Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2010 року Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Іващенка А.І.,

секретаря - Шевкун О.Є.

за участю:

прокурора- Саповського JLL

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новгород-Сіверський кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,українця, громадянина України, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера, інваліда -3 групи, в силу ст..89 КК України не судимий,

в скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст. 364 та ч.2 ст.366 КК України.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 обіймаючи посаду голови КСП "їм. Мічуріна", с. Шептаки Н-Сіверського району, будучи службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими та організаційно- розпорядчими повноваженнями, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, діючи умисно в інтересах третіх осіб, достовірно знаючи, що громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 Юрієвна, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, на момент видачі КСП "їм. Мічуріна" державного акту на право колективної власності на землю, а саме на ЗО серпня 1995 року, не були членами цього КСП, навесні 2000 року склав та направив .до Н-Сіверської райдержадміністрації подання про видачу 21 особі сертифікатів на земельну частку (пай), як помилково пропущеним в основному списку, що додавався до згаданого державного акту на право колективної власності на землю, серед яких були вказані вище особи.

28 січня 2002 року ОСОБА_1, обіймаючи посаду директора ТОВ "їм. Мічуріна", с. Шептаки Н-Сіверського району, будучи службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими повноваженнями, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, діючи умисно в інтересах третіх осіб, достовірно знаючи, що громадяни ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, на момент отримання КСП "їм. Мічуріна"' Державного акту на право колективної власності на землю, не працювали в цьому КСП та його членами не були, склав та направив до Н-Сіверської райдержадміністрації подання про видачу сертифікатів на земельну частку (пай) вказаним громадянам як помилково пропущеним в основному списку осіб, що додавався до державного акту на право колективної власності на землю хоча достовірно знав, що дані особи на момент видачі КСП "їм. Мічуріна" державного акту на право колективної власності на землю, які не були його членами.

В подальшому, на підставі цих подань, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 Юрієвна, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_19, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) площею 6,83 га, вартістю 18230 (вісімнадцять тисяч

двісті тридцять) гривень кожен. Загальна вартість земельних часток по їхніх сертифікатах склала 309910 (триста дев'ять тисяч дев'ятсот десять) гривень.

Оскільки зазначені особи не були членами КСП "їм. Мічуріна" на момент видачі КСП Державного акту на право колективної власності на землю, то вони не мали права на отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай), відповідно до Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року.

В результаті таких протиправних дій голови КСП "їм. Мічуріна" ОСОБА_2 інтересам членів колишнього КСП були завдані тяжкі наслідки, тобто заподіяно шкоду, яка більше, ніж у 250 разів, перевищувала неоподаткований мінімум доходів громадян.

Своїми умисними діями, що виразилися у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, в інтересах третіх осіб, використанні свого службового становища, що завдало тяжких наслідків інтересам членів колишнього КСП "їм. Мічуріна", ОСОБА_1 вчинив злочин передбачений ч.2 ст.364 КК України.

Крім цього, ОСОБА_1, обіймаючи посаду голови КСП "їм. Мічуріна", с. Шептаки Н-Сіверського району, будучи службовою особою, наділеною адміністративно- господарськими та організаційно-розпорядчими повноваженнями, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, діючи умисно в інтересах третіх осіб, достовірно знаючи, що громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 Юрієвна, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_19, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, на момент видачі КСП "їм. Мічуріна" державного акту на право колективної власності на землю, а саме на ЗО серпня 1995 року, не були членами цього КСП, навесні 2000 року склав завідомо та направив до Н- Сіверської райдержадміністрації завідомо неправдивий документ - подання про видачу 21 особі сертифікатів на земельну частку (пай), як помилково пропущеним в основному списку, що додавався до згаданого державного акту на право колективної власності на землю, серед яких були вказані вище особи.

28 січня 2002 року ОСОБА_1, обіймаючи посаду директора ТОВ "їм. Мічуріна", с. Шептаки Н-Сіверського району, будучи службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими повноваженнями, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, діючи умисно в інтересах третіх осіб, достовірно знаючи, що громадяни ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, на момент отримання КСП "їм. Мічуріна" Державного акту на право колективної власності на землю, не працювали в цьому КСП та його членами не були, склав та направив до Н-Сіверської райдержадміністрації подання про видачу сертифікатів на земельну частку (пай) вказаним громадянам як помилково пропущеним в основному списку осіб, що додавався до державного акту на право колективної власності на землю хоча достовірно знав, що дані особи на момент видачі КСП "їм. Мічуріна" державного акту ла право колективної власності на землю, які не були його членами.

