АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 617/1955/13-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1776/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.296 КК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - - ОСОБА_2 ,
суддів - - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - - ОСОБА_6 ,
захисника - - ОСОБА_7
обвинуваченого - - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційні скарги прокурора прокуратури Вовчанського району Харківської області та захисника ОСОБА_7 на вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 13.07.2015 року у відношенні ОСОБА_8 за ч.4 ст. 296 КК України ,-
Вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 13.07.2015 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Н. Пєни Ракитянського району Білгородської області, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та йому призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік та покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Вироком встановлено, що 15 вересня 2013 року, близько 09 години 30 хвилин, ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї, перебуваючи у громадському місці в кінці вул. Свердлова у м. Вовчанську Харківської області, усвідомлюючи суспільно небезпечних характер свого діяння, передбачаючи небезпечний наслідок і бажаючи його настання, висловлюючись брудною лайкою, перебуваючи на відстані близько 200 м. від ОСОБА_9 та вагітної ОСОБА_10 , здійснив у бік останніх постріл з вогнепальної зброї - гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі «ИЖ-5». Наблизившись до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , почав погрожувати їх життю та здоров`ю із застосуванням вказаної вогнепальної зброї. На прохання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 припинити протиправні дії не реагував, продовжуючи їх на протязі близько 15 хвилин.
Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду, прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_11 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 13.07.2015 року скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст.296 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, відповідно до ст.ст.75,76 КК України призначити випробувальний термін на 2 роки.
На думку прокурора, в порушення вимог ст. 414 КПК України, ОСОБА_8 призначено необґрунтовано м`яке покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Так, в ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, суспільно небезпечне діяння з застосуванням вогнепальної зброї.
Потерпілі від кримінальних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , яка перебувала в стані вагітності (6 місяців) під час пострілу та і в подальшому, коли намагалися заспокоїти ОСОБА_8 , який тримав в руках рушницю, загрозу для свого життя чи здоров`я сприймали як реальну.
Вину у скоєні злочину ОСОБА_8 як в ході досудового розслідування, так і в ході судового розгляду категорично не визнав.
Адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 13.07.2015 року скасувати та закрити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_8 в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтував тим, що вирок суду першої інстанції ухвалений з порушенням норм матеріального права, невідповідністю висновків фактичним обставинам справи, з порушенням норм кримінального процесуального закону.
На думку захисника , суд першої інстанції в порушення вимог ст. 439 КПК України не виконав вказівки суду касаційної інстанції, зазначені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних та кримінальних справ від 5 лютого 2015 року про необхідність правильного застосування норм матеріального закону при кваліфікації дій ОСОБА_12 .
Захисник посилається на конкретні обставини справи , які свідчать про те, що дії ОСОБА_12 були викликані обоюдним конфліктом з подружжям ОСОБА_13 , собака яких напав на корову та козу обвинуваченого . Рушницю обвинувачений взяв вдома, оскільки побачив , що собака є загрозою для тварин та не підкорюється господарям. Горлоа та подружжя ОСОБА_13 тривалий час знають один одного як сусіди. Конфлікт між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 мав особистий характер, умислу на порушення громадського порядку обвинувачений не мав.
Суд помилково зазначив , що конфлікт відбувався в громадському місці та визнав доведеним застосування вогнепальної зброї обвинуваченим. При цьому захисник посилається на пояснення свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що місце де відбувався конфлікт є випасом для худоби , а не громадським місцем , постріл ОСОБА_12 зробив вгору в сторону посадки далеко від людей.
В судових засіданнях районного суду потерпілі не попереджалися про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, суд не дотримався вимог ч.ч.2,3,5 ст.352 КПК України і згідно до ст.86 КПК України у вироку від 13.07.2015 року не міг посилатися на покази потерпілих, як на допустимі.
Вислухавши доповідь судді; пояснення прокурора , який підтримав свою апеляційну скаргу; пояснення захисника який підтримав свою апеляційну скаргу і заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; думку обвинуваченого який підтримав апеляційну скаргу адвоката; вивчивши матеріали справи, колегія суддів , вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника підлягають частковому задоволенню з урахуванням наступного.
Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 лютого 2015 року касаційна скарга захисника ОСОБА_15 була задоволена частково .ю вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 24 лютого 2014 року та ухвала апеляційного суду Харківської області від 16 травня 2014 року щодо ОСОБА_8 були скасовані, а по справі призначено новий розгляд в суді першої інстанції (а.с. 219-221т.1).
Відповідно до ч.2 ст. 439 КПК України вказівки суду, який розглядав справу в касаційному порядку є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому судовому розгляді.
Всупереч цьому при новому розгляді справи суд першої інстанції зазначені в ухвалі вказівки не виконав .
Зокрема суд не з`ясував безпосереднє місце вчинення злочину, і чи є воно громадським. Суд касаційної інстанції безпосередньо вказав на те, що суд має право відповідно до вимог ст. 361 КПК України здійснити огляд місця події, витребувати довідки щодо визначення меж вулиць де мали місце події.
Суд першої інстанції також не взяв до уваги посилання касаційного суду, на те, що дії обвинуваченого були вчинені на ґрунті неприязних стосунків між ним та потерпілими, а не безпричинно.
Також суд не надав уваги посиланню суду касаційної інстанції на необхідність ретельної перевірки наявності у Горлова мотиву явної неповаги до суспільства, зневажливого ставлення до громадського порядку, ігнорування правил поведінки, моральності. У вироку суду першої інстанції всупереч ухвалі касаційного суду не зазначено в чому саме полягає особлива зухвалість дій ОСОБА_12 .
Суд першої інстанції ретельно не проаналізував ухвалу касаційного суду, відповідно до змісту якої, недоведеність в діях ОСОБА_8 хуліганського мотиву, при цих обставинах впливає на правильність вирішення питання про наявність складу злочину.
Порушення вимог ч.2 ст. 439 КПК України відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України є суттєвими, оскільки перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.
З урахуванням зазначених вище обставин, які були залишені судом недослідженими, і з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відповідно до ст.410 КПК України допустив неповноту судового розгляду.
Відповідно до вимог ст.409 КПК України, істотне порушення вимог КПК України та неповнота судового розгляду є підставами для скасування судового рішення.
Враховуючи, що передбачених ст.420 КПК України підстав для постановлення апеляційним судом свого вироку, як просить прокурор в зв`язку з необхідністю застосування більш суворого покарання немає, а допущена судом першої інстанції неповнота судового розгляду позбавляє колегію суддів можливості зробити обґрунтовані висновки щодо наявності підстав для закриття провадження по справі , як то просить захисник, вирок суду слід скасувати і призначити по справі новий судовий розгляд в суді першої інстанції, в ході якого суду належить виправити зазначені порушення.
Керуючись ст.ст. 405,407,412 КПК України, судова колегія,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора прокуратури Вовчанського району Харківської області та захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 13 липня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 скасувати і призначити по справі новий судовий розгляд в суді першої інстанції

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді -