22.01.2013 Справа № 1-6/12
Справа №1/756/1/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2013 року Оболонський районний суд міста Києва

в складі головуючого - судді Прудніка О.А.

при секретарях Терсіній А.О., Сагей Л.І., Голубенко О.В,

при секретарях Форманчук К.В., Безнощук М.О., Когут Д.А.,

Сидоренко Т.К., Остафійчук К.В.

за участю прокурора Янчука Д.Л.

захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу по обвинуваченню

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, що має неповнолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

У С Т А Н О В И В:

29.11.2009 р., близько 19 год., між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, які знаходилися біля АДРЕСА_1, на ґрунті неприязних відносин, виник конфлікт. Під час конфлікту, у ОСОБА_7, який схопивши ОСОБА_5 за плечі штовхав в різні сторони, виник злочинний умисел спрямований на спричинення останньому умисних тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 усвідомлюючи та свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді умисних тяжких тілесних ушкоджень, умисно вкусив ОСОБА_5 за праве вухо, при цьому відкусив останньому частку правої вушної раковини, тим самим умисно спричинив ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, які виразилися в непоправному знівеченні обличчя.

Згідно висновку експерта № 385/Е від 22.04.2010 р., на 21 год. 00 хв., 29.11.2009 р. у ОСОБА_5 мало місце тілесне ушкодження у вигляді вкушеної рани правої вушної раковини з дефектом (відсутністю) частини верхньої третини мочки та нижньої і середньої третини закрутка ("мінус -тканина"). Вказане ушкодження виникло від дії тупого предмета (предметів), могло утворитись 29.11.2009р. внаслідок укусу зубами, яке не було небезпечним для життя та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я (за критерієм тривалості), згідно з п. 4.6 "Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень".

Локалізація та морфологічні особливості вказаного ушкодження - дефект вушної раковини по типу "мінус -тканина"свідчать, що дане ушкодження є невиправним, тобто таким, для усунення якого необхідно проведення оперативного втручання (косметична операція).

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України не визнав та дав суду показання відповідно до яких, 29.11.2009 р. в нього з ОСОБА_5 виник конфлікт в результаті того, що ОСОБА_8 нанесла пошкодження автомобілю його дружини ОСОБА_9 і при його спробі затримати ОСОБА_8 і викликати міліцію на нього було здійснено напад її співмешканцем ОСОБА_5, внаслідок чого, йому і ОСОБА_5 були нанесені ушкодження. Умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 він не наносив, та механізм їх утворення він пояснити не може. При цьому конфліктувати з ОСОБА_5 він наміру не мав, ударів останньому не наносив.

До працівників міліції він претензій не має, оскільки під час досудового слідства його прав як обвинуваченого не порушували.

Незважаючи на невизнання своєї вини підсудним, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України підтверджується зібраними та дослідженими доказами в їх сукупності.

Так, з показань допитаного при судовому слідстві потерпілого ОСОБА_5, слідує, що 29.11.2009 р., близько 19 год, ОСОБА_8 попросила його підвести її до будинку ОСОБА_7, за адресою: АДРЕСА_1 щоб залишити в нього сина. Він її повіз разом з ОСОБА_10 та вони під'їхали до фітнес-центру "Акваріум", що розташований неподалік будинку ОСОБА_7, після чого ОСОБА_8 з сином пішла на зустріч з ОСОБА_7, а вони залишилися в автомобілі. Приблизно через 4-5 хвилин, ОСОБА_8 йому зателефонувала та повідомила, що вона затримається на декілька хвилин, оскільки з сином погуляє на площадці. Він запитав, чи потрібна його допомога, але вона відмовилася. Після цього, він почув жіночий крик та зрозумів, що кричить ОСОБА_8, що саме вона кричала зрозуміти не можна було, але кричала вона голосно на весь двір. Він відразу побіг до під'їзду будинку ОСОБА_7, в цей час він побачив неподалік під'їзду - приблизно на відстані 50-100 м, біля дерев, ОСОБА_8 та ОСОБА_7, він почав дивитися, де їх син і побачив його поряд із ними. Також він побачив, що ОСОБА_7 лівою рукою тягнув за праву руку ОСОБА_8, а вона виривалася та просила її відпустити. Він знаючи, що ОСОБА_7 по характеру конфліктний, побачив, як ОСОБА_7 замахнувся правою рукою та вдарив ОСОБА_8 по обличчю. Після цього, він відразу побіг до них. ОСОБА_7 в цей час виражався брутальною лайкою та вже тримав в руці якою вдарив ОСОБА_8 мобільний телефон. ОСОБА_8 перебувала у збудженому стані, на її обличчі він побачив подряпини. Після чого, він почав просити ОСОБА_7 відпустити ОСОБА_8, але він не реагував, після чого він почав намагатися звільнити руку ОСОБА_8 від руки ОСОБА_7. Він став між ними та зажавши своїми руками ліву руку ОСОБА_7, почав намагатися розтягнути їх руки в різні сторони. В якійсь момент ОСОБА_7 послабив свою руку, відпустив ОСОБА_8 і вони з ним зчепилися. Вони один одного не били, але зчепившись тягали один одного в різні сторони. В якійсь момент він відчув, що ОСОБА_7 його нахилив і він став на ліве коліно, а також він відчув в якійсь момент, що його праве вухо перебуває у роті ОСОБА_7. При цьому, вони продовжували тягати один одного в різні сторони, при цьому вони мовчали. Після чого, ОСОБА_7 відійшов від нього та сказавши, що в нього кров і з нього вистачить, пішов в напрямку свого будинку, а він відчув, що його праве вухо потепліло і побачив на одязі кров. Після цього, він запитав у ОСОБА_8, що з його вухом, на що вона йому повідомила, що його немає. Після цього, він подивившись на землю і не знайшовши вуха, пішов до свого автомобіля, де знайшов аптечку та почав робити компрес. При цьому, по дорозі до автомобіля він викликав швидку медичну допомогу та працівників міліції. В автомобілі він попросив ОСОБА_10 піти та знайти його відкушене вухо. ОСОБА_10 знайшов та приніс йому частину вуха. Потім приїхали працівники міліції та швидкої медичної допомоги, які відвезли його в Олександрійську клінічну лікарню, де йому робили операцію по відновленню частини вуха. В лікарні він знаходився на стаціонарному лікуванні з 29.11.2009 р. до 14.12.2009 р., однак частина вуха не прижилося і розпочалось запалення, після чого частину відкушеного вуха йому видалили, а нижню частину мочки вуха натягнули на верхню та пришили.

Злочинні дії ОСОБА_7 стосовно заподіяння йому вищезазначених тілесних ушкоджень були умисними, оскільки він ще до цих подій намагався заподіяти йому шкоду. Тому він категорично заперечує проти кваліфікації дій підсудного за ст. 128 КК України, як необережних та підтримує обвинувачення за ч.1 ст. 121 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 доповнив, що приблизно з 21.02.2010 р., після того коли їм повідомили, що порушена кримінальна справа за фактом спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень, то ОСОБА_7 почав телефонувати до нього та ОСОБА_8 та погрожувати їм фізичною розправою, при цьому вимагати, щоб вони забрали заяву з міліції.

Допитана в суді в якості свідка ОСОБА_8 дала суду показання, згідно яких, 29.11.2009 р., приблизно о 17-18 год., вона зателефонувала до ОСОБА_7 на мобільний телефон та повідомила, що привезе йому сина, якого забрала 27.11.2009 р., вона постійно сина забирала в п'ятницю та привозила до ОСОБА_7 в неділю. Приблизно о 18 год. 30 хв. -19 год., вона разом з ОСОБА_5 та його товаришем ОСОБА_11, на автомобілі ОСОБА_5 приїхали на АДРЕСА_1, привезли ОСОБА_7 дитину. Автомобіль вони припаркували на автостоянці біля фітнес центру "Акваріум", після чого вона з сином пішли до будинку ОСОБА_7, а ОСОБА_10 та ОСОБА_5 залишилися в автомобілі. При цьому, на під'їзді до даного місця, вона зателефонувала до ОСОБА_7 на мобільний телефон та повідомила, що вона під'їжджає і попросила його вийти на вулицю. Свій автомобіль вони припаркували на вищевказаному місці і вона пішла далі сама, оскільки не хотіла, щоб ОСОБА_7 бачив ОСОБА_5, так як вони були не в дружніх відносинах і вона намагалася, щоб вони не зустрічалися і не сварилися. Останній раз, коли ОСОБА_7 бачив, що вона приїхала з ОСОБА_5, це було приблизно в січні 2009 р., вона тоді привозила йому сина, то між ними виник конфлікт та ДТП, ОСОБА_7 на своєму автомобілі навмисно врізався в їх автомобіль.

Отже, вона разом з сином пішли до будинку ОСОБА_7. По дорозі до будинку її син розповів їй, що вдома у ОСОБА_7 знаходиться знайома останнього на ім'я ОСОБА_12. Вона запитала звідки він знає, на що син відповів, що біля будинку припаркований її автомобіль та вказав їй на нього. Це був автомобіль марки "Хюндай", червоного кольору, який був припаркований поряд з дитячою площадкою, яка розташована з правої сторони від входу в під'їзд. Присутність вдома у ОСОБА_7 ОСОБА_12, її розлютило, оскільки між нею та ОСОБА_7 постійно виникали розмови з приводу того, що вона не хотіла, щоб її син з нею спілкувався і вона просила ОСОБА_7 обмежити їх спілкування та присутність ОСОБА_12, коли син в нього вдома. Зі ОСОБА_12, наскільки їй було відомо, ОСОБА_7 почав зустрічатися, ще коли вони проживали разом, вона часто йому телефонувала, але особисто вона її не бачила. Коли вони з ним розійшлися, то вона її побачила, вони перестали від неї приховувати свої стосунки. ОСОБА_12 їй не сподобалася і вона не хотіла, щоб її син з нею спілкувався, крім того син розповідав, що вона в них залишається на ніч, а в ОСОБА_7 однокімнатна квартира і він чує дивні звуки коли вони сплять.

Коли вона з сином підійшла, до ОСОБА_7, то спочатку про ОСОБА_12 вона йому нічого не говорила. Вони почали сперечатися і вона почала говорити, що не віддасть йому сина. Під час їхньої суперечки, ОСОБА_7 почав тягнути сина за руку в свою сторону, а вона в свою чергу тягнула в свою. Після чого, син сказав, що піде на дитячу площадку, розташовану на вищевказаному місці, на що ОСОБА_7 погодився і вони відпустили сина, який пішов на дану площадку. Вона також пішла за сином, коли вони відійшли від під'їзду на відстань приблизно 5-6 м, вона майже підійшла до дитячої площадки, то почула позаду себе кроки, які швидко наближалися. Вона повернулася та побачила ОСОБА_7, який підбіг до неї та ногою вдарив її, при цьому кричав, що вона пошкодила автомобіль ОСОБА_12. ОСОБА_7 став тягнути її за руки та кричати, що викличе працівників міліції, оскільки вона пошкодила автомобіль ОСОБА_12. При цьому, ОСОБА_7 декілька раз вдарив її рукою по обличчю та однією рукою (правою) закривши її рот, а іншою рукою (лівою) тягнув її за праву руку. Вона плакала та кричала, її син також плакав. В цей час вона побачила, що до них зі сторони фітнес-центру, швидким шагом наближався ОСОБА_5. Коли ОСОБА_5 підійшов, то почав просити ОСОБА_7 відпустити її, але він не звертав уваги та виражався брутальною лайкою, після чого ОСОБА_5 почав намагатися роз'єднати її з ОСОБА_7, він тягнув в різні сторони її руку та ОСОБА_7. Вона відвернулася від них, а вони зчепилися між собою. При цьому, ОСОБА_13 за руку тягав її в різні сторони. Під час цього, ОСОБА_7 відпустив її руку і вона направилася в напрямку дитячої площадки, де був син, а ОСОБА_7 та ОСОБА_5 продовжили тягати один одного. Вони знаходилися в на пів зігнутому положенні і хаотично один одному наносили удари руками. В якійсь момент їй здалося, що ОСОБА_5 стояв на одному коліні, а ОСОБА_7 нахилився над ним і вони боролися, билися руками, при цьому вони обидва мовчали, не було чутно ніякого крику чи стону. Під час цього вона стояла від них на відстані приблизно 1-1,5 м і один раз вона вдарила ОСОБА_7 по голові своєю сумкою, як саме вони один одного били вона чітко не бачила, оскільки на вулиці було темно і дане місце майже не освітлювалося. Даний конфлікт тривав приблизно до 5 хвилин, після чого вони розійшлися і вона побачила в них на обличчі кров, при цьому ОСОБА_5 закривав рукою праве вухо та щось почав шукати на землі, а ОСОБА_7 направився до під'їзду свого будинку. Вона почала запитувати, що він шукає, на що він відповів вухо. Після чого, ОСОБА_5 пішов до свого автомобіля, а вона з сином продовжили шукати вухо. В цей час до них підійшов ОСОБА_10, який почав допомагати їм, при цьому освітлював землю. Під час цього, вона почала викликати швидку медичну допомогу та працівників міліції.

Наступного дня, до неї на роботу приїхав ОСОБА_7, який забрав сина, поводив він себе як завжди, ніяких синців вона не бачила, а тільки на голові вистрижене волосся, при цьому він говорив, що в нього струс головного мозку.

Крім того, ОСОБА_8 доповнила, що приблизно з 21.02.2010 р., після того коли їм повідомили, що порушена кримінальна справа за фактом отримання ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, то ОСОБА_7 почав телефонувати до неї та ОСОБА_5 та погрожувати їм фізичною розправою, при цьому вимагати, щоб вони забрали заяву з міліції.

Допитаний в суді в якості свідка ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_5, дав суду показання згідно яких 29.11.2009 р., у вечірній час між його батьком та ОСОБА_5 відбувся конфлікт, при якому останній вдарив його батька у область голови. При цьому, вони стояли обличчям один до одного.

Згідно наданих в суді показань експерта ОСОБА_15, описане ушкодження, виявлене у потерпілого ОСОБА_5, а саме "укушена"рана правої вушної раковини з дефектом частки вушної раковини у вигляді "мінус-тканина"(відсутність частини верхньої третини мочки вуха, частини закрутка (нижньої та середньої третини), відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я (за критерієм тривалості розладу здоров'я). Враховуючи морфологію описаного ушкодження (наявність дефекту "мінус-тканина"), тобто дане ушкодження в подальшому потребує хірургічного втручання для усунення, тому, у відповідності до п. 2.1.8. "Правил"є невиправним.

Описане ушкодження, у вигляді "укушеної"рани правої вушної раковини, виходячи з його морфології, часових даних, могло утворитися при обставинах, зазначених у направленні на проведення судово-медичного дослідження, тобто, при укусі. Вушна раковина відноситься до складової обличчя, тому, підсумовуючи вищевикладене, можна стверджувати, що дане тілесне ушкодження є невиправним.

З наданих в суді показань експерта ОСОБА_13 слідує, що за встановлених обставин, при потраплянні вуха потерпілого ОСОБА_5 до рота ОСОБА_7 та нанесення останньому ударів по голові, внаслідок неповільного смикання щелепів не виключається відкушування частини вуха потерпілого. Вся ушна раковина належить до анатомічних структур обличчя. Відсутність частини одного вуха може спричинити відповідну асиметрію.

Згідно показань свідка ОСОБА_10, 29.11.2009 р., в вечірній час доби, коли на вулиці вже було темно, вони з ОСОБА_5 по дорозі вирішили завести сина ОСОБА_8 до батька останнього - ОСОБА_7. На скільки йому було відомо, син ОСОБА_8 також проживав з ОСОБА_7. Вони під'їхали до спортивного комплексу "Акваріум", припаркували свій автомобіль на парковочному майданчику, розташованому перед даним комплексом, після чого ОСОБА_8 з сином вийшли з автомобіля та ОСОБА_8 повела сина до ОСОБА_7, а вони залишилися чекати в автомобілі. Приблизно через 10-15 хвилин після уходу ОСОБА_8 з сином, вони почули голосні крики жінки, після чого ОСОБА_5 вийшов з автомобіля, сказав йому, що піде подивиться хто кричить та пішов в тому напрямку, куди пішла ОСОБА_8 з сином, про те, що це кричала ОСОБА_8 вони спочатку не знали. ОСОБА_5 пішов сам, він залишився в автомобілі. Чи брав з собою ОСОБА_5 якісь предмети, в тому числі ліхтарик, він не бачив. Приблизно через 10 хвилин до автомобіля підійшов ОСОБА_5, який тримався правою рукою за вухо, при цьому він побачив, що рука якою він тримався за вухо була в крові, також каплі крові були на куртці з правої сторони. При цьому, ОСОБА_5 повідомив, що йому ОСОБА_7 відкусив вухо, деталі він не розповідав. Потім ОСОБА_5 попросив його піти найти частину відкушеного вуха, при цьому повідомив, що на місці його конфлікту з ОСОБА_7 стоїть ОСОБА_8, яка йому покаже де шукати частину вуха. Після чого, він пішов в напрямку будинку ОСОБА_7. Приблизно на відстані 10-15 м від під'їзду будинку ОСОБА_7, стояла ОСОБА_8 з сином, яка йому показала місце, де шукати вухо, він присвітивши ліхтариком зі свого мобільного телефону, побачив каплі крові і знайшов частину вуха. Дане місце він присвічував оскільки було темно і зовнішніми ліхтарями не освітлювалося.

Під час цього, він ніяких чоловіків поблизу під'їзду не бачив, але він чув якісь голоси, які доносилися зі сторони під'їзду, але хто розмовляв, жінки чи чоловіки, він не бачив. Після цього, він пішов до автомобіля ОСОБА_5, упакував частину його вуха і вони почали чекати швидку медичну допомогу та працівників міліції. Коли приїхали лікарі, то відвезли ОСОБА_5 до лікарні, а вони з ОСОБА_8 поїхали до Оболонського РУ, де ОСОБА_8 давала пояснення з даного приводу.

Згідно показань свідка ОСОБА_16, на протязі 2009 року вона працювала консьєржкою в буд. АДРЕСА_1. ОСОБА_7 знає тільки наглядно на протязі двох років, повідомити про стиль його життя вона не може. Зі слів мешканців будинку може сказати, що були лайки між ОСОБА_7 та його дружиною. Особисто у неї конфліктних ситуацій з цією родиною не виникало. 29.11.2009 р. вона перебувала на чергуванні. Конфлікт, який мав місце в цей же день вона не бачила. Вона дізналась про те, що трапилось тільки після того, як ОСОБА_7 зайшов в приміщення, де вона працює та почав питати чи не бачила вона бійки. Також він питав, чи бачила вона, хто вдарив машину його дружини ОСОБА_12, та намагався визвати працівників міліції. В цей час у нього на обличчі та на одязі були сліди крові. В цей день до квартири НОМЕР_2, в якій проживає ОСОБА_7 сторонні люди не заходили. Коли ОСОБА_7 заходив до неї, він був сам. Коли вона перебувала на наступному чергуванні через два дні, ОСОБА_7 заходив до неї і ще раз питав про машину своєї дружини. Вона пояснила йому, що не бачила, щоб хтось підходив до машини ОСОБА_12. На той момент у ОСОБА_7 на обличчі був синець, більш інших ушкоджень вона не побачила.

Згідно показань свідка ОСОБА_17, 29.11.2009 р. він заступив на добове чергування. Ввечері, о котрій годині він на даний час вже не пригадує, від чергового по РУ, вони отримали виклик про пошкодження автомобіля за адресою: АДРЕСА_1. Прибувши за даною адресою до них звернулася жінка, яка вказала на червоний автомобіль та повідомила, що на ньому маються пошкодження, наскільки він пригадує на даному автомобілі, марки не пам'ятає, була вм'ятина. Після звернення даної громадянки вони викликали СОГ. Потім до них підійшло двоє чоловіків, в одного з яких було відкушене вухо, а інший був побитий, які саме в нього були пошкодження він на даний час не пам'ятає. Потім вони викликали працівників швидкої медичної допомоги, які надали даним чоловікам медичну допомогу. Наскільки він пригадує, автомобілів швидкої медичної допомоги було два. В даних чоловіків на одязі та голові була кров. Доки вони чекали швидку допомогу, то чоловіки розповідали їм різні історії з приводу отримання тілесних ушкоджень. А саме, один з них, а саме, в якого було відкушене вухо говорив, що йому під час конфлікту відкусив вухо інший чоловік, той який був побитий, і вказував на нього, а останній говорив, що його побив чоловік з відкушеним вухом, при цьому пояснював, що між ними була сварка, але про те, що він відкусив вухо, останньому не розповідав. Крім того, були різні історії з приводу причини їх сварки, а саме один говорив, що через колишню дружину, а інший, що через дитину та пошкодження автомобіля. По приїзду швидкої допомоги, чоловіків забрали до лікарні.

Згідно показань свідка ОСОБА_18, 29.11.2009р. він домовився зустрітися з ОСОБА_7 з метою познайомити його з чоловіком на ім'я ОСОБА_19, який повинен був навчатися в ОСОБА_7 ремонтувати мототехніку. В листопаді 2009 р., в період часу з 19 до 21 год. він з ОСОБА_19 підійшли до будинку ОСОБА_7. Коли вони піднялися по сходам до входу в під'їзд ОСОБА_7, останній їм вийшов на зустріч. В цей час він побачив, як ОСОБА_8 з сином підійшли до сходів розташованих при вході в під'їзд і зупинилися, ОСОБА_7 пішов до них, а вони залишилися його чекати біля входу в під'їзд. Коли ОСОБА_7 спустився до ОСОБА_8, вони втрьох пішли в напрямку паркувального майданчика та зупинилися на відстані приблизно 10-15 м від входу в під'їзд, де почали розмовляти. Розмовляли вони спочатку тихо, а потім він почув як вони почали розмовляти на підвищених тонах, це сталося коли ОСОБА_8 побачила автомобіль ОСОБА_12, який був припаркований на паркувальному майданчику розташованому з правої сторони від входу в під'їзд. Після цього, ОСОБА_8 почала кричати, що поки ОСОБА_12 буде в ОСОБА_7, вона не віддасть сина і направилася в напрямку паркувального майданчика, ОСОБА_7 в той час повернувся до них обличчям. В цей час він побачив, як ОСОБА_8 підійшовши до автомобіля ОСОБА_12, який був припаркований правим боком в напрямку будинку ОСОБА_7 та передньою частиною в напрямку дитячої площадки, яка розташована за паркувальним майданчиком, вдарила по автомобілю. В цей час в автомобілі спрацювала сигналізація, ОСОБА_7 повернувся до ОСОБА_8 та пішов за нею, вона в той час рухалася в напрямку дитячого майданчика, син йшов поряд з нею. ОСОБА_7 догнавши ОСОБА_8, взяв її правою рукою за ліву руку та повів її до автомобіля ОСОБА_12. ОСОБА_7 вів ОСОБА_8 спокійно не кричав та не тягнув за руку, вона під час цього не виривалася. Біля автомобіля ОСОБА_7 почав по мобільному телефону кудись телефонувати, при цьому телефон тримав в лівій руці, а правою тримав за руку ОСОБА_8, яка виривала свою руку з рук ОСОБА_13 та при цьому голосно кричала. В цей час він побачив, що мимо них пройшов якийсь чоловік, вищого від ОСОБА_7 зросту -ОСОБА_5, який рухався зі сторони спортивного комплексу та підійшов до ОСОБА_8 та ОСОБА_7. Коли ОСОБА_5 йшов, то права рука в нього була зігнута в ліктьовому суглобі, а долонь знаходилася під курткою. ОСОБА_5 почав щось говорити ОСОБА_7, потім він почув якісь крики та голос ОСОБА_5, який кричав, щоб ОСОБА_7 відпустив ОСОБА_8. В цей час він побачив, як ОСОБА_5 витягнув праву руку з-під куртки, при цьому він помітив, що в нього в руці був якійсь предмет, довжиною приблизно 40 см, діаметром приблизно 5-7 см, темного кольору та вдарив даним предметом ОСОБА_7 два рази по голові, в той час ОСОБА_7 стояв обличчям до нього, а ОСОБА_5 спиною і він бачив, як ОСОБА_5 наносив удари даним предметом ОСОБА_7 по голові. Після даних ударів ОСОБА_7 рукою, якою саме він не пам'ятає, відбив даний предмет, який впав на землю. ОСОБА_8 він в той час вже за руку не тримав. Після цього, ОСОБА_5 обхватив ОСОБА_7 правою рукою за шию (зі спини), в той час вони стояли повернуті обличчям один до одного, та почав лівою рукою наносити ОСОБА_7 удари по тулубу. Під час цього, син ОСОБА_7 піднявши з землі палку, якою ОСОБА_5 наносив удари, та віддав її ОСОБА_8, а ОСОБА_8 нанесла ОСОБА_7 даною палкою удар по голові. Після цього, в ОСОБА_7 підкосилися ноги і він впав спиною до низу, а ОСОБА_5 який все ще тримав ОСОБА_7 повалився з ним та навалившись на нього зверху наніс йому ще декілька ударів в верхню частину тіла. Після цього, ОСОБА_7 якось вивернувся від ОСОБА_5, піднявся і шатаючись направився в їхню сторону. Коли ОСОБА_7 підійшов до них, то він побачив в нього на голові, а саме на затилку розсічену рану і кров, чи була кров на одязі він не звертав уваги, при цьому він сказав, що по справах їм поспілкуватися не вийде і що далі він розбереться сам та почав по своєму телефону викликати працівників міліції. Після цього, він пішов в напрямку під'їзду. ОСОБА_8 з сином та ОСОБА_5, пішли в напрямку будинку, який розташований навпроти будинку ОСОБА_7. Також він бачив, що до місця де була бійка між ОСОБА_7 та ОСОБА_5, підходив якийсь чоловік та з ліхтариком щось шукав. Ліхтарик який той тримав в руках за своїми розмірами був аналогічний тому предмету, яким ОСОБА_5 бив ОСОБА_7 по голові. Після цього, він з ОСОБА_19 Віталіком пішли в праву від під'їзду сторону і що відбувалося далі він не знає.

Згідно показань свідка ОСОБА_20, 29.11.2009 р, він будь-яких сварок, конфліктів не бачив. ОСОБА_7 знає тільки з того часу, як той підходив в день, який саме точно не пам'ятає, та запитував чи не був він свідком його бійки з іншим хлопцем. Він йому пояснив, що очевидцем вищевказаних подій не був.

Винуватість підсудного у вчиненні вищезазначеного злочину підтверджується також письмовими доказами, а саме:

- відомостями та фактичними даними, що містяться у протоколі відтворення обстановки і обставин подій від 10.04.2010 р., відповідно до якого потерпілому ОСОБА_5 було запропоновано показати та розповісти про події, які відбувалися 29.11.2009р., а саме де та при яких обставинах ОСОБА_7 спричинив йому тілесні ушкодження, а саме відкусив частину правої вушної раковини. На що потерпілий ОСОБА_5 відповів згодою.

Після чого, потерпілий ОСОБА_5 жестом руки вказавши на буд. АДРЕСА_1 пояснив, що 29.11.2009 р., близько 19 год., він на власному автомобілі марки "Фольксваген Гольф", д/н НОМЕР_1, разом з товаришем ОСОБА_10, привіз до даного будинку свою громадянську дружину ОСОБА_8 та її сина ОСОБА_21, щоб передати останнього батьку - ОСОБА_7 Щоб уникнути конфлікту з ОСОБА_7, він свій автомобіль припаркував на автостоянці біля фітнес-центру "Акваріум", після чого ОСОБА_8 з сином пішли на зустріч з ОСОБА_7, а він з ОСОБА_10 залишилися в автомобілі. Після цього, потерпілий ОСОБА_5 запропонував всім учасникам слідчої дії пройти до автостоянки фітнес-центру "Акваріум", розташованої на кутку буд. АДРЕСА_1 зі сторони проїзної частини, де жестом руки вказав місце, де припаркував свій автомобіль. Після чого, потерпілий ОСОБА_5 розповів, що через декілька хвилин йому зателефонувала ОСОБА_8, яка повідомила, що затримається приблизно на 10 хвилин - погуляє з сином на дитячій площадці. Він запитав чи потрібна їй його допомога, але вона відмовилася. Після цього, приблизно через декілька хвилин він почув жіночі крики, а коли зрозумів, що кричить ОСОБА_8, то відразу побіг до вищевказаного будинку та зупинився біля під'їзду, звідки побачив на парковочній стоянці розташованій неподалік даного будинку ОСОБА_8 та ОСОБА_7 При цьому, потерпілий ОСОБА_5 вказав на місце біля під'їзду будинку АДРЕСА_1 де зупинився та продемонстрував положення в якому спостерігав за ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а саме в полу зігнутому стані та розповів, що він побачив, як ОСОБА_7 своєю лівою рукою тягнув ОСОБА_8 за праву руку, а остання виривалася від нього та просила її відпустити. При цьому, потерпілий ОСОБА_5 жестом руки вказав місце, де стояли ОСОБА_7 та ОСОБА_8, розташоване на парковочній стоянці на відстані приблизно 30 м від входу в під'їзд вищевказаного будинку. Після чого, потерпілий ОСОБА_5 продемонстрував положення, в якому знаходилася ОСОБА_8, а саме спиною до бровки, лівим боком до входу в під'їзд вищевказаного будинку, права рука витягнута в перед, положення в якому знаходився ОСОБА_7, а саме обличчям до ОСОБА_8, правим боком до входу в під'їзд вищевказаного будинку, ліва рука витягнута в перед, а також вказав місце, де знаходився син останніх на ім'я ОСОБА_14, з правого боку від ОСОБА_22 та з лівого від ОСОБА_7 При цьому, потерпілий ОСОБА_5 за допомогою манекену продемонстрував в якому положенні знаходилися ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а саме поставивши манекен поряд з бровкою, став навпроти нього та лівою рукою схопив манекен за праву руку, після чого розповів, що він з метою уникнути конфлікту з ОСОБА_7 хотів викликати працівників міліції, однак побачив як ОСОБА_7 правою рукою замахнувся в область голови ОСОБА_8 При цьому, потерпілий ОСОБА_5 на манекені продемонстрував, як саме ОСОБА_7 правою рукою замахнувся на ОСОБА_8 та розповів, що після цього він відразу підійшов до них і зупинився на відстані приблизно двох шагів від них. При цьому, потерпілий ОСОБА_5 за допомогою манекену продемонстрував місце, де він зупинився, а саме від ОСОБА_7 по правий бік, а від ОСОБА_8 -по лівий та розповів, що він декілька раз просив ОСОБА_7 відпустити ОСОБА_8, однак останній не реагував, після чого він зробивши два кроки почав намагатися роз'єднати їх руки. При цьому, потерпілий ОСОБА_5 за допомогою манекену продемонстрував, як він підійшовши до ОСОБА_8 та ОСОБА_7 намагався роз'єднати їх руки, а саме тягти в різні сторони та розповів, що оскільки останній не відпускав руку ОСОБА_8, то він своєю лівою рукою заламав ліву руку ОСОБА_7, намагаючись звільнити праву руку ОСОБА_8, а для того, щоб було зручніше, підставив під руку ОСОБА_7 своє ліве коліно. При цьому, потерпілий ОСОБА_5 на манекені продемонстрував як він заламував руку ОСОБА_7 та як під час цього підставляв коліно, після чого розповів, що в якійсь момент ОСОБА_7 послабив руку і відпустив ОСОБА_8, після чого він з ОСОБА_7 схопили один одного за одяг та почали тягати в різні сторони. При цьому, потерпілий ОСОБА_5 за допомогою манекену продемонстрував положення в якому знаходився він та ОСОБА_7, а саме він стояв спиною до під'їзду вищевказаного будинку та обличчям до ОСОБА_7 та розповів, що під час цього ОСОБА_7 нахилив його і він опинився лівим коліном на асфальті. При цьому, потерпілий ОСОБА_5 продемонстрував в якому положенні він знаходився коли ОСОБА_7 його нахилив, а саме спиною до під'їду, лівим коліном на асфальті, праве коліно зігнуте в колінному суглобі, та за допомогою манекену продемонстрував положення в якому під час цього знаходився ОСОБА_7, а саме стоячи над ним з правого боку та розповів, що в цей час він відчув як ОСОБА_7 взяв його праве вухо в рот, при цьому вони продовжували тягати один одного в різні сторони. Через декілька хвилин ОСОБА_7 відпустив його, обійшов його з переду та зупинившись поряд з ним, сказав, що з нього досить. При цьому, потерпілий ОСОБА_5 за допомогою манекену вказав місце, де став ОСОБА_7 коли відійшов від нього та розповів, що він побачив у ОСОБА_7, а саме на роті, правій щоці та голові з правої сторони, розмазану кров. Також в цей час він відчув, як його праве вухо потепліло і він побачив на своєму одязі кров, після чого ОСОБА_7 пішов в напрямку свого будинку, а він почав шукати частину відкушеного вуха, але не знайшовши пішов до свого автомобіля.

