Справа № 127/9900/15-к
Провадження № 1-кп/127/775/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.10.2015 рокуВінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі №32, м. Вінниці кримінальне провадження №0000317 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.11.2014 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дранда, Гульрипшського району, республіки Абхазія, грузинки, громадянки України, одруженої, працюючої директором ТОВ «Лукас-Старт», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.191КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 відповідно до протоколу зборів засновників TOB «Лукас-Старт» № 1-2014 від 24.06.2014 призначено на посаду директора TOB «Лукас-Старт», яке зареєстроване та розташоване за адресою: м. Вінниця, 2-й пров. Хмельницького шосе, 21.
Відповідно до п.п. 6.24.3, 6.25.4, 6.25.8 Статуту TOB «Лукас-Старт» на директора товариства покладено обов`язки керувати поточною діяльністю товариства, в процесі господарської діяльності укладати та підписувати від імені товариства господарські та інші договори, загальна вартість яких не перевищує 300 000 грн., та визначати посади, які необхідні для нормальної діяльності товариства, а також призначати на ці посади та звільняти з них працівників товариства.
Таким чином, ОСОБА_4 являється службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.
Крім того, установлено, що 01.08.2014 між TOB «Лукас-Старт», в особі директора ОСОБА_4 , та ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (100% акцій товариства належить Державі), в особі представника товариства ОСОБА_6 , укладено договір № 01 складського зберігання, приймання, сушки, очистки та відпуску зерна. На підставі вказаного договору ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» передало на зберігання TOB «Лукас-Старт» 85,26 т зерна ячменю.
Згідно п. 1.2 Договору № 01 від 01.08.2014 право власності на продукцію (зерно ячменю) належить поклажодавцю (ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України») і зерновий склад не має права розпоряджатись продукцією.
Відповідно до п. 2.5 Договору № 01 від 01.08.2014 термін зберігання зерна до 30.05.2015 з моменту його завезення або переоформлення.
Вказане зерно ячменю, що належить ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», фактично зберігалось в складі ПМП «Атлант» за адресою: Вінницька обл., м. Калинівка, пр. Коцюбинського 33а, оскільки TOB «Лукас-Старт» згідно договору оренди майнового комплексу № 14-08-26, орендувало в останнього складські приміщення.
ОСОБА_4 діючи умисно, з метою розтрати майна ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (зерно ячменю), та використовуючи своє службове становище, 07.10.2014 без погодження із ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» протиправно уклала з ПМП «Атлант», в особі директора ОСОБА_7 , договір купівлі продажу № 8. На підставі вказаного договору TOB «Лукас-Старт» реалізувало на ПМП «Атлант» належне ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» зерно ячменю в кількості 85,26 т.
Таким чином, директор TOB «Лукас-Старт» ОСОБА_4 , діючи умисно, розтратила належне ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» зерном ячменю в кількості 85,26 т, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 299/15-21 від 16.03.2015, станом на 07.10.2014 становила 170 520 грн., чим завдала державним інтересам майнової шкоди у великих розмірах
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала та пояснила, що вона в літку 2014 року уклала договір з підприємством «Атлант», так як у нього є склад, елеватор, сушка, лабораторія, щоб сушити зерно і проводити усі операції. В той час з`являється представник фірми «Агроснапсервіс» ОСОБА_6 і вони обговорили питання про те, що вони закуплять зерно, яке будуть зберігати та вивозити.
Він завіз спочатку 70 т. зерна, а потім 10 т. і усе. Півтора місяці нічого не завозив, хоча мав завозити від 5 до 8 тон зерна. У вересні 2014 р. вони почали до нього телефонувати, щоб він далі працював або забирав зерно. Повідомив, що він є представником ще державної фірми і він зерно перепише їм і вони протягом 3-х днів його заберуть. Так як підприємство стояло і вони не могли далі працювати з іншими фірмами, так як склад був занятий цим зерном, вони йому написали лист, через 10 днів, ще раз, але відповіді не було і вони його продали. Через 2-3 неділі зателефонував ОСОБА_6 і вони його повідомили, що зерно було продано і щоб він скинув номер рахунку, щоб вони перекинули йому кошти. Він розгнівався, кинув телефон і більше на телефонні дзвінки не відповідав. Він звернувся до міліції і повідомив, що у нього вкрали зерно. На словах з ОСОБА_6 було домовлено, що він буде завозити та вивозити зерно та зерно на складах вони зберігати не будуть. Не мали можливості скинути кошти, так як ОСОБА_6 не давав рахунок, а коли вони зв`язалися з іншим представником тоді були скинуті кошти. Він спочатку завіз зерно від «Агроснапсервісу», а потім зерно було переписане на ПАТ «ДПЗКУ» про що йому було видано накладну зі складу.
В скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати та призначити покарання не пов`язане з іспитовим строком, так як їй необхідно виїзджати в грузію до матері.
Представник потерпілого ОСОБА_8 суду пояснив, що ОСОБА_6 це регіональний представник у Вінницькій області. У них існує така практика, коли представник представляє 2 фірми, таким чином він заробляє для себе кошти. Йому напевне не вистачало зерна і він вирішив вийти з цього таким чином, щоб переписати з однієї фірми зерно на іншу, переписавши накладну квитанцію. Не порушувалась би кримінальна справа, якщо б вони до кінця року розрахувалися. На кінець року коли у них виходить дебіторська заборгованість, їх зобов`язують звертатися в правоохоронні органи або самим розраховуватись.
Претензій будь-якого характеру до обвинуваченої у нього не має, так як кошти за зерно їм було повернуто.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надав суду показання, що подія відбулася минулого року, все почалось з того, що він заключив договір із чоловіком ОСОБА_4 про те що вони будуть приймати, складати і зберігати зерно, строк дії договору для зберігання був до 31.05.2015 року, так як йому потрібно було купувати ячмінь по усій області на усіх зернових складах і десь їх зберігати і вони домовилися, що будуть завозити зерно і відгружати. Вони відкрили нову фірму «Лукас-Старт», яка повинна була бути зареєстрована у державному реєстрі, для того щоб виписувати складські квитанції, але так як на фірму не було сертифікату, договір укладений між ними не повністю був проведений у центральному офісі. На склад ТОВ «Лукас-Старт» було загружено зерно ячменю у кількості 85 тон. І так трапилося, що у зв`язку із економічною ситуацією, що трапилась в Україні, що призвело до коливання курсу долара, тому було призупинено закупку ячменю. Для того, щоб здійснити відгруження цього зерна він чекав необхідних документів з центрального офісу в Києві, про кожний свій крок він повинен звітувати перед ними. Коли вже були отриманні документи він надав їх своєму співробітнику ОСОБА_9 , який повинен був відгрузити зерно у ОСОБА_4 , але щось у них там не в вийшло і чоловік ОСОБА_4 зателефонував до нього і повідомив, що він направляв йому листи в Київ, для того щоб він забрав зерно і так як він не реагував на них він зерно продав, про ці листи стало відомо вже у слідчого.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні суду пояснив, що він з дружиною ОСОБА_4 займалися зерновими культурами. До нього звернувся знайомий ОСОБА_6 і запропонував займатися загрузкою зерна і вони заключили договір з 2 фірмами, одна з яких була його, а друга державна. На наступний день він на свою фірму завіз ячмінь, близько 70 тон. Після того пішла затримка, на що він почав кожного дня телефонувати до ОСОБА_6 зв`язався з його помічником, який його повідомив, що вони перепишуть цей ячмінь на державну фірму. І знову зв`язок пропав. Вони посилали до Києва 2 листа, але відповіді не було. Так як склад простоював вони вирішили продати його, оскільки 70 т. зерна маленький об`єм для складу, тому вони переробили ячмінь на крупу і реалізувати її населенню. Зателефонував ОСОБА_6 , якому він повідомив, що відбулося і щоб він надав йому рахунок, щоб вони скинули кошти, але він кинув трубку. Вже коли вони дізналися про іншого представника, то одразу скинули кошти. Договір був підписаний дружиною і представником ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що на момент вказаних подій він працював менеджером по закупівлі зернових ТОВ «Агроснапсервіс», представником по Вінницькому регіону. Було укладено його компанією договір зберігання з ТОВ «Лукас-Стар» в кількості 300 тисяч тон, але було загружено 85 тон і в результаті ячмінь зник.
