Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
17 лютого 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000370 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Рівненського міського суду від 08 жовтня 2015 року ,-

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Рівне, громадянин України, освіта середня-спеціальна, фізична особа підприємець, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, засуджений:

-за ч.1 ст.203-2 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 128000 гривень з конфіскацією грального обладнання.

На підставі ч.4 ст.53 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 розстрочено сплату штрафу в сумі 128000 грн. на строк один рік дванадцятьма однаковими платежами, кожен з яких не менше 10625 грн.

Відповідно ч.2 ст.124 КПК України, стягнено із засудженого ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 1841 грн. 40 коп.

Вирішено питання стосовно речових доказів.

За вироком суду, ОСОБА_6 , маючи умисел на зайняття гральним бізнесом, достовірно знаючи, що в Україні такий заборонений, згідно ст. 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», діючи умисно з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку, в червні 2014 року орендував нежитлове приміщення на другому поверсі триповерхової офісної будівлі, яке на праві власності належить ТОВ «Чарівниця», за адресою: АДРЕСА_2 , яке облаштував як гральний заклад, у якому встановив гральне обладнання у вигляді трьох столів для азартної гри «Покер», 2767 ігрових фішок з полімерного матеріалу, діаметром 4 см. різних номіналів та кілька комплектів гральних карт, розміром 8,8x6,8 см.

Крім того, ОСОБА_6 , з метою забезпечення проведення азартних ігор, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку, не повідомляючи їх про свої злочинні наміри, залучив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , як круп`є (дилера) та особисто визначав графік роботи грального закладу та час проведення азартних ігор. Вказані особи за вказівкою ОСОБА_6 та грошову винагороду від учасників азартних ігор видавали останнім ігрові фішки номіналом, що відповідав внесеним грошовим коштам, роздавали гральні карти за столами для гри в «Покер», стежили за дотриманням правил гри та видавали грошові виграші учасникам азартних ігор, які повністю або частково залежали від випадку. Можливість проведення азартних ігор була лише при внесенні учасниками ставок.

Таким чином, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що на заняття гральним бізнесом в Україні існує заборона, передбачаючи можливість отримання прибутку, здійснив діяльність, пов`язану з організацією азартних ігор в нежитловому приміщенні на другому поверсі триповерхової будівлі належної ТОВ «Чарівниця» за адресою: АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись із вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 та доведеність його вини у вчинені інкримінованого злочину, вважає вирок суду незаконним з підстав невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно застосував відносно ОСОБА_6 ст.69 КК України, оскільки до пом`якшуючих обставин відніс визнання ним вини, яке непередбачено ст.66 КК України. Крім того прокурор вказує, що суд в своєму рішенні не зазначив, яким чином визнання вини та щире каяття істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким. Вважає, що в суді була встановлена лише одна законна обставина, що пом`якшує покарання.
Просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання без застосування ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією грального обладнання.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора який підтримав апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які просили залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, оскільки такий є законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
Дослідивши надані стороною обвинувачення докази та надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України та вірно кваліфікував його дії як заняття гральним бізнесом.
Відповідно до ч.1 ст.69 КК України та п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин може мати місце лише за наявності декількох (не менш двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання на підставі ст. 69 КК України, суд першої інстанції належним чином врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей та дружини, яка не працює у відпустці в зв`язку з доглядом за дітьми, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, на підставі ч. 1 ст. 69 КК України є можливим лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Доводи прокурора про те, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 безпідставно вказав як пом`якшуючу обставину повне визнання останнім вини, не заслуговує на увагу, оскільки ст.66 КК України не встановлено вичерпний перелік обставин, які пом`якшують покарання. Відповідно до ч.2 ст.66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції належним чином дотримані та є умотивованими.

Водночас, колегія суддів приходить до висновку, що при призначенні обвинуваченому основного покарання у виді штрафу у розмірі, який був визначений судом першої інстанції не у ставках неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який встановлюється законодавством України на момент ухвалення вироку, а у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції не застосував закон, зокрема ст. 53 КК України, який підлягає застосуванню, внаслідок чого помилково визначив розмір штрафу в абсолютних цифрах.

Не зазначення кратності розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян при призначенні покарання у виді штрафу є безумовною підставою для зміни вироку суду першої інстанції, оскільки покарання визначається судом не у твердій грошовій сумі, а в ставках неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який встановлений законодавством України на момент ухвалення вироку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а тому вирок суду в частині призначення покарання підлягає зміні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції - задовольнити частково.

Вирок Рівненського міського суду від 08 жовтня 2015 року в частині призначеного покарання ОСОБА_6 - змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст. 203-2 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 7520 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 128000 гривень з конфіскацією грального обладнання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3