т. 2 а.с. 196-207

- відомостями та фактичними даними, що містяться у протоколі відтворення обстановки і обставин подій від 10.04.2010 р., відповідно до якого свідку ОСОБА_8 було запропоновано показати та розповісти про події, які відбувалися 29.11.2009 р., а саме де та при яких обставинах ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, а саме відкусив останньому частину правої вушної раковини, на що свідок ОСОБА_8 відповіла згодою.

Після чого, свідок ОСОБА_8 жестом руки вказавши на буд. АДРЕСА_1, пояснила, що 29.11.2009 р., приблизно о 18-19 год., вона разом з сином ОСОБА_21, громадянським чоловіком ОСОБА_5 та його товаришем ОСОБА_10, на автомобілі марки "Фольксваген Гольф", д/н НОМЕР_1, приїхали до даного будинку, з метою передати сина ОСОБА_7 ОСОБА_5 висадив її з сином на автостоянці біля фітнес-центру "Акваріум", після чого вона з сином пішли на зустріч з ОСОБА_7, а ОСОБА_5 з ОСОБА_10 залишилися в автомобілі. Вони з сином підійшли до вищевказаного будинку та по сходам піднялися до входу в під'їзд. В цей час з будинку вийшов ОСОБА_7 і між ними виник конфлікт. При цьому, свідок ОСОБА_8 піднявшись по сходам до входу в вищевказаний під'їзд, жестом руки вказала місце, де вона знаходилася під час конфлікту з ОСОБА_7 та розповіла, що сперечалися вони через те, що вона відмовлялася віддати останньому сина, оскільки побачила автомобіль ОСОБА_12 і вимагала, щоб він випровадив останню зі своєї квартири. На її вимоги ОСОБА_7 погодився і вони домовилися, що вона з сином піде пограє на дитячій площадці, а він в той час проведе ОСОБА_12 зі своєї квартири, після вона пішла в напрямку дитячої площадки, розташованої з правої сторони від входу в під'їзд. По дорозі ОСОБА_14 побіг на дану площадку, а вона йшла та розмовляла по мобільному телефону з ОСОБА_5, якому зателефонувала і повідомила, що затримається на 10 хвилин. Коли вона відійшла від під'їзду на відстань приблизно 10 м, то почула позаду себе кроки і в цей час відчула, як ОСОБА_7 підбігши до неї, вдарив її ногою в область копчика. При цьому, свідок ОСОБА_8 жестом руки вказала місце, де знаходилася коли її вдарив ОСОБА_7 та рукою продемонструвала місце удару. Після чого, свідок ОСОБА_8 розповіла, що після удару ОСОБА_7 почав кричати на неї, що вона пошкодила автомобіль ОСОБА_12, схопив її лівою рукою за праву руку і почав тягти до автомобіля ОСОБА_12, який був припаркований на газоні біля парковочної стоянки. По дорозі вона плакала та виривалася від ОСОБА_7, однак він кричав, що викличе працівників міліції і правою рукою по мобільному телефону намагався додзвонитися до працівників міліції. При цьому, свідок ОСОБА_8 жестом руки вказала місце куди її притягнув за руку ОСОБА_7, а саме до парковочної стоянки розташованої на відстані приблизно 30 м від під'їзду та жестом руки вказала місце, де на газоні був припаркований автомобіль марки "Хюндай", червоного кольору та розповіла, що коли ОСОБА_7 притягнув її на дане місце, то вона продовжувала плакати, вириватися та кричати, після чого він вдарив її декілька раз рукою по обличчі, а потім почав закривати їй рот правою рукою. При цьому, свідок ОСОБА_8 за допомогою манекену продемонструвала положення, в якому вони з ОСОБА_7 знаходилися, а саме стала спиною до бровки лівим боком до під'їзду і лівою рукою взяла манекен за праву руку, при цьому поставила манекен навпроти себе правим боком до під'їду та розповіла, що в цей час вона побачила, як до них зі сторони під'їзду наближається ОСОБА_5 При цьому, свідок ОСОБА_8 жестом руки вказала сторону звідки йшов ОСОБА_23, а саме зі сторони під'їзду АДРЕСА_1 та розповіла, що коли ОСОБА_5 підійшов, то почав просити ОСОБА_7 відпустити її, однак останній не реагував та виражався брутальною лайкою. Після чого, ОСОБА_5 підійшов до них та почав лівою рукою намагатися роз'єднати їх руки. При цьому, свідок ОСОБА_8 жестом руки вказала місце, де стояв ОСОБА_5 коли вмовляв ОСОБА_7 відпустити її та на манекені продемонструвала положення в якому знаходився ОСОБА_5 коли намагався роз'єднати їх руки, а саме лівим боком до ОСОБА_7, а правим до під'їзду та розповіла, що під час цього, ОСОБА_7 не випускав її руку, від болю вона відвернулася, а ОСОБА_7 з ОСОБА_5 тягнули її руку в різні сторони. Після чого, ОСОБА_7 відпустив її руку і зчепився з ОСОБА_5, вони почали тягати один одного, при цьому знаходилися в напівзігнутому стані і хаотично наносили один одному удари, в якійсь момент вона побачила, що ОСОБА_5 стояв на коліні. При цьому, свідок ОСОБА_22 на манекені продемонструвала положення в якому знаходилися ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та пояснила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 знаходилися в напівзігнутому стані обличчям в напрямку дитячої площадки. Після чого, свідок ОСОБА_22 розповіла, що в цей момент вона вдарила ОСОБА_7 сумкою по голові і на манекені продемонструвала місце удару та положення в якому під час цього знаходилася та розповіла, що після цього вона повернулася до брівки і пішла в напрямку дитячої площадки, в цей час ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перестали битися, вона побачила у ОСОБА_7 на обличчі та голові розмазану кров і останній швидко пішов в напрямку під'їду, а ОСОБА_5 схопився рукою за праве вухо, при цьому щось почав шукати на асфальті, а потім повідомив, що шукає вухо. Не знайшовши вухо, ОСОБА_5 пішов в напрямку автомобіля, а вона з сином продовжили шукати вухо.

