Справа № 1-19/10
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2010 року Світловодський міськрайсуд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 учасниками судового розгляду підсудноі`о - ОСОБА_5 захисника - ОСОБА_6

потерпілої - ОСОБА_7 потерпілого - ОСОБА_8 , представника потерпілих - ОСОБА_9 цивільного відповідача ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську справу про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Світловодська Кіровоградської області, українець, громадянин України, одружений, на утриманні двоє малолітніх дітей, освіта середня, не працюючий, проживаючий АДРЕСА_1 . раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Підсудний ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого при наступних обставин:

08 червня 2007 року, біля 12-30 годин, ОСОБА_5 керуючи автомобілем «ЗАЗ-ДЕО», державний номер НОМЕР_1 . та рухаючись по автодорозі із с.Власівка м.Світловодська в напрямку м.Світловодська. по «Кременчуцькій ГЕС на 1-му кілометрі + 400 метрів, зі швидкістю 111-116 км/г, при дозволеній не більше 90 км/г. побачив велосипедиста, який рухався у зустрічному напрямку в стані алкогольного сп`яніння, та роблячи неадекватні, незрозумілі маневри під час руху, петляючи та виїжджаючи на смугу руху автомобіля. Неправильно оцінивши дорожню ситуацію, порушуючи правила дорожнього руху, не знижуючи швидкості автомобіля, намагаючись об`їхати велосипедиста, та не вгадавши напрямок його руху, допустив зіткнення з велосипедистом. ОСОБА_11 .

В результаті зіткнення, велосипедист ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, кровопідтьоку лівої вилиці, крововиливу у м`які оболонки головного мозку, забою тканини головного мозку, закритої тупої травми грудної клітини, перелому грудного кінця лівої ключиці, перелому 2-9 ребер зліва, закритого перелому лівої стегнової кістки, - від яких настала смерть потерпілої о.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення підсудним ОСОБА_5 діючих правил дорожнього руху України, а саме:

Пунктів;

1)
5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

1)
2 Нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини.

1 1.3 На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки у дозволених випадках.

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Підсудний ОСОБА_12 в судовому засіданні свою вину не визнавав. Після проведення повторної судової авто технічної експертизи, після ознайомлення з нею, вину визнав в повному обсязі, щиро покаявся, суду пояснив, що він дійсно, 08 червня 2007 року, біля 12-30 годин, керуючи автомобілем «ЗАЗ-ДЕО». державний номер НОМЕР_2 , та рухаючись по автодорозі із с.Власівка м.Світловодська в напрямку м.Світловодська, по «Кременчуцькій ГЕС на 1-му кілометрі + 400 метрів, зі швидкістю 111-116 км/г, побачив велосипедиста, який рухався у зустрічному напрямку та роблячи неадекватні, незрозумілі маневри під час руху, петляючи та виїжджаючи на смугу руху автомобіля. Намагаючись об`їхати велосипедиста зліва, він не вгадав напрямок його руху, та допустив зіткнення з велосипедистом.

Окрім визнання підсудним своєї вини, вина підсудного в інкримінованому йому злочині у повному обсязі доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:

Допитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_7 суду пояснила, що 08.06.2007 року, біля 12-30 годин, від працівників міліції вона дізналася, що її чоловіка ОСОБА_11 , коли він їхав на велосипеді по дамбі ГЕС збив легковий автомобіль.

1 1.06.2007 року її чоловік помер в Кіровоградській обласній лікарні.

Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_8 , дав покази, аналогічні показам ОСОБА_7 .

Потерпілими заявлено цивільний позов до підсудного та цивільного відповідача ОСОБА_13 , де потерпілі просять суд стягнути з відповідачів на свою користь в солідарному порядку: 25 000 гривень моральної шкоди на кожного. 9 041.44 гривень матеріальної шкоди в рівних частках на кожного, 2500 грн., судових витрат в рівних частках на кожного.

Показами свідка ОСОБА_14 , який пояснив суду, що підсудний приходиться йому двоюрідним братом. В день вчинення ДТП. йому зателефонував ОСОБА_12 та повідомив про те. що він збив велосипедиста на дамбі ГЕС. Він`приїхав на місце пригоди та побачив автомобіль підсудного та пошкоджений велосипед. Підсудний пояснив, що велосипедист раптово виїхав на смугу руху автомобіля.

Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , дали покази аналогічні показам ОСОБА_17 .

Допитані в якості свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 суду пояснили, що в АКТ огляду до протоколу місця події в зв`язку з ДТП. яка мала місце 08.06.2007 року вони не складали та не підписували. їм не відомо про те. чи був в місці вчинення ДТП знак обмеження швидкості.

Свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , суду пояснили, що в місці вчинення ДТП. знаку обмеження швидкості руху не було.

Показами свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , які пояснили суду, що працюють в Світловодському МРВ УМВС та після вчинення ДТП виїжджали на місце пригоди для оформлення матеріалів Д ГГІ.

Також Завгородній та Ботва повідомили суду, що`вони особисто проїжджали до повороту з метою встановлення швидкісною режиму на даній ділянці дороги. Знаків обмеження швидкості не було.

· Даними, що знаходяться в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і схемою до

· Відповідно до акту комісійного обстеження місця ДТП від 08 червня 2007 року, вбачається, що на ділянці проїзної частини дороги, де трапилось ДТІІ мається обмеження швидкості руху не більше як 60 кілометрів на годину А.С.26.

В судовому засіданні із достовірністю встановлено, що зазначений акт не відповідає дійсності. На час скоєння ДТГІ, будь які дорожні знаки, що обмежують швидкість руху автомобільного транспорту були відсутні. Тому, відповідно до п.12.6(г) ГІДР, на зазначеній ділянці автодорозі, допустима швидкість руху легкового автомобіля встановлена не більше 90 км/г.

Протоколами огляду транспортних засобів автомобіля «ЗАЗ-ДЕО» д.н. НОМЕР_2 та велосипеда «Україна», що належав потерпілому ОСОБА_11 (а.с.30,32-33).

· Висновком судово-медичної експертизи № 640 від 10 грудня 2007 року згідно якого смерть ОСОБА_11 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася крововиливом під тверду і м`які оболонки мозку, ударом тканини головного мозку. Пошкодження утворилися від дії тупих предметів що діяли із значною силою, що могло мати місце при ДТП, при ударі виступаючими частинами транспортного засобу. Смерть ОСОБА_11 , знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими пошкодженнями.

· Протоколом, відтворення обстановки та обставин події та схемою від 09 вересня 2010 року в ході проведення якого ОСОБА_12 , на місці вчинення злочину, підтвердив свою участь в скоєному злочині і показав розташування керованого ним автомобіля та велосипедиста на проїзній частині дороги перед ДТП. (Т.2 А.С.54-55,59).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1418 від 16.04.2010 року, в крові хворого ОСОБА_11 виявлений етиловий спирт в кількості 0.95 %о .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №619 від 31.05.2010 року, в крові хворого ОСОБА_11 виявлений етиловий спирт в кількості 0,95 %о , що відповідає алкогольному сп`янінню легкого стану.

Також іншими документами, що знаходяться в матеріалах кримінальної справи і які були оголошені та досліджені.

Згідно висновку експертного авто технічного дослідження №1034/18 від 16.06.2007 року,

водію автомобіля ЗАЗ-ДЕУ ОСОБА_28 відповідно до вимог п.12.6(г) ГІДР слід було рухатись

зі швидкістю не більше 90 км/г. З моменту виявлення небезпеки для руху автомобіля ЗАЗ ДЕУ передбачено відповідно до вимог п. 12.3 ГІДР застосування заходів до екстреного гальмування транспортного засобу, що водієм і було виконано.

При русі з припустимою швидкістю і при застосування водієм автомобіля ЗАЗ ДЕУ гальмування з моменту виявлення небезпеки для руху, він не мав технічної можливості зупинити автомобіль до місця ДТП і тим самим не мав можливості уникнути наїзду на велосипедиста.

За даних умов рух автомобіля ЗАЗ ДЕУ зі швидкістю, що перевищує встановленні обмеження не знаходиться в причинному зв`язку з ОСОБА_29 г
За умови виконання велосипедистом вимог п.2.3. і 10.1 ГІДР. він(велосипедист) мав технічну можливість уникнути створення умов, що призвели до ДТП. А.с.(50-53)

Згідно вйсновку судової авго технічної експертизи №2470/18 від 17.12.2007 року, зіткнення автомобіля ЗАЗ ДЕУ з велосипедом відбулось на зустрічній смузі руху відносно руху автомобіля ЗАЗ ДЕУ.

Дії водія автомобіля в даній обстановці регламентувались вимогам п. 1.2, 2.3(6), 1 1.2, 12.3, ПДР та вимог дорожнього знаку 3.29 ПДР (обмеження максимальної швидкості 60 км/г)

При русі з припустимою швидкістю і при застосування водієм автомобіля ЗАЗ ДЕУ гальмування з моменту виявлення небезпеки для руху. він(водій) мав технічну можливість зупинити автомобіль до місця ДТП і тим самим мав можливість уникнути наїзду на велосипедиста, (а.с.83-85)

Згідно висновку судової авго технічної експертизи №6086 від 26.11.2010 року, належним виконанням пунктів 1 1.2, 1 1.14 та 12.1 ПДР, згідно яким велосипедисту слід було рухатись біля правого краю проїжджої дороги, контролювати стійкість руху свого велосипеда для того, щоб виключити виїзд на зустрічну смугу дороги в смугу руху автомобіля, велосипедист мав гарантовану технічну можливість уникнути ДТП.

Водій автомобіля ЗАЗ ДЕУ мав технічну можливість запобігти наїзду на велосипедиста при допустимій швидкості руху на даній дільниці дороги 90 км/г.

Аварійна обстановка виникла в момент, коли водій автомобіля ЗАЗ ДЕУ знаходився від місця наїзду на велосипедиста на відстані зупиночного шляху автомобіля, але не вжив заходів для зупинки.

Даючи оцінку діям учасників порожньо транспортної пригоди, у відповідності до правил дорожнього руху, ступеню їх вини з урахуванням експертних висновків та інших обставин, встановлених в судовому засіданні, су.і приходить до наступного:

Судом встановлено, що підсудний рухався на автомобілі із швидкістю приблизно 111-113 км/г, при допустимій швидкості 90 км/г.

У висновках експертів існує протиріччя, з приводу того, чи мав можливість водій автомобіля зупинити автомобіль рухаючись з допустимою чи дійсною швидкістю.

Суд вважає, що за даної ситуації, за якої було вчинено ДТП, незначна різниця(перевищення швидкості руху) не є самою причиною ДТП.

Як було встановлено судом, підсудний почав застосовувати гальмування безпосередньо перед самим зіткненням, коли вже практично уникнути його було неможливо.

Вагоме значення для швидкості рушу автомобіля було б тоді, якщо б водій застосовував екстрене гальмування в той час. коли велосипедист почав робити неадекватні маневри у напрямку руху автомобіля.

За даних обставин, порушення підсудним правил дорожнього руху саме і полягає в тому, що він побачивши створену велосипедистом аварійну обстановку, легковажно розраховував на її відвернення, намагався об`їхати велосипедиста, а не застосував зменшення швидкості, екстрене гальмування, тощо, відповідно до вимог правил дорожнього руху.

Висновок експертного авто технічного дослідження №1034/18 від 16.06.2007 року, суд не приймає як за належний доказ так як зазначений висновок по перше не є експертизою. Також, у зазначеному висновку спеціаліст при розрахунку відстані з моменту виникнення аварійної обстановки брав за основу вихідні дані з часу, коли підсудний почав гальмувати, а не з часу виникнення аварійної обстановки.

Суд також не може не враховувати поведінку та дії велосипедиста, який грубо порушуючи правила дорожнього руху, керував велосипедом в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до того, що він втративши координацію, втратив контроль над кермом велосипеда, почав їхати петляючи по автодорозі та виїхав на зустрічну смугу руху автомобіля підсудного.

Тому суд, не погоджується із висновком експерта5 №6086 від 26.1 1.2010 року, в частині створення аварійної обстановки водієм автомобіля.

Суд вважає, що аварійну обстановку створив саме потерпілий, але підсудний, виявивши створену аварійну обстановку прийняв неправильне рішення, що і призвело до ДТП.

9 *

Таким чином, суд вважає, оцінивши докази в їх сукупності, що вина підсудного ОСОБА_5 , у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, доведена повністю, його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, так як в судовому засіданні встановлено, що підсудний керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 .

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь ваги здійсненого злочину, обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, особу підсудного та обставини, за яких було вчинено злочин.

Суд враховує, що підсудний скоїв тяжкий злочин з необережності, раніше не судимий, по місцю проживання та роботи характеризується з позитивного боку, одружений, має на утримання двох малолітніх дітей, визнав свою вину та щиро покаявся у вчиненому, заподіяні збитки не відшкодував.

Обставинами, які пом`якшують покарання підсудного, суд знаходить щире каяття у вчиненому, наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не знаходить.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

До підсудного ОСОБА_30 , на досудовому слідстві було застосовано запобіжний захід взяття під варту.

Відповідно до ст.338 КГІК України, строк тримання під вартою зараховується в строк відбуття покарання.

Аналізуючи викладене у своїй сукупності, суд вважає, що покарання підсудному необхідно призначити у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, але враховуючи обставини справи, та події за яких було вчинено злочин, що підсудний вчинив злочин з необережності, характеризується з позитивного боку, раніше не судимий, має молодий вік, має на утриманні двох малолітніх дітей, також знаходження підсудним під вартою з 05.03.2009 року по 30.11.2009 рік, суд вважає, шо виправлення й перевиховання підсудного можливо, без відбування покарання.

Тому до підсудного, можливо, застосувати ст.ст.75,76 КК України звільнивши його від відбування основного покарання позбавлення волі, з випробуванням, та з покладанням на нього обов`язків.

Потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , заявлено цивільний позов до підсудного та цивільного відповідача. ОСОБА_10 .

Потерпілі просять суд стягнути з відповідачів на свою користь в солідарному порядку: 25 000 гривень моральної шкоди на кожного. 9 041.44 гривень матеріальної шкоди в рівних частках на кожного. 2500 грн.. судових витрат в рівних частках на кожного.

Іванютін в судовому засіданні заявлений цивільний позов визнав частково, а саме:

Моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.

Матеріальні збитки в повному обсязі -9 041,44 грн.

Судові витрати в розмірі 50% від заявленої суми, тобто відповідно до заявленого позову.

ОСОБА_10 , в судовому засіданні заявлений цивільний позов визнала частково, суду пояснила, що згідна відшкодувати матеріальні збитки, моральну шкоду не визнає. В ході судового слідства надала заперечення в якому заявлений цивільний позов не визнає. Вважає, що особа, яка керує транспортним засобом бере на себе відповідальність, тому повинна відповідати за завдану шкоду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного.

пам ятнику. ці витрати.

Відповідно до ч.І ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями особистим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тому з ОСОБА_31 необхідно стягнути в на користь ОСОБА_7 та

ОСОБА_8 , рівних частках - 9 041,44 гривень витрат на лікування, поховання та на спорудження надгробного пам`ятнику, потерпілого ОСОБА_11 .

Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

Відповідно до ч.2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Суд вважає безумовно доведеним той факт, що в результаті заподіяння смерті ОСОБА_11 , потерпілим дружині та сину загиблого було завдано моральної шкоди.

З урахуванням обставин справи, подій внаслідок яких було вчинено ДТП, врахування ступеню вини підсудного та потерпілого, матеріального становища підсудного, суд вважає, що розмір маральної шкоди, який підлягає відшкодуванню потерпілим необхідно визначити в розмірі 5000 гривень на кожного потерпілого.

Тому з ОСОБА_32 необхідно стягнули в рівних частках на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , - 10 000 гривень моральної шкоди, (по 5000 гривень кожному).

Також з ОСОБА_31 необхідно стягнути в рівних частках на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - 2500 гривень судових витрат на правову допомогу.

Обговорюючи питання, щодо заявленого цивільного позову відносно ОСОБА_33 , суд приходить до висновку', що в цій частині позовних вимог необхідно відмовити виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.І ст. 1 1 87 ЦК України, Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. ч. 2 зазначеної статті передбачено, що Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Так, судом встановлено, що підсудний володів транспортним засобом ЗАЗ ДЕУ на підставі довіреності з правом керування, експлуатації, обслуговування, походження технічних оглядів, нести відповідальність та виступати позивачем в разі вчинення ДТП.

Підсудний з ОСОБА_10 , в трудових правовідносинах не перебував.

Тобто, ОСОБА_34 , надаючи ОСОБА_28 право на розпорядження автомобілем, одночасно уклала з ним договір про повну відповідальність ОСОБА_35 в разі настання будь яких правових питань, щодо експлуатації транспортного засобу .

Тому, суд вважає, що відповідальність за шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки з використання автомобіля ЗАЗ ДЕУ Bl 7533АК повинен нести безпосередньо ОСОБА_12 .

На підставі п.п.1.5:2.3:1 1.2:1 1.3:12,1; 12.2:12.3; 18,1.. Правил дорожнього руху, ст.ст.14.16 ЗУ «Про дорожній рух», ч.І ст.1166, Ч.2-СТ.1167. ч.2 ст. 1168. ч.І ст. 11 87, ст. 1201 ЦК України, керуючись ст.ст.321-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування Транспортними засобами строком на один рік.

s

У відповідності до ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_30 , від відбування основного покарання з випробуванням на один рік.

У відповідності зі ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

повідомляти органи кримінально- виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Додаткове покарання у виді позбавлення права керу вання транспортними засобами підлягає виконанню після всту пу вироку в законну силу.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити - підписка про невиїзд.

Заявлений цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , користь ОСОБА_7 та ОСОБА_8 рівних частках - 9 041,44 гривень витрат на лікування, поховання та на спорудження надгробного пам`ятнику, потерпілого ОСОБА_11 ,

· 10 000 гривень моральної шкоди. 5
· 2500 гривень судових витрат на правову допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Арешт, накладений на автомобіль ЗАЗ-ДЕУ д.н. НОМЕР_2 в забезпечення позову скасувати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайсуд протягом п`ятнадцяти діб із моменту його проголошення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1
Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області

м. Світловодськ, вул. Приморська, 48, 27501, (05236) 2-25-94