Справа № 371/1778/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/124/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 28.01.2016

УХВАЛА
Іменем України
28 січня 2016 р. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі : ОСОБА_5 ,
з участю прокурора : ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Миронівського районного суду Київської області від 16 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, непрацюючого, раніше судимого останній раз 04.06.2015 р. за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України на підставі ст. 70 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Миронівського районного суду від 04.06.2015р. за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України і остаточно до відбування ОСОБА_7 призначити 3 (три) роки позбавлення волі.

Вироком вирішена доля речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

Як зазначено у вироку, ОСОБА_7 будучи раніше судимим вироком Миронівського районного суду Київської області 04.06.2015р. за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України на підставі ст. 70 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки.

ОСОБА_7 повторно біля 19 години 20 хвилин 19 вересня 2015 р. перебуваючи на території «Миронівського рай СТ», що в м. Миронівка по вул. Щорса, 2 Київської обл., виявив вантажний автомобіль марки ГАЗ -53 д.н. НОМЕР_1 , завантажений блоками слабоалкогольного напою та газованими водами. Переслідуючи корисливу мету направлену на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_7 пересвідчившись у відсутності очевидців своєї злочинної діяльності, підійшов до кузова автомобіля, звідки викрав блок пива «Зіберт» в якому містилося шість пластикових пляшок об`ємом по 2, 5 л. кожна вартість по 24 грн. 69 коп. за пляшку, та блок світлого пива «Львівське 1715» з вмістом шести скляних пляшок об`ємом по 0,5 л вартістю 7 грн. 27 коп. за пляшку. Викрадене ОСОБА_7 виніс з території «Миронівського рай СТ» та розпорядився ним на свій розсуд. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 191 грн. 76 коп.

Відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_7 , передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна вчинене повторно.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок щодо ОСОБА_7 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням вимог кримінального процесуального закону та істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону. Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на застосування ст. 69-1 КК України при призначенні ОСОБА_7 покарання. В решті вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції невірно застосовано ст. 69-1 КК України, оскільки за обвинувальним актом від 29.10.2015р., відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, в судовому засіданні обвинувачений також зазначив про те, що перед вчиненням крадіжки гостював у свого знайомого ОСОБА_9 , з яким розпивали пиво. Однак, судом не мотивовано з яких підстав не враховано вищевказану обтяжуючу вину обставину та не враховано те, що судовий розгляд кримінального провадження проведено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційних вимог, обвинуваченого, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вирок в частині доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 не оспорюється, а тому апеляційним судом відповідно до ст. 404 КПК України перевіряється лише в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, суд призначає покарання з урахуванням тяжкості злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, таким чином, щоб призначене покарання було необхідним та достатнім для виправлення такої особи та попередження скоєння нових злочинів.

Як вбачається із вироку, призначаючи покарання, суд врахував особу винного, обставини справи, що пом`якшують покарання, а саме: при відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими покарання обставинами суд визнав щире каяття, правдиві покази щодо вчинення ним злочинних дій чим сприяв розкриттю злочину, тому знайшов за можливе призначити за ч. 2 ст. 185 КК України строк покарання з застосуванням ст. 69 -1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 66 названого Кодексу. Про щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину свідчить поведінка ОСОБА_7 як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні, розгляд якого проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, що було б неможливим за іншої позиції обвинуваченого.

За таких обставин обране щодо ОСОБА_7 покарання за даний злочин та за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 3 роки колегія суддів вважає справедливим.

Що стосується посилання апелянта на те, що судом невмотивовано не враховано обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння є слушним, але колегія суддів вважає, що визнання стану алкогольного сп`яніння це є правом суду, а не його обов`язком. Тим більше, що вживання пива обвинуваченим з ОСОБА_9 не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з вчиненням злочину. За наведених обставин колегія суддів не вважає зазначені вище недоліки істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в контексті ст. 412 КПК України , а тому не знаходить підстав для зміни вироку згідно з ст. 408 названого Кодексу, залишивши без задоволення апеляційну скаргу прокурора.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства при розгляді провадження, які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Миронівського районного суду Київської області від 16 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді