справа № 488/3423/15-к
провадження № 1-кп/488/298/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.10.2015 року Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, працює монтажником ТОВ Стим, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-
за ч.2 ст. 345 КК України,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, працює робітником з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва ПСП Агрофірма Роднічок , не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-
за ч.2 ст. 342 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
12.07.2015 року старший слідчий СВ Корабельного РВ ММУ УМВСУ у Миколаївській області капітан міліції ОСОБА_7 заступив на добове чергування та перебував у складі оперативно-слідчої групи та близько 14.20 годин відповідно до вказівки оперативного чергового прибув на місце події до приміщення піцерії Пепероні, розташованої за адресою: м.Миколаїв, вул.Артема, 32-А/1 з метою встановлення очевидців події за фактом спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, коли до приміщення піцерії зайшов ОСОБА_9 , який, будучи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що потерпілий у форменому одязі є працівником міліції та виконує свої службові обов`язки, вступив з ним у конфлікт. Потерпілий ОСОБА_7 з метою припинення правопорушення зробив зауваження ОСОБА_4 та намагався вивести останнього з приміщення закладу до службового автомобілю для доставлення його до районного відділу міліції, на що Кранін, не реагуючи на законні вимоги співробітника міліції, впав на підлогу. В цей момент до приміщення піцерії зайшов ОСОБА_6 ; перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 , будучи товаришем ОСОБА_9 та вважаючи, що останній потребує його допомоги, підійшов до ОСОБА_7 та усвідомлюючи, що потерпілий у форменому одязі є працівником міліції та виконує свої службові обов`язки, з метою вчинення опору його діям по припиненню неправомірної поведінки ОСОБА_4 , почав його штовхати, хапати за руки та тягнути на себе. Незважаючи на законні вимоги ОСОБА_7 припинити неправомірні дії ОСОБА_4 , піднявшись з підлоги та скориставшись тим, що ОСОБА_6 утримує ОСОБА_7 , наніс йому кулаком правої руки в обличчя та голову не менше трьох ударів, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливів та саден м`яких тканин в області голови, які згідно висновку експерта, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_9 вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставин умисного заподіяння працівнику правоохоронних органів потерпілому ОСОБА_7 , який виконував свої службові обов`язки легких тілесних ушкоджень, що мало місце 12.07.2015 року у приміщенні піцерії Пепероні, розташованої за адресою: м.Миколаїв, вул.Артема, 32-А/1.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставин вчинення опіру працівнику правоохоронних органів потерпілому ОСОБА_7 , який виконував свої службові обов`язки, що мало місце 12.07.2015 року у приміщенні піцерії Пепероні, розташованої за адресою: м.Миколаїв, вул.Артема, 32-А/1.
Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 12.07.2015 року заступив на добове чергування, перебував у складі оперативно-слідчої групи та близько 14.20 годин відповідно до вказівки оперативного чергового прибув на місце події до приміщення піцерії Пепероні, розташованої за адресою: м.Миколаїв, вул.Артема, 32-А/1 з метою встановлення очевидців події за фактом спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень; був у форменому одязі та при табельній зброї. До приміщення піцерії зайшов ОСОБА_9 , який безпричинно почав до нього чіплятися, провокуючи конфлікт, на що він (потерпілий) зробив зауваження ОСОБА_4 та намагався вивести останнього з приміщення закладу до службового автомобілю для доставлення його до районного відділу міліції, на що ОСОБА_10 впав на підлогу. Він (потерпілий) намагався підняти ОСОБА_10 , коли до приміщення піцерії зайшов ОСОБА_6 , який підійшов до нього та почав його штовхати, хапати за руки та тягнути на себе. У цей час ОСОБА_4 , піднявшись з підлоги та скориставшись тим, що ОСОБА_11 його утримує, наніс йому кулаком правої руки в обличчя та голову не менше трьох ударів, внаслідок чого у нього були садна на потиличній частині голови та синець під оком.
Показання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_6 повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вони не заперечують.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме -допит свідків та дослідження інших доказів. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Показання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , дані під час судового розгляду про обставини вчинення ними вищезазначеного злочину з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.
За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_9 за ч.2 ст. 345 КК України в умисному заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків; ОСОБА_6 за ч.2 ст.342 КК України у вчиненні опіру працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, відсутність тяжких наслідків; особу обвинуваченого - раніше не судимого, до кримінальної відповідальності не притягуваного, який працює, негативно характеризується за місцем проживання, часткове відшкодування шкоди потерпілому.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує повне визнання вини, каяття у скоєному, відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого, активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину, часткове відшкодування шкоди потерпілому..
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд вважає скоєння ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості злочину, суд вважає можливим, виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 без відбування покарання, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, відсутність тяжких наслідків; особу обвинуваченого - раніше не судимого, до кримінальної відповідальності не притягуваного, який посередньо характеризується за місцем проживання, працює.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує повне визнання вини, каяття у скоєному, відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого, активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину..
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд вважає скоєння ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості злочину, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу у межах санкції ст.342 ч.2 КК України.
По справі потерпілим ОСОБА_7 заявлено позов, у якому потерпілий просив стягнути з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у солідарному порядку на відшкодування моральної шкоди 15 000 грн., яку останній обгрунтував перенесеними фізичними стражданнями внаслідок заподіяних йому тілесних ушкоджень, а також завданням обвинуваченими йому моральних страждань внаслідок скоєння відносно нього злочину через пережиті почуття розгубленості, образи, переживань щодо своєї професійної репутації, оскільки подія, що відбулася, трапилася на очах сторонніх осіб, які бачили його приниження та безпомічність.
Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_6 позов потерпілого визнали частково - 3000 та 2000 грн. відповідно.
Моральний збиток у відповідності зі ст.1167 ЦК України підлягає відшкодуванню обвинуваченими.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь і характер негативних наслідків для потерпілого, конкретні обставини заподіяння шкоди, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину. Моральний збиток полягає в перенесених потерпілим стражданнях, фізичному болі, незручностях, викликаних заподіянням ушкоджень, в тимчасовому зміні звичайного способу життя, у випробуваному почутті образи, переживань щодо своєї професійної репутації, а також в хвилюванні, нервовому напруженні, пережитих внаслідок скоєння відносно нього злочину.
Розмір відповідальності кожного з обвинувачених повинен бути визначений з урахуванням ступеня їх провини в заподіянні шкоди. При конкретних обставинах заподіяння шкоди, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості доходить висновку про часткову обґрунтованість вимог потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди та розмір компенсації моральної шкоди визначає в 7 000 грн., вважаючи за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 з урахуванням добровільно відшкодованої суми у розмірі 500 грн. на користь потерпілого на відшкодування моральної шкоди 3 500 грн., з обвинуваченого ОСОБА_6 - 3 000 грн.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до статті 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст. 345 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, у відповідності зі ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи КВС.
ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст. 342 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 100 ( ста ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1 700 грн.
Стягнути з засуджених на користь потерпілого ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди: з ОСОБА_4 - 3 500 грн., з ОСОБА_6 - 3 000 грн.
Речові докази по справі - чоловіча літня формена сорочка працівника ОВС, передана потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому, як власнику; цифровий носій з відеозаписом з камер спостереження, залишити в матеріалах кримінального провадження; футболка світло-синього кольору, шорти синього кольору , кепка чорного кольору з позначкою Пума, які перебувають на зберіганні в камері схову Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, повернути засудженому ОСОБА_4 , як власнику.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1