т.2 а.с. 208-217

Винуватість підсудного у вчиненні вищезазначеного злочину підтверджується також:

- відомостями та фактичними даними, що містяться у висновку експерта № 385/Е від 22.04.2010 р., відповідно до якого, при вивченні медичних документів на ім'я ОСОБА_5, 1977 р.н., з урахуванням даних судово-медичного огляду (28.01.201р.) встановлено, що на момент надходження до стаціонару 29.11.2009 р. о 21 год. 00 хв. у нього мало місце тілесне ушкодження у вигляді вкушеної рани правої вушної раковини з дефектом (відсутністю) частини верхньої третини мочки та нижньої і середньої третини закрутка ("мінус -тканина").

Вказане ушкодження виникло від дії тупого предмета (предметів), могло утворитись 29.11.2009р. внаслідок укусу зубами, не було небезпечним для життя та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я (за критерієм тривалості), згідно з п. 4.6 "Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень".

Локалізація та морфологічні особливості вказаного ушкодження (дефект вушної раковини по типу "мінус -тканина") свідчать, що дане ушкодження є невиправним, тобто таким, для усунення якого необхідне оперативне втручання (косметична операція).

Індивідуальні особливості травмуючого предмета (предметів) в морфології вказаного ушкодження не відбились. Вказане ушкодження могло утворитись при мимовільному (рефлекторному) змиканні щелепи як внаслідок удару по голові особі, так і у без свідомому стані її, при умові, що в ротовій порожнині даної особи знаходилась вушна раковина ОСОБА_5;

т. 1 а.с. 90-93

- відомостями та фактичними даними, що містяться у висновку експертного дослідження № 47 від 17.06.2010 р., що зроблений атестованим МЮ України фахівцем в галузі судово-психологічних експертиз, згідно якого кількісний еквівалент завданої потерпілому ОСОБА_5 злочинними діями ОСОБА_7 моральної шкоди (немайнової) шкоди становить 576 мінімальних заробітних плат.

т. 2 а.с. 194

Згідно відомостей та фактичних даних, що містяться у висновку експерта № 386/е від 23.04.2010 р., відповідно до якого, при судово-медичному обстеженні ОСОБА_7, 1974 р.н. та вивчені медичної документації на його ім'я виявлено, що у нього мали місце ушкодження: забійна рана правої скроневої ділянки; підшкірний крововилив в лівій тім'яній ділянці; садна на лівій передньо-боковій поверхні грудної клітини по передньопахвовій лінії в проекції 6-7 ребер, на передній поверхні правої гомілки в середній третині.

Зазначені ушкодження спричинені тупими предметами, не були небезпечними для життя, за давністю можуть відповідати вказаному в постанові строку -29.11.2009 р. та відносяться:

- забійна рана до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я (за критерієм тривалості розладу здоров'я);

- підшкірний крововилив та садна до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров'я).

Діагноз: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку достатньою об'єктивною неврологічною симптоматикою та даними додаткових методів досліджень не підтверджений (відсутність опису неврологічної симптоматики при оглядах нейрохірурга 29.11., 30.11.2009 -в період знаходження на стаціонарному лікуванні та в записах невролога поліклініки. При надходженні до стаціонару описані окорухові зміни, які обумовлені міопією середнього-високого ступеню, характер скарг -з найбільш вірогідністю, з підвищенням артеріального тиску і при визначенні наявності та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не враховується, згідно з п.п. 4.6., 4.13.1. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень"Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року. 3(5,6,8). Описані ушкодження не відображають морфологічних особливостей (форму та конфігурацію) травмуючи предметів. Враховуючи характер та локалізацію ушкоджень -мали місце не менш 4 травматичних впливів.

Утворення вищезазначених ушкоджень при одноразовому падінні з вертикального положення (або близького до нього) виключається.

Т. 1 а.с. 105-110

Винуватість підсудного ОСОБА_7 підтверджується і іншими дослідженими доказами які знаходяться в матеріалах справи.

Показання підсудного данні при судовому слідстві про відсутність у нього умислу на спричинення потерпілому тілесного ушкодження у вигляді вкушеної рани правої вушної раковини з дефектом (відсутністю) частини верхньої третини мочки та нижньої і середньої третини закрутка, суд вважає неспроможними, а його доводи в цій частині розцінює як обраний спосіб захисту з метою ухилитися від відповідальності й уникнути передбаченого покарання, оскільки вони є суперечливими, такими що не відповідають встановленим по справі обставинам і спростовуються перерахованими та наведеними вище доказами, у тому числі показаннями потерпілого ОСОБА_5, свідка ОСОБА_8

Показання потерпілого ОСОБА_24 та свідка ОСОБА_8 про обставини та механізм заподіяння підсудним ОСОБА_7 умисного тілесного ушкодження потерпілому у вигляді вкушеної рани правої вушної раковини з дефектом (відсутністю) частини верхньої третини мочки та нижньої і середньої третини закрутка, які викривають підсудного ОСОБА_7 та доводять його вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, суд вважає достовірними, об'єктивними та правдивими, оскільки вони логічні, є спроможними, носять послідовний, детальний характер і відповідають встановленим та викладеним вище обставинам, узгоджуються, як між собою так і з іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами, а також відповідають їх показанням які вони давали під час досудового слідства.

Згідно ст.275 КПК України 1960 року розгляд справи провадився відносно підсудного в межах пред'явленого обвинувачення.

При цьому, суттєвих порушень кримінально-процесуального закону, які б перешкоджали судовому вирішенню справи, впливали на правильність кваліфікації дій підсудного, достатність доказів, ставили під сумнів їх об'єктивність та доведеність вини підсудного по справі, під час судового слідства встановлено не було.