У зв`язку із тим, що цінова політика на ринку була не висока, виробники не продавали продукцію і вони її не могли завозити. У вересні ОСОБА_10 телефонував до нього і просив забрати продукцію (ячмінь), так як мало йти збирання кукурудзи і йому необхідно було надавати послуги, але так як у них необхідно було робити усе по процедурі і їм необхідно було писати службові записки для того, щоб здійснити необхідні дії на що він його повідомив, що чекають погодження з Києва. Через деякий час йому стало відомо, що ОСОБА_10 продав ячмінь, оскільки йому необхідно було сушити кукурудзу.
Крім показань потерпілого та свідків, вина обвинуваченої підтверджується також і іншими доказами, зібраними у справі, а саме:
- рапортом начальника УДСБЕЗ УМВС України у Вінницькій області, який 17.11.2014 року зареєстрований в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинене кримінального правопорушення та інші події, згідно якого в ході проведених заході спідробітників УДСБЕЗ УМВС України у Вінницькій області було викрито незаконні дії директорів ПМП «Атлант» ОСОБА_10 і ТОВ «Лукас-Старт» ОСОБА_4 , а саме 07.10.2014 року ТОВ «Лукас-Старт» протиправно реалізувало ПМП «Атлант» зерно ячменя в кількості 85,26т., яке належало ПАТ «ДПЗКУ»;
- листом представника за довіреністю ДПЗКУ ОСОБА_6 від 07.11.2014 року згідно якого він просить начальника УДСБЕЗ УМВС України у Вінницькій області відкрити кримінальне провадження та притягнути до кримінальної відповідальності службових осіб ТОВ «Лукас-Старт», винних у розтраті, з яким вони 01.08.2014р. уклали договір складського зберігання, приймання, сушки, очистки та відпуску зерна та прийняло на зберігання зерно ячменю врожаю 2014 року в кількості 85 260 кг., який вони розтратили;
- протоколом огляду місця події від 02.12.2014 року з фототаблицею до нього, згідно якого в присутності двох понятих, за участю представника власника ПМП «Атлант» ОСОБА_10 згідно якого було проведено огляд на виробничому підприємстві, яке знаходиться за адресою: вул.. Коцюбинського, 33а, м. Калинівка, та встановлено територію виробничого підприємства ПМП «Атлант», вхід до якого здійснюється через металеві ворота. Територія приблизною площею 1000 кв.м. На території знаходиться один склад для зберігання зернових культур та сушка для сушіння зернових культур. Під час огляду складського приміщення встановлено, що в ньому зберігається кукурудза, інші зернові культури відсутні, зерна ячменя виявлено не було;
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.01.2015 року у приміщенні ТОВ «Лукас-Старт», розташованому за адресою: 2-й пров. Хмельницького шосе, 21, м. Вінниці, у присутності директора ПМП «Атлант» ОСОБА_10 за участі двох понятих було встановлено, що документи вказані в ухвалі слідчого судді, а саме: договір складського зберігання, приймання, сушки, очистки та відпуску зерна, договір купівлі продажу №8 від 07.10.2014р., видаткова накладна №000008 від 07.10.2014р. ТОВ «Лукас-Старт», знаходяться у вищевказаному приміщенні. Зазначені документи відповідно до опису вилучені без упакування;
- договором складського зберігання, приймання, сушки, очистки та відпуску зерна №1 від 01.08.2014 року згідно якого ТОВ «Лукас-Старт» в особі директора ОСОБА_4 та ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі ОСОБА_6 уклали договір, згідно якого зерновий склад зобов`язується за плату прийняти на відповідальне зберігання сільськогосподарську продукцію, яка йому передається, зерновий склад не має права розпоряджатися продукцією, термін зберігання зерна не повинен перевищувати 30.05.2015р. з моменту завезення або переоформлення зерна та інше;
- договором купівлі-продажу №8 від 07.10.2014 року ТОВ «Лукас-Старт» та ПМП «Атлант» уклали договір про передачу у власність ячмінь у кількості 85 260 т. і сплатити за нього 170520 грн.;
- видатковою накладною № 000008 від 07.10.2014 року, згідно якої ОСОБА_4 виписала її ПМП «Атлант» на загальну суму 170520 грн.;
- статутом ТОВ «Лукас-Старт», державна реєстрація юридичної особи проведено було 25.06.2014р.;
- протоколом зборів засновника ТОВ «Лукас-Старт» №1-2014 від 24.06.2014р. згідно якого засновником ТОВ «Лукас-Старт» є ОСОБА_4 ;
- висновком судово-товарознавчої експертизи 299/15-21 від 16.03.2015 року, згідно якого ринкова вартість зерна ячменю 3-го класу, об`ємом 85,26 т. врожаю 2014 р. становила: станом на 07.10.2014р. 170520 грн.;
- довідкою ПМП «Атлант» №31 від 19.12.2014 р., згідно якої ПМП «Атлант» повідомляє, що придбане зерно ячменя у ТОВ «Лукас-Старт» в кількості 85,260 т. було перероблено на крупу ячмінну та передане населенню під реалізацію;
- платіжним дорученням від 18.05.2015р., згідно якого було перераховано суму за продане зерно.
Суд, вважає, що допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 визнала свою вину формально, так як наполягала на тому, що вона вчинила злочин не навмисно, а те що фірма з якою був укладений договір є державною вона не знала. Крім того вона разом з її чоловіком ОСОБА_10 два рази зверталися на адресу фірми з листом, щоб вони вжили якісь дії, оскільки зерно у кількості 85 т для складу є малим об`ємом, і він простоював, а ОСОБА_6 не загружав і не відгружав його як було в усній формі з ним домовлено, також вона повернула кошти отримані після продажу зерна.
Усі покази стосовно її невинуватості і вчинення злочину без умислу спростовуються показами представника потерпілого, свідків та документами, дослідженими в ході судового слідства, що ставлять покази обвинуваченої ОСОБА_4 під сумнів і оцінюються судом критично, оскільки згідно показів самої обвинуваченої та її чоловіка свідка ОСОБА_10 вони знали що ОСОБА_6 є представником державної фірми і фірми ТОВ «Агроснапсервіс», оскільки вони уклали договір від 01.08.2014р., який був підписаний між ТОВ «Лукас-Старт» та ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» та скріпили його печатками.
Крім того, посилання ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_10 про те, що надсилали листи до Києва не є доказом невинності обвинуваченої, оскільки відповідь на лист вони так і не отримали, але незважаючи на це вчинили розтрату чужого майна, на що не мали прав вчиняти згідно вищезазначеного договору, який є власністю поклажодавця і склад не має права розпоряджатися зерном до кінця дії договору, а саме до 31.05.2015р., яка не зважаючи на це згідно договору купівлі-продажу №8 від 07.10.2014 року передала у власність ПМП «Атлант» у якого зберігалося зерно, директором якого є її чоловік ОСОБА_10 ячмінь, за що отримала 170520 грн.
З представлених суду документів вбачається, що складське приміщення є досить великим у розмірах, тому його площа дозволяла зберігати зерно ячменю та кукурудзи разом.
Що стосується усунення шкоди завданої злочином, то згідно платіжного доручення № ТОВ «Лукас-Старт» внесло кошти на рахунок ПАТ «ДПЗКУ» 18.05.2015р., хоча перший допит її як свідка згідно реєстру досудового розслідування було здійснено 27.11.2014р. і жодних дій, щодо повернення зазначених коштів до 18.05.2015р. обвинуваченою здійснено не було.
А отже, аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченої ОСОБА_4 , покази свідків та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 , повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому її дії суд кваліфікує за ч.4 ст. 191 КК України, тобто розтрату чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчинене у великих розмірах.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченої, а саме: те що вона раніше не судима, по місцю роботи та проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає добровільне відшкодування обвинуваченою шкоди, а така обставина, як щире каяття в показах обвинуваченої не вбачається, оскільки суд вважає, що вона визнала свою вину формально.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд, згідно ст. 124 КПК України, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 492 грн.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи винної, яка раніше не судима, свою вину визнала формально, відшкодувала завдану шкоду, але незважаючи на це вчинила тяжкий злочин проти державної фірми з використанням свого службового становища у великих розмірах, тому суд дійшов висновку, що її перевиховання та виправлення не є можливим без ізоляції від суспільства, а тому останній слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк із застосуванням додаткового покарання.
Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.191 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язану з виконанням адміністративно-господарських обов`язків на строк 3 (три) роки.
Початок строку покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту її затримання.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишити попередній особисте зобов`язання.
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 492 (чотириста дев`яносто дві) грн.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вручити копію вироку обвинуваченій та прокурору негайно, а іншим учасникам судового провадження, що не були присутні у судовому засіданні надіслати копію вироку поштою не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя :