Справа № 727/7908/13-к
Провадження № 1-кп/727/233/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2013 року. Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді - Гончарової І.М.

при секретарі - Мельник І.В.

з участю прокурора - Тимчука В.В.

з участю обвинуваченого - ОСОБА_1

з участю потерпілого - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці угоду про примирення від 16 серпня 2013 року, яка надійшла до суду разом із кримінальним провадженням № 1-КП/727/233/13 за обвинувальним актом, який надійшов з прокуратури Шевченківського району м. Чернівців, по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, незаміжньої, непрацюючої, раніше не судимої, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 13 липня 2013 року приблизно о 18 годині, перебуваючи на кухні в квартирі № 72 будинку № 10 Б по вулиці Стасюка м. Чернівців, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, шляхом вільного доступу таємно викрала з пральної машинки мобільний телефон марки Samsung Corby 2, імеі 39964, чорно-білого кольору, вартістю 1200 грн., в якому знаходилась флеш-карта, об*ємом 2 ГБ, вартістю 65 грн. та сім-карта МТС №, вартістю 10 грн., на рахунку якого знаходилось 2 грн., які належать ОСОБА_2, чим завдала матеріальну шкоду на загальну суму 1292 грн. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд. Своїми діями вона вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), її дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення визнала повністю. Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_3, її вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими вона погодилася в судовому засіданні.

В ході досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_2 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України 16 серпня 2013 року уклали угоду про примирення на тих умовах, що підозрювана ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість в таємному викраденні майна ОСОБА_2 та повністю відшкодовує матеріальну шкоду в сумі 1295 грн.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ст.185 ч.1 КК України у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850 грн.

На момент підписання угоди про примирення потерпілий ОСОБА_2 та підозрювана ОСОБА_1 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було розяснено.

Підозрювана ОСОБА_1 відмовилася від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1) КПК України, а потерпілий ОСОБА_2 погодився з тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення (окрім випадку невиконання нею у подальшому умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Підозрювана ОСОБА_1 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпілий ОСОБА_2 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_1 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст.185 ч.1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 підтвердили факт примирення, просять затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850 грн.

Судом зясовано, що обвинувачена ОСОБА_1 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобовязаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, та розяснено її права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також зясовано у потерпілого ОСОБА_2, що він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_1 кримінального правопорушення за ст.185 ч.1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачена має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобовязання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_1 суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 16 серпня 2013 року між обвинуваченою ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_2, і узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850 грн., вважає, що таке покарання належить їй призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченої, яка раніше не скоювала ніяких правопорушень, до кримінальної відповідальності притягається вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 16 серпня 2013 року між обвинуваченою ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_2.

ОСОБА_1 визнати винною за ст. 185 ч.1 КК України та призначити їй за цією статтею узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами пятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нерозяснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нерозяснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

СУДДЯ І.М.ГОНЧАРОВА