При встановлених обставинах, оцінюючи всі зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного у вчиненні інкримінованих йому діянь, кваліфікованих за ч.1 ст.121 КК України є доведеною і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Також суд безпосередньо в судовому засіданні та згідно наданих фотокарток (т.2 а.с.243-244) оцінюючи зовнішній вигляд потерпілого і виходячи із загальноприйнятих уявлень про вигляд людини, визнає непоправне ушкодження обличчя ОСОБА_24 таким, що знівечує його та надає обличчю огидного, потворного вигляду, при тому, що таке непоправне ушкодження обличчя потерпілого яке привело до знівечення, згідно висновку судово-медичної експертизи не може бути усунене за допомогою звичайних методів лікування тобто без оперативного втручання (косметичної операції).

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що непоправно знівечило обличчя, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання підсудному, у відповідності зі ст. 65, 66 КК України, суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, особу винного та дані, що його характеризують, його відношення до подій, що відбулися, їх наслідків, його вік, матеріальне становище, стан фізичного здоров'я, сімейні обставини, наявність малолітньої дитини та з урахуванням особи винного приходить до висновку про необхідність призначення підсудному покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції визначеної частини статті кримінального закону, з застосування ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства

При цьому, суд вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення, перевиховання підсудного, попередження вчинення нових злочинів.

За встановлених обставин, враховуючи положення ст. 28 КПК України 1960 року, ст.ст. 22, 1166 ЦК України, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 стосовно стягнення з підсудного 83943 грн. 41 коп. в порядку відшкодування заподіяної матеріальної шкоди на думку суду підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє належне підтвердження під час судового слідства.

Як вказує позивач -потерпілий ОСОБА_5, внаслідок злочинних дій підсудного йому заподіяно значну моральну травму, він відчував фізичну біль, дискомфорт, приниження.

Суд, враховуючи тяжкість спричиненого потерпілому тілесного ушкодження, характер та обсяг його страждань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що діями підсудного потерпілому ОСОБА_5 заподіяно моральну шкоду визначену у сумі 643968 грн., яка згідно вимог ст. 23, ч. 1 ст. 1167, ст. 1168 ЦК України підлягає відшкодуванню за рахунок підсудного. За встановлених обставин, цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_5 стосовно відшкодування заподіяної моральної шкоди, на думку суду підлягає задоволенню у повному обсязі, як такий, що знайшов своє належне підтвердження під час судового слідства.

Так, згідно висновку експертного дослідження №47 від 17.06.2010 р., (т. 2а.с. 194) аналіз проведеного психологічного дослідження - результатів психодіагностичного обстеження, бесіди з ОСОБА_5 та наданих матеріалів - дозволяє зробити наступні висновки. Ситуація, що досліджувалась, виникла незалежно від волевиявлення ОСОБА_5, призвела до суттєвої та тривалої проблематизації його життя, що проявилося у наступних обставинах: В момент отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, тривоги за своє здоров'я, приниженої гідності, скривдженої честі в очах оточуючих. В подальшому ОСОБА_5 переносив місцеві операції, відчував значний фізичний біль, був вимушений проходити стаціонарне та амбулаторне лікування, витерплювати болісні лікувальні процедури, отримувати несприятливе медикаментозне лікування. Впродовж періоду лікування ОСОБА_5 почувався дискомфортно, незручно, появилася необхідність пристосовуватися до нових негативних умов існування (постільний режим, тимчасове зниження слуху, масивна пов'язка, труднощі сну тощо).

Одночасно з відновленням фізичного стану довелося брати участь в ході слідства, залучати душевні ресурси, витрачати особистий час, що завдавало додаткових негативних переживань та клопоту. Переживання зневажливого до себе відношення з боку обвинуваченого під час слідства викликають у постраждалого додаткові почуття обурення, образи, приниженої гідності, правової незахищеності.

Впродовж певного періоду ОСОБА_5 був відсторонений від активного трудового та суспільного життя, обмежений в можливостях отримання нових професійних здобутків, набуття учбових знань та досвіду; поніс певні матеріальні втрати внаслідок своєї відсутності, почувався ізольованим від активного спілкування та життєвих подій, що переживав особливо гостро внаслідок притаманної для особистості активності, відповідальності, самостійності. Продовжуються проблеми зі здоров'ям у вигляді частого болю ОСОБА_5 в ділянці ушкодженого вуха, фізичні незручності та неприємні відчуття, пов'язані з відсутністю частини органу, дискомфортні переживання та обмеження, що призводять до почуття загальної дисгармонії існування.

Наслідки перенесеної травми та тривалий емоційний стрес призвели до появи негативних психоемоційних змін: знижений фон настрою, знервованість, дратівливість, реакції замикання, чутливість, фіксованість на негативних переживаннях та спогадах, емоційна напруга, насторога, побоювання, недовіра до людей.

Наявний неестетичний зовнішній вигляд в місці ушкодження, з урахуванням характеру професійної діяльності особи (активна громадсько-політична діяльність, суспільний характер роботи, участь у публічних заходах) вимагає від постраждалого залучання додаткових зусиль та засобів пристосування до негативних змін зовнішності, створює значні проблеми при спілкуванні, призводить до формування комплексів неповноцінності, знижує самооцінку та почуття впевненості в собі.

Внаслідок подій, що досліджуються, були порушені актуальні та перспективні життєві плани ОСОБА_5, обмежені можливості побудови та реалізації нових життєвих, сімейних та професійних планів, нової продуктивної самореалізації.

Наслідки травмування ОСОБА_5 вимагають подальших оперативних втручань, залучання фізичних ресурсів, душевних зусиль та значних матеріальних витрат задля часткового відновлення естетики зовнішнього вигляду. В зв'язку з тим, що наявний рівень розвитку пластичної хірургії не забезпечує повного відновлення попереднього стану вушної раковини ОСОБА_5, постраждала особа почувається остаточно скаліченою, естетично-неповноцінною в оточуючому соціальному середовищі. Сформувалися і дотепер залишаються почуття приниженої честі та гідності ОСОБА_5, образи, досади, обурення поведінкою винуватця; зафіксовані переживання щодо погіршення власного іміджу та суспільної репутації, почуття життєвої невизначеності, напруги, тривоги щодо майбутнього, що відбивається на якості соціальних стосунків.

Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання активного життєвого часу (на лікування, консультування, проведення юридичних заходів), обумовили необхідність залучання фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323, 324, 330, 331 КПК України 1960 року, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням на три роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_7 підписку про невиїзд залишити попереднім до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_5 стосовно відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 (ДРФО НОМЕР_3) в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 83943 гривні 41 копійку та 643968 гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, а всього 727911 гривень 41 копійку на користь ОСОБА_5 (ДРФО НОМЕР_4).

Речові докази: "диск залучений до справи залишити зберігатись при справі, речі передані на зберігання власникам залишити в їх розпорядженні.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м.Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: