Справа №487/5966/15-к 10.12.2015 10.12.2015 10.12.2015
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0001434, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 8 жовтня 2015 року, яким
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.
Обвинувачений просить вирок змінити, звільнити його від призначеного покарання.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 8 жовтня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначено самостійне виконання покарання, призначеного за даним вироком у виді 1 року позбавлення волі та покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.10.2015 р. у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що він щиро кається у вчиненому, просить звільнити його від призначеного покарання.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
17.03.2015 р. ОСОБА_5 знаходився на зупинці громадського транспорту, розташованого на перехресті вулиць Рюміна та Чкалова в м. Миколаєві. Коли ОСОБА_5 побачив раніше знайому йому ОСОБА_7 , у нього виник корисливий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, реалізуючи який ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 та під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив у неї її мобільний телефон. Утримуючи при собі належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «LG-P713», вартістю 700 грн., в якому знаходилась сім-карта «Лайф», на рахунку якої було 19 грн. і яка матеріальної цінності для потерпілої не представляла, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, спричинивши таким чином потерпілій майнову шкоду в розмірі 700 грн.
Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується посередньо. Як обставину, що пом`якшує покарання, суд врахував щире каяття обвинуваченого, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі реально, визначивши на підставі ч. 4 ст. 70 КК України самостійне виконання покарання, призначеного за даним вироком та покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.10.2015 р. у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги обвинуваченого, вважав вирок законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчинені злочину за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, які викладені у вироку. Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України вірно та апелянтом не оспорюються.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, конкретні обставини вчиненого злочину, певні дані про особу ОСОБА_5 , визнав обставиною, що пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого і дійшов висновку, що з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів ОСОБА_5 необхідно призначити покарання саме у виді позбавлення волі на певний строк, з чим погоджується і апеляційний суд, оскільки покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст. 65-67 КК України, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, суд при призначені покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, але враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи це можливо якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Враховуючи, що ОСОБА_5 неодноразово раніше судимий за вчинення корисних злочинів, звільнившись з місць позбавлення волі 05.09.2014 р. через незначний час знову вчинив аналогічні корисливі злочини 25.11.2014 р. (за вчинення якого засуджений 01.10.2015 р) і 17.03.2015 р., що свідчить про його стійке небажання ставати на шлях виправлення, апеляційний суд не вбачає підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням, як того просить апелянт.
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 8 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_5 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 , який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.
Судді
_____________________ ______________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3