому, у разі перебування підозрюваного ОСОБА_8 на свободі, останній зможе впливати на свідків щодо зміни останніми своїх показань шляхом умовлянь, погроз чи підкупу.

Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просив задовольнити його, оскільки, на його думку, наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а, враховуючи особу підозрюваного, вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_8 в судовому засіданні винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав та просив не обирати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він співпрацює зі слідством, не збирається ні на кого впливати або тікати, бажає продовжувати службу у ЗСУ.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що підозра не вмотивована, в ній зазначені інші особи, які приймали участь у скоєнні злочину і вони на даний час не затримані. Крім того зазначив, що тяжкість злочину не повинна впливати на застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя прийшла до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних у слідства доказів, а саме: протоколу огляду місця події, протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , протоколу допиту свідка ОСОБА_12 , протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_8 , протоколу слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 .

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 , слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявний, а саме: ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких; не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, а також ОСОБА_8 усвідомлює, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачене лише покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що свідчить про можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Також судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: повідомлення про підозру ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення базується на показаннях свідків, які проходять з останнім строкову службу в одній військовій частині, тому у разі перебування підозрюваного ОСОБА_8 на свободі, останній зможе впливати на свідків щодо зміни останніми своїх показань шляхом умовлянь, погроз чи підкупу.

Слідчий суддя, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності наступні обставини.

При розгляді письмових доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими, тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, обґрунтованою.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_8 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним обрати щодо підозрюваного найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш мяких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

Відповідно до п. 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для застосування чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Тому посилання захисника ОСОБА_5 щодо неточності і невідповідності та інших можливих порушень, які містяться в підозрі, не можуть вплинути на рішення слідчого судді щодо застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, в тому числі, щодо злочину, який спричинив загибель людини. Тому слідчий суддя вважає, що у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 не може бути застосована застава.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:
Клопотання старшого слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровська, громадянину України обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 25 січня 2016 року включно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та начальнику Дніпропетровського слідчого ізолятору.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1