У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_3,

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 3 липня 2015 року щодо ОСОБА_1,

встановила:

Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2015 року засуджено

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, зареєстровану АДРЕСА_1 та проживаючу АДРЕСА_2, не судима,

- за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі, на строк 4 роки з конфіскацією майна;

- за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, із застосуванням ст. 69 КК України, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 2511, 88 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 3 липня 2015 року щодо ОСОБА_1 вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 засуджено за те, що вона на початку серпня незаконно придбала, а саме знайшла наркотичний засіб - макову солому та перенесла до свого місця проживання АДРЕСА_2, де незаконно зберігала вказаний наркотичний засіб для власного вживання.

17 вересня 2014 року ОСОБА_1 у вищевказаному домоволодінні виготовила з макової соломи особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, частину якого масою 0, 055 гр у перерахунку на суху речовину цього ж дня збула ОСОБА_2

Цього ж дня під час проведення обшуку працівниками міліції у вказаному раніше домоволодінні було виявлено та вилучено особливо небезпечні наркотичні засоби: опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 0,0412 гр.; макову солому, масою 734 гр та 2069 гр в перерахунку на суху речовину, що є великими розмірами

У касаційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_1 і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої внаслідок м'якості. Стверджує, що суд не достатньо врахував тяжкість вчиненого злочину та дані про особу, а взяті до уваги пом'якшуючі покарання обставини, на думку прокурора, не дають підстав для призначення ОСОБА_1 покарання нижче від найнижчої межі з застосуванням положень ст. 69 КК України. Вважає, що рішення апеляційного суду належним чином не вмотивоване.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження.

Висновок суду про доведеність винності засудженої ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які її засуджено, та правильність кваліфікації її дій не оспорюються в касаційній скарзі.

Викладені в касаційній скарзі прокурора доводи про невідповідність призначеного засудженій покарання внаслідок м'якості у зв'язку з застосуванням ст. 69 КК України, аналогічні тим, що були викладені прокурором в апеляційній скарзі, були перевірені апеляційним судом та визнані необґрунтованими із наведенням належного обґрунтування в ухвалі.

Так, апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що суд першої інстанції при призначенні засудженій ОСОБА_1 покарання врахував ступінь тяжкості і характер вчинених злочинів, один з яких є тяжким, особу винної, яка не працює, неодружена та на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває. Суд також взяв до уваги, наявність обставин, що пом'якшують покарання та знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме, те, що ОСОБА_1 свою вину визнала повністю, щиро розкаялась, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику від сусідів, наявність захворювання на туберкульоз та ВІЛ-інфекцію, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та прийшов до висновку про можливість виправлення засудженої в разі призначення їй покарання нижчим від найнижчої межі, передбаченої санкцією закону, із застосуванням ст. 69 КК України. Призначене засудженій покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, воно є необхідним для її виправлення та попередження нових злочинів. Підстав вважати призначене покарання явно несправедливим внаслідок м'якості немає.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, а висновки викладені в рішенні суду апеляційної інстанції в частині призначеного засудженій покарання належним чином вмотивовані. Вважати ці висновки необґрунтованими чи сумнівними немає.

У касаційній скарзі не наведено обґрунтованих доводів щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої внаслідок м'якості. Колегія суддів не вбачає підстав для скасування судових рішень щодо ОСОБА_1 з мотивів, наведених у касаційній скарзі.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

З урахуванням викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 3 липня 2015 року щодо ОСОБА_1

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_3 ОСОБА_5 ОСОБА_4