№ 207/4103/14-к
№ 1-кп/207/165/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2015 року Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.
В С Т А Н О В И В:

09.02.2015 року до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинувачення ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення за ст. 336 КК України.

Захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_5 прокурору Баглійського району м.Дніпродзержинська згідно вимог ч. 3 п. 3 ст. 314 Кримінально-процесуального кодексу України як такого, який не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 Кримінально-процесуального кодексу України.

Наданий до суду обвинувальний акт складений з порушенням вимог чинного законодавства, а саме п. 5 ч. 2 ст. 291, згідно якого в обвинувальному акті повинно бути зазначено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Відповідно обвинувального акту, який було вручено ОСОБА_5 зазначено що обвинувачений усупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку», Указу Президента України № 607 «Про часткову мобілізацію» з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно та не маючи правових підстав на відстрочку на військову службу під час мобілізації без поважних причин від призову за мобілізацією ухилився. В зазначеному обвинувальному акті взагалі відсутні факультативні ознаки правопорушення, а саме відомості про те, в чому порушення норм діючого законодавства на які посилаються прокурор та слідчий.

Обвинувальний акт має суттєві протиріччя, а саме: в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_5 , не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу, від подальшого призову за мобілізацією відмовився. В даному обвинувальному акті змішано поняття військова служба та мобілізація, які врегульовуються різними нормативними актами діючого законодавства і за порушення даних нормативних актів передбачена кримінальна відповідальність за ст. 335 та ст. 336 КК України, але в даному обвинувальному акті це не відображено. Не відображено в обвинувальному акті, що ОСОБА_5 залучався не до призову на військову службу, а проходження спеціальних військових зборів, а за відмову від проходження військових зборів передбачена кримінальна відповідальність за ст. 337 КК України.

Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська 27 жовтня 2014 року вже обвинувальний акт повертався прокурору Баглійського району м. Дніпродзержинська, як такий, що не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Прокурором в апеляційному порядку була надана скарга на дану Ухвалу, але в задоволені апеляційної скарги прокурора. ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2014 року було відмовлено.

Суд, ознайомившись з обвинувальним актом та вислухавши думку учасників судового провадження, прокурора ОСОБА_3 , який просив відмовити в задоволені клопотання, захисника ОСОБА_4 , який просив задовольнити клопотання, обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав клопотання захисника ОСОБА_4 , вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а наданий до суду обвинувальний акт необхідно повернути прокурору з наступних підстав:

Згідно вимог п. 13 ч. 1 ст. 3 Кримінально-процесуального кодексу України обвинувачення -це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 2 ст. 21 Кримінально-процесуального кодексу вирок та ухвала суду , що набрали сили в порядку визначеному цим Кодексом є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Ухвалою Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 жовтня 2014 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 повертався прокурору Баглійського району м. Дніпродзержинська, як такий, що не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Прокурором в апеляційному порядку була надана скарга на дану Ухвалу, але в задоволенні апеляційної скарги прокурора ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2014 року було відмовлено. Зазначеною Ухвалою прокурору Баглійського району м. Дніпродзержинська обвинувальний акт направлявся для усунення недоліків. 03 лютого 2015 року ОСОБА_5 було вручено обвинувальний акт після усунення недоліків. Наданий до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , який було затверджено старшим прокурором прокуратури Баглійського району м.Дніпродзержинська ОСОБА_3 , відрізняється від визнаного Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська 27 жовтня 2014 року таким, який не відповідає вимогам чинного законодавства, тільки датою затвердження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Наданий прокурором до суду обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Слідчий при складанні обвинувального акту не в повному обсязі, формулює обвинувачення, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_5 06.08.2014 року відмовився від проходження медичної комісії, але не зазначено коли саме, час, дата, місце, порушив вимоги ст. 65 Конституції України, ст. 1, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України № 607 від 21 липня 2014 року «Про часткову мобілізацію» з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно та не маючи правових підстав на відстрочку на військову службу під час мобілізації без поважних причин від призову за мобілізацією ухилився.

Згідно вимог п. 13 ч. 1 ст. 3 Кримінально-процесуального кодексу України обвинувачення- твердження про вчинення певною особою діяння передбаченого законом України про кримінальну відповідальність висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 2 ст. 21 Кримінально-процесуального кодексу вирок та ухвала суду, що набрали сили в порядку визначеному цим Кодексом є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 11 Кримінального кодексу України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння(дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Згідно вимог ч. 2 ст. 18 Кримінального кодексу України спеціальним суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила у віці з якого може наставати кримінальна відповідальність, злочин, суб`єктом якого може бути лише певна особа.

Згідно вимог ч. 1 ст. 24 Кримінального кодексу України умисел поділяється на прямий і непрямий.

В наданому до суду обвинувальному акті слідчим не відображено в чому знайшла відображення суб`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_5 злочину а самещо ОСОБА_5 з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння , передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно та не маючи правових підстав на відстрочку на військову службу під час мобілізації без поважних причин від призову за мобілізацією ухилився. Також слідчим не відображено в обвинувальному акті згідно яких норм чинного законодавства ОСОБА_5 являється суб`єктом інкримінованого йому злочину.

Проте в порушення вищезазначених норм закону, у даному обвинувальному акті виклад правової кваліфікації кримінального правопорушення інкримінований обвинуваченому ОСОБА_5 , а саме у вигляді: "ст. 336 КК України ", є неконкретним, незрозумілим і таким, що унеможливлює призначення кримінального провадження з даним обвинувальним актом до судового розгляду.

Таким чином судом встановлено, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, до нього не долучено передбачені законом додатки.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у разі невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні повертає обвинувальний акт прокурору.

За таких обставин, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, - повернути прокурору, який затвердив обвинувальний акт, для усунення протягом 14 календарних днів вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1