В подальшому, на підставі цих завідомо неправдивих документів - подань, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 Юрієвна, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_19, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 незаконно отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) площею 6,83 га, вартістю 18230 (вісімнадцять тисяч двісті тридцять) гривень кожен. Загальна вартість земельних часток по їхніх сертифікатах склала 309910 (триста дев'ять тисяч дев'ятсот десять) гривень.

Оскільки зазначені особи не були членами КСП "їм. Мічуріна" на момент видачі КСП Державного акту на право колективної власності на землю, то вони не мали права на отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай), відповідно до Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року.

В результаті таких протиправних дій голови КСП "їм. Мічуріна" ОСОБА_2 інтересам членів колишнього КСП були завдані тяжкі наслідки, тобто заподіяно шкоду, яка більше, ніж у 250 разів, перевищувала неоподаткований мінімум доходів громадян.

Своїми умисними діями, що виразилися у вчиненні службового підроблення, тобто у видачі завідомо неправдивого документа - подання до Н-Сіверської райдержадміністрації, що спричинило тяжкі наслідкі інтересам членів колишнього КСП "їм. Мічуріна", ОСОБА_1 вчинив злочин передбачений ч.2 ст.366 КК України.

Таким чином, за сукупністю вчинених злочинів, дії ОСОБА_1 остаточно необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 364 та ч.2 ст.366 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочинах визнав повністю та надав суду покази які надавав на досудовому слідстві, щиро кається в скоєному.

Винність ОСОБА_1 підтверджується також і іншими матеріалами кримінальної справи, які згідно ст.299 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні, оскільки фактичні обставини даної справи, учасниками судового розгляду не оспорюються.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності Суд вважає, що вина ОСОБА_1, в умисних діях, що виразилися у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, в інтересах третіх осіб, використанні свого службового становища, що завдало тяжких наслідків та в умисних діях, що виразилися у вчиненні службового підроблення, тобто у видачі завідомо неправдивого документа що спричинило тяжкі наслідки доведена повністю, його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 364 та ч.2 ст.366 КК України.

Разом з тим . враховуючи те, що вина підсудного в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.366 КК України доведена повністю, свою вину підсудний визнає в повному обсязі суд вважає за необхідне ОСОБА_1, визнати винним та призначити покарання, але на підставі ст.49 КК України звільнити від відбування покарання у звязку з закінченням строків давності.

Обставин, що обтяжлтоть покарання ОСОБА_1, судом не встановлено.

Обставини, що пом'якшують покарання ОСОБА_1, суд вважає щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння в розкритті даного злочину.

Переходячи до обговорення питання про вид та міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно, є інвалідом 3-ї групи, обставини, які пом'якшають та обтяжують покарання підсудного, тому, суд вважає за необхідне призначити підсудному ОСОБА_1, покарання в межах санкції відповідної статті КК України та застосувати ст. 69 КК України і перейти до іншого більш мякого основного покарання , не зазначеного в санкції частини статті у виді - штрафу. Суд також вважає за необхідне з метою недопущення в подальшому можливості скоювати подібних злочинів - призначити додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади повязані з виконанням організаційно розпорядчих функцій.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324, 335 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання Суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, призначити йому основне покарання з застосуванням ст..69 КК України у виді штрафу у сумі 510 гривень, з позбавленням права займати посади, повязані з організаційно-розпорядчими повноваженнями строком на один рік.

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, призначити йому 2 роки позбавлення волі, з позбавленням права займати посади, повязані з організаційно-розпорядчими повноваженнями строком на один рік на підставі ст..49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності у звязку з закінченням строку давності.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 залишити без змін - підписку про невиїзд.

Вирок протягом 15 діб з моменту проголошення може бути оскаржений до кримінальної палати апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляції через Новгород - Сіверський районний суд.

ОСОБА_20 Іващенко