Справа № 559/1507/15-к
ВИРОК
ІМ ЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в особі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мала Жмеринка Жмеринського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із неповною середньою освітою, неодруженого, засудженого 30.09.2014 року Ямпільським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.289, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,
25 березня 2015 року, близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні гуртожитку №2 Дубенської виховної колонії ОСОБА_7 вирішив забрати невідомий пакунок, який впав на контрольно-слідову смугу внутрішньої забороненої зони.
Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 вибіг з приміщення гуртожитку №2 Дубенської виховної колонії разом з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та побіг в сторону огорожі внутрішньої забороненої зони, де в той час знаходився молодший інспектор 2 категорії відділу режиму і охорони сержант внутрішньої служби ОСОБА_6 , який відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 року №3781-ХІІ, будучи працівником правоохоронного органу виконував свої службові обов`язки відповідно до постової відомості охорони і нагляду за засудженими у Дубенській виховній колонії, а саме здійснював нагляд за засудженими на території житлової зони, посту №10.
В продовження свого злочинного наміру, ОСОБА_7 діючи умисно, не реагуючи на попередження ОСОБА_6 припинити протиправні дії почав висловлювати в його сторону погрози застосування насильства, та, в подальшому, умисно наніс один удар кулаком правої руки ОСОБА_6 в область носа. В результаті чого, ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді садна, припухлості в області спинки носа, які згідно висновку експерта №61 від 02 квітня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому злочині, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень не визнав повністю. Показав, що на той час він перебував у гуртожитку. Коли вийшов на вулицю, то побачив, що біжать засуджені в гуртожиток. Хто конкретно не бачив. Ніякого пакунку не бачив. Про зламану огорожу дізнався вранці від начальника. Того дня бачив і, напевно, зустрічався із потерпілим. Чи бачив він його ввечері 25 березня 2015 року теж не пам`ятає. З даного приводу йому ніхто нічого не розповідав із засуджених. Просить не врахувати у справі показання свідка ОСОБА_10 , який, на його думку, говорив неправду у судовому засіданні та оговорював себе.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_7 своєї вини, факт вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України доведений наступними доказами у справі.
Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 25 березня 2015 року з 20 год. 00 до 8 год.00 хв. наступного дня, він заступив на службу. Згідно вказівки здійснював нагляд на посту №10 Дубенської ВК. Приблизно о 20 год. 45 хв. проходив перевіряти чи закриті приміщення. Був біля гуртожитку №2, приблизно за 10 м. від огорожі. Через декілька хвилин побачив, як перелетів пакунок та впав на контрольну смугу, куди доступу засуджені не мають. В цей час вибігли ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і направилися у ту сторону. На його вимогу припинити дії і повернутися повелися агресивно. Про дану подію відразу повідомив по рації. Прийшов ОСОБА_14 і також вимагав повернутися і припинити такі дії, реакція була аналогічна. Вони почали розхитувати сітку, в результаті чого утворилася дірка, якою можна було пролізти на заборонену територію. Він закрив собою прохід і знову попросив їх припинити вчиняти протиправні дії. В цей час, він тримав ОСОБА_11 і ОСОБА_12 руками, а ОСОБА_13 , який стояв попереду нього, наніс йому удар рукою в лице. Після цього був застосований газовий балончик Терен-4 в область грудної клітки. Дана територія добре була освітлена і він чітко бачив хто це був, і хто його вдарив. Територія, де впав пакунок теж освітлювалася. ОСОБА_15 і ОСОБА_16 прибігли приблизно за 3 хв. як він доповів про дану ситуацію по рації, і приблизно за 1 хв. до удару. Після цього, він звернувся за медичною допомогою, всіх завели у чергову частину. Ніяких конфліктів раніше у нього із даними засудженими не було.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що того дня заступив на чергування, перебував з потерпілим на посту №10. Біля 21 год. робили обхід. Побачив як вибігло троє засуджених, потім почув крики ОСОБА_18 , що щось впало. Засуджені розхитували сітку, решта кричали з вікон. Він був за 10-12 м. від них і все бачив. Розпізнав, що це були ОСОБА_11 , ОСОБА_13 і ОСОБА_12 . ОСОБА_13 стояв у центрі обличчям до потерпілого і наніс йому удар правою рукою в область носа. В зоні події були лише вони, решта працівників бігли до них почувши про це по рації.
Свідок ОСОБА_19 у суді показав, що він теж 25 березня 2015 року перебував на чергуванні в Дубенській ВК. На вежі №2 біля 21.00 год. прилетів невідомий пакунок у заборонену зону. Потім вибігли троє засуджених зі сторони гуртожитку і почали розхитувати огорожу. Він бачив їх силуети, самого удару не бачив. Від вежі до пакунку було біля 50 м. він нажав на кнопку тривожної сигналізації і доповів про це. Чув між ними словесну перепалку, бачив шарпанину. Бачив як підбіг до них ОСОБА_14 зі сторони санчастини, який теж гукав припинити протиправні дії. Потім підбігли інші і забрали всіх.
Із показань свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 вбачається, що вони почули про все по радіостанції і побігли туди. В ході наближення бачили як ОСОБА_18 стояв спиною до огорожі тримав двох руками, а один замахувався рукою в область його обличчя. Всі стояли півколом. Коли підбігли побачили, що це був ОСОБА_13 . Дана територія освітлювалася двома прожекторами і світлом від огорожі.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показав, що він у той час був в приміщенні спальні №2 дільниці соціальної адаптації і з вікна бачив як їх було саме троє засуджених. ОСОБА_13 вдарив потерпілого. Він його впізнав, бо той повернув голову, а відстань між ними була біля 35 м. Митрушенка він особисто знає по карантину, а тому впізнав його.
Протоколом огляду місця події від 26 березня 2015 року під час якого було оглянуто місце події та зафіксовано пошкодження огорожі. (а.с. 20-25).
Під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 він показав і розказав як відбувалось вчинення даного кримінального правопорушення. (а.с.79-82).
Згідно висновків експертиз №61 від 01 квітня 2015 року та № 72 від 23 квітня 2015 року відповідно записам лікаря у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у виді садно, припухлість в області спинки носа. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого(их) предмету(ів), могли утворитись від удару рукою та (чи) ногою (не характерні для падіння) можливо в термін зазначений у постанові і які, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.) відносяться до легких тілесних ушкоджень. Розташування виявлених у ОСОБА_6 ушкоджень на одній поверхні тіла, вказує на те, що взаємне розташування потерпілого та особи, яка наносила пошкодження, особливо не видозмінювалась, але могло бути будь-яким. При цьому потерпілий скоріше за все знаходився у вертикальному положенні, повернутий обличчям до нападника. (а.с.75-76, 87)
Відповідно до висновку службового розслідування по факту надзвичайної події в Дубенській ВК від 3 квітня 2015 року засуджені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 були затримані 25 березня 2015 року на місці події і доставлені в чергову частину установи. При огляді території внутрішньої забороненої зони ділянки № НОМЕР_1 було виявлено та вилучено поліетиленовий пакунок, в якому знаходився мобільний телефон марки «Нокія». (а.с.89-95, 105)
Допитаний у режимі відео конференції свідок ОСОБА_8 суду показав, у колонії стався «перекид через огорожу» і він забрав його. Коли біг назад його зловив інспектор і вони почали з ним боротися. Він вирвався, вибіг із забороненої зони і там був потерпілий , він його почав бити, два рази вдарив в лице, один раз в затилочну частину. Потім він побачив ОСОБА_13 , але не бачив що саме він робив. Він переліз під огорожею на територію забороненої зони і його там зловили. Вибігли засуджені і почали ломати огорожу. Було темно на вулиці і він не міг нікого роздивитися, а ОСОБА_13 бачив як той біг за метр-півтора, бо там вже було освітлення. Потім їх трьох посадили в карцер, він відмовився від того, що це саме він бив інспектора. На даний час він вирішив признатися, що це він.
Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_8 , оскільки вони є суперечливими, непослідовними та такими, що спростовуються самим підсудним ОСОБА_7 , який зазначив, що останній говорить неправду у судовому засіданні. Вважає, що його хтось заставив оговорити себе.
Матеріали справи свідчать про те, що потерпілий ОСОБА_6 дійсно з 14 листопада 2011 року працює молодшим інспектором 2 категорії відділу режиму і охорони Дубенської виховної колонії. 25 березня 2015 року на території Дубенської ВК виконував покладені на нього службові обов`язки. (а.с.96-103)
Не визнання підсудним ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, надання у судовому засіданні непослідовних показань, суд розцінює як намагання ним уникнути кримінальної відповідальності за свої дії, оскільки вони повністю спростовуються показаннями вищевказаних свідків та матеріалами кримінального провадження.
Оцінивши всі зібрані у справі докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності, суд прийшов до висновку, що кримінальне правопорушення мало місце і скоїв його ОСОБА_7 . Його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст.66 КК України, є вчинення злочину неповнолітнім.
Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину у зв`язку із виконанням потерпілим службового обов`язку.
Обираючи покарання неповнолітньому ОСОБА_7 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який є злочином середньої тяжкості, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальними правопорушеннями наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, а також те, що обвинувачений є неповнолітнім, вини у вчиненому не визнав повністю, його негативні характеристики, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, приходить до висновку про можливість його виправлення лише в умовах ізоляції від суспільства.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст.366-371, 373-374, 376 КПК України, ст.ст.75, 185, 102, 103, 345 КК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуту частину покарання призначеного за вироком від 30.09.2014 року Ямпільського районного суду Вінницької області за ч.2 ст.289, ч.4 ст.70 КК України та остаточно, за сукупністю вироків, призначити до відбування покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Строк покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з 19 серпня 2014 року, зарахувавши час перебування в Рівненському СІ з 27 червня 2015 року по 27 січня 2016 року - відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення (вручення копії засудженому).
Суддя: