Справа № 1-155/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2012 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі : судді Пятковського В.І.

секретаря Іванишин Х.І.

з участю прокурора Данищука Д.М.,

захисника ОСОБА_1., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу про обвинувачення :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, не працюючого, пенсіонера, раніше не судимого, гр. України,

-за статтями 368 ч.2, 366 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_2, як службова особа, отримав хабар від фізичної особи, в інтересах якої використав надане йому службове становище та вніс як службова особа до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, а також склав і видав завідомо неправдиві документи. Дані злочини було скоєно при наступних обставинах.

Так підсудний працюючи на посаді директора комунального підприємства «Коломийська міська ритуальна служба», будучи службовою особою, умисно, з корисливих мотивів, усупереч інтересам служби, використовуючи своє службове становище одержав та прийняв у своєму службовому кабінеті від ОСОБА_3 хабар у розмірі 200 доларів США, що по офіційному курсу Національного банку України станом на 05 січня 2011 року становило 1 580 гривень за надання 16 грудня 2010 року Коломийському міжрайонному відділу кримінально-виконавчої інспекції табелю виходу на роботу ОСОБА_3 із завідомо неправдивими даними про відпрацювання заявником 40 годин громадських робіт, згідно постанови Коломийського міськрайонного суду, хоча достовірно знав, що вказана особа на роботу не виходила та жодних робіт не виконувала.

Крім того органи досудового слідства обвинувачують підсудного у отриманні хабарів та службовому підробленні за аналогічні дії :

у січні 2010 року в сумі 100 доларів США, що складало 790 грн. від ОСОБА_4 та видачі йому для Коломийського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції, 08 лютого 2010 року табелю виходу на роботу із завідомо неправдивими даними;

у червні 2010 року в сумі 100 доларів США, що складало 790 грн. від ОСОБА_5 та видачі йому для Коломийського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції, 24 червня 2010 року табелю виходу на роботу із завідомо неправдивими даними;

у червні 2010 року у вигляді двох водяних насосів вартістю 760 грн. від ОСОБА_6 та видачі йому для Коломийського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції, 10 липня 2010 року табелю виходу на роботу із завідомо неправдивими даними.

В судовому засіданні підсудний свою вину у пред»явленому обвинуваченні не визнав і дав суду наступні показання.

Так працюючи на займаній посаді неодноразово отримував документи з КВІ про відпрацювання правопорушниками адмінстягнення. Конкретно в ці питання не вникав, так як з цими особами займалися його підлеглі, а він після відбуття робіт підписував необхідні документи.

Стосовно ОСОБА_3 може сказати, що з ним спілкувався кілька разів, так як той просив більш легкої роботи по причині інвалідності. Після знає, що він виконував якісь роботи. Які і скільки не знає, так як табель вів майстер. В цей час бачив його кілька разів на кладовищі. По закінченні робіт в середині грудня підписав документи і віддав ОСОБА_3 для передачі в КВІ. В час відпрацювання потерпілий кілька разів дзвонив до нього і бажав віддячити, шляхом могоричу, однак він на це не погоджувався.

05 січня 2011 року коли він перебував на робочому місці до нього подзвонив ОСОБА_3 і повідомив, що приїде і привезе могорич. Через якийсь час потерпілий приїхав і зайшовши до нього у кабінет затиснутою рукою поклав йому у спортивну шапку гроші і дуже швидко покинув кабінет. Він одразу вийшов за ним, щоб повернути гроші і його зустріли працівники міліції, з яким повернувся у кабінет і вони оглянули місце події та виявили 200 доларів США, які залишив ОСОБА_3.

Розуміє, що вчинив зле прийнявши від потерпілого дані гроші, однак від нього їх не вимагав. Ніяких розмов про передачу їх не було. Телефонних дзвінків до ОСОБА_3 не здійснював, жодної потреби у передачі їх після того, як табель виходу на роботу був зданий у КВІ, не було.

Вважає, що з боку працівників міліції це була пряма провокація.

Обвинувачення за іншими епізодами злочинів рахує надуманими і абсолютно безпідставними. Просить його виправдати.

У випадку часткового визнання його вини, не заперечує на застосуванні до нього амністії.

Вина підсудного по епізоду злочину відносно потерпілого ОСОБА_3 знайшла своє підтвердження в показаннях самого потерпілого та письмових доказах досліджених судом.

Так потерпілий ОСОБА_3 зазначив, що після отримання направлення на відпрацювання громадських робіт на кладовищі, зустрівся із підсудним, як директором і попросив дати йому більш легкі роботи. Той відповів, що легких робіт немає і на цьому їх розмова припинилася, оскільки хтось зайшов у кабінет.

Після він працював чотири чи п»ять днів, робив легку роботу. При цьому з підсудним не спілкувався і той у нього нічого не вимагав.

У середині грудня йому дали заповнений табель на відпрацьовані години і він відніс його у КВІ. При передачі табелю підсудний ніяких вимог про гроші, чи щось інше не клав. З свого боку він кілька разів дзвонив підсудному і просив зустрітися щоб передати могорич. При цьому нічого конкретного не обумовлювали, однак він вирішив записати це на диктофон.

05 січня 2011 року подзвонив до підсудного і сказав, що везе могорич, той погодився і він привіз до нього 200 доларів США, які приніс у кабінет затиснутими у руці і поклав у спортивну шапку підсудного, яку той тримав у руках.

Вчинити так його змусили друзі.

Зі свого боку жодних претензій до підсудного немає, просить його суворо не карати.

Свідок ОСОБА_7 дав показання, що того дня коли затримали підсудного він копав яму і бачив, як із кабінету директора вибіг мужчина. Одразу за ним вийшов директор і став кричати, проте той не оглядався. В цю ж мить до директора підійшли працівники міліції. Що саме говорив слідчому не пригадує, так як підписував не читаючи.

ОСОБА_8 дав показання, що стояв на вулиці і курив. Бачив як з кабінету директора вибіг мужчина, який раніше працював у них на цвинтарі. Директор вийшов за ним і став кричати, щоб той повернувся. Одразу після цього приїхали працівники міліції.

Письмовими доказами, які вказують на причетність підсудного до вчинення злочину по відношенню до потерпілого ОСОБА_3 являються :

протокол огляду місця події від 05 січня 2011 року в службовому кабінеті підсудного, з якого видно, що на його робочому столі виявлено дві купюри по 100 доларв США, які як він пояснив залишив ОСОБА_3 на могорич. Також при цьому ці купюри при спрямуванні на них ультрафіолетового проміння світилися жовто-зеленим кольором. Таким же кольором світилася і внутрішня поверхня правої долоні підсудного, з якої було взято відповідні змиви (а.с. 5-7);

наказ про призначення Вікерика директором комунального підприємства «Коломийська міська ритуальна служба» від 30 червня 2006 року та розпорядження Коломийського міського голови від 23 жовтня 2007 року про переукладення контракту до 23 жовтня 2012 року та посадовою інструкцією директора підприємства (а.с. 31-32, 37-39);

табелем виходу на роботу ОСОБА_3 при відбуванні громадських робіт у КП «Коломийська міська ритуальна служба» від 16 грудня 2010 року підписаному підсудним, як директором (а.с. 57).

Свідок ОСОБА_9 дав показання, що працює майстром на кладовищі і веде облік осіб, які відпрацьовують громадські години проставляючи відмітки у табелі. По закінченні віддає табель директору і той підписує його. Стосовно потерпілих осіб стверджує, що свої години вони всі відпрацювали.

Крім того органи досудового слідства обвинувачують підсудного у отриманні хабарів та службовому підробленні за аналогічні дії :

у січні 2010 року в сумі 100 доларів США, що складало 790 грн. від ОСОБА_4 та видачі йому для Коломийського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції, 08 лютого 2010 року табелю виходу на роботу із завідомо неправдивими даними;

у червні 2010 року в сумі 100 доларів США, що складало 790 грн. від ОСОБА_5 та видачі йому для Коломийського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції, 24 червня 2010 року табелю виходу на роботу із завідомо неправдивими даними;

у червні 2010 року у вигляді двох водяних насосів вартістю 760 грн. від ОСОБА_6 та видачі йому для Коломийського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції, 10 липня 2010 року табелю виходу на роботу із завідомо неправдивими даними.

Даючи оцінку зібраним досудовим слідством і проаналізованим в судовому засіданні доказам причетності підсудного до вищеперелічених злочинних дій суд вважає, що вини підсудного у даних злочинах немає.

Доказами скоєння вказаних злочинів згідно матеріалів досудового слідства являлися :

по епізоду ОСОБА_4 його заява і показання від січня 2011 року, що підсудний у кінці січня 2010 року запропонував йому дати 100 доларів США за те, щоб він не відпрацьовував громадські роботи на міському кладовищі і він передав цю суму підсудному в 20-х числах січня 2010 року та показання свідка ОСОБА_10 від 19 січня 2011 року згідно яких він у січні 2010 року позичав ОСОБА_4 100 доларів США для передачі підсудному та даними табелю виходу на роботу ОСОБА_4 згідно яких він відпрацював 40 год. громадських робіт;

по епізоду ОСОБА_5 його заява і показання від січня 2011 року, що підсудний у червні 2010 року запропонував йому дати 100 доларів США за те, щоб він не відпрацьовував громадські роботи на міському кладовищі і він передав 800 грн. підсудному в середині червня 2010 року та показання свідка ОСОБА_4 від 17 січня 2011 року згідно яких він вказав, що порадив ОСОБА_5 передати цю суму Викерику, щоб не відпрацьовувати та даними табелю виходу на роботу ОСОБА_5 згідно яких він відпрацював 40 год. громадських робіт;

по епізоду ОСОБА_11 його заява і показання від січня 2011 року, що підсудний у червні 2010 року запропонував йому придбати два водяні насоси за те, щоб він не відпрацьовував громадські роботи на міському кладовищі і він купив їх на ринку у м. Коломиї за 760 грн.та передав підсудному та показання свідків ОСОБА_12 від 19 січня 2011 року згідно яких він вказав, що позичав батькові 760 грн. для купівлі насосів, щоб той не відпрацьовував і свідка ОСОБА_13, яка вказала, що працює диспетчером у службі таксі і пам»ятає, що у червні-липні 2010 року ОСОБА_14, як таксист постійно перебував на зв»язку надаючи послуги по перевезенню пасажирів.

В судовому засіданні вказані докази були спростовані.

Так свідок ОСОБА_11 вказав, що всі години на кладовищі літом 2010 року він відпрацював прочищаючи ряди кущів між могилами. У січні 2011 року .його викликали у міліцію і стали змушувати говорити, що він купляв два насоси для підсудного. При цьому синові говорили, що батька чекають великі неприємності, якщо він не підтвердить даний факт. Син займається підприємницькою діяльністю, дещо слабохарактерний і погодився дати працівникам міліції такі показання.

Ствердив свідок, що під час дачі пояснень на нього чинився тиск з боку працівників міліції. Категорично заперечує, що купляв і передавав підсудному водяні насоси.

Свідок ОСОБА_4 дав показання, громадські роботи на кладовищі відпрацьовував. Не пригадує, щоб давав за це хабар підсудному. З приводу показань, які давав слідчому та працівникам міліції зазначає, що підписував їх не читаючи. Жодних претензій до підсудного немає.

Свідок ОСОБА_5 дав аналогічні показання.

Явку інших свідків органи обвинувачення протягом тривалого розгляду справи судом так і не забезпечили.

Стосовно табелю виходу на роботу, то такий згідно посадових обов»язків веде, здійснюючи контроль за працюючими, майстер комунального підприємства ОСОБА_9, який будучи допитаним в якості свідка вказував про це і дадатково зазначив, що дані свідки як і потерпілий всі свої години відпрацювали.

Також при оцінці доказової бази суд не може залишити без уваги показання свідка ОСОБА_15, який вказав, що раніше також відпрацьовув громадські роботи на кладовищі. У січні 2011 року до нього на роботу приїжджали працівники міліції і говорили, що ніби підсудний звернувся в міліцію із заявою про отримання від нього хабара. При цьому погрожували, що якщо він не зізнається по доброму, то буде відповідати по закону. На що він чітко відповів, що ніяких грошей підсудному не давав.

Зазначені сумніви та відсутність предметів злочину, хабара 100 доларів США, 800 грн. та двох водяних насосів, а також будь-яких інших об»єктивних доказів отримання підсудним цих хабарів від ОСОБА_4 у січні 2010 року, ОСОБА_5 у червні 2010 року та ОСОБА_11 у червні 2010 року, дають суду підстави вважати недоведеною вину ОСОБА_2 за зазначеними епізодами злочинів, окільки факти отримання ним хабарів, повторно, під час судового розгляду не підтвердилися..

В судовому засіданні знайшла підтвердження вина підсудного, як службової особи, в одержанні хабара від фізичної особи, в інтересах якої він використав надане йому службове становище, а тому його дії слід перекваліфікувати із ч.2 ст. 368 КК Україним в редакції 2001 року, на ч. 1 ст. 368 ч.1 КК України в редакції ОСОБА_16 від 2011 року. Також підсудний скоїв злочин передбачений ст. 366 ч. 1 КК України, оскільки умисне, як службова особа вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, а також склав і видав завідомо неправдиві документи.

При обранні покарання підсудним суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину та дані про його особу.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

До обставин, що помякшують покарання підсудному та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину суд відносить щире розкаєння у вчиненому, перше притягнення до кримінальної відповідальності, пенсійний вік, просьбу потерпілого суворо не карати та відсутність претензій з його боку, що характеризується позитивно, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей та двох дітей дружини, які знаходяться на спільному утриманні, негативний стан здоров»я, а тому вважає за можливе застосувати до нього ст. 69 КК України та обрати покарання нижче нижчої межі ніж визначено статтями за якими він обвинувачується.

Речові докази повернути за належністю.

Також суд вважає за необхідне застосувати до підсудного ОСОБА_16 України «Про амністію» у 2011 році, оскільки злочин скоєний ним не відноситься до тяжких чи особливо тяжких, був вчинений до набрання чинності вищезазначеним законом, а сам він як особа мав і має на утриманні неповнолітніх дітей, відносно яких батьківських прав не позбавлявся.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 368 ч.1 КК України та 366 ч. 1 КК України та призначити покарання :

за ст. 368 ч. 1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України штраф у розмірі вісім тисяч п»ятсот гривень, без позбавлення права займати посади пов»язані з організаційно-розпорядчою та адміністративно-господарською діяльністю.

за ст. 366 ч. 1 КК України штраф у розмірі однієї тисячі сімсот гривень, без позбавлення права займати посади пов»язані з організаційно-розпорядчою та адміністративно-господарською діяльністю.

На підставі ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - штраф у розмірі вісім тисяч п»ятсот гривень, без позбавлення права займати посади пов»язані з організаційно-розпорядчою та адміністративно-господарською діяльністю.

У відповідності до ст. 1 п.в ОСОБА_16 України «Про амністію» від 08 липня 2011 року засудженого ОСОБА_2 звільнити від покарання по амністії.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Івано-Франківській області 1327.80 грн. за проведення судово-криміналістичних експертиз.

Речові докази : двіста доларів США, які знаходяться на зберіганні у Коломийському МВ УМВС в Івано-Франківській області залишити їм у власності; ватні тампони із змивами рук ОСОБА_2, які знаходяться у прокуратурі м. Коломиї, після вступу вироку в законну силу знищити; табелі обліку робочого часу - залишити при матеріалах справи.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд на протязі пятнадцяти діб, з моменту проголошення.

Суддя П'ятковський В. І.