Справа № 381/4183/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/137/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 18.02.2016

УХВАЛА
Іменем України
18 лютого 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001512 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, Києво-Святошинського р-ну, м.Боярка, гр-на України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, студента І курсу Київського національного торговельно-економічного університету, проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 13.10.2015 року за ч.1 ст.186 КК України до штрафу в розмірі 850грн.,

визнано винним за ч.1 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 1 рік, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, згідно ст.76 КК України.

Покарання призначене за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2015р. ОСОБА_7 за ч.1 ст.186 КК України у виді штрафу в сумі 850 гривень, відповідно до вимог ч.4 ст.70, ч.3 ст.72 КК України ухвалено виконувати самостійно.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів, -
В С Т А Н О В И Л А :
Як вбачається із вироку, 26.08.2015р., біля 14год. ОСОБА_7 , перебуваючи по вул.Гагаріна в смт.Борова, Фастівського району, Київської області, помітивши раніше незнайому йому громадянку ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, умисно, відкрито для потерпілої, шляхом ривка з шиї потерпілої ОСОБА_10 відкрито заволодів належним їй золотим ланцюжком вагою 9г., вартістю 4050 гривень, після чого, з місця злочину втік, спричинивши потерпілій матеріального збитку на вказану суму.
В апеляційній скарзі прокурор, з урахуванням змін до апеляційної скарги, просить вирок змінити в частині призначеного покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2015 року та просить визнати ОСОБА_7 винним за ч.1 ст.186 КК України, призначити йому покарання у виді 3-х років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.3 ст.72 КК України просить призначене покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2015 року виконувати самостійно. Виключити з вироку посилання на ч.4 ст.70 КК України, як надлишкове та безпідставне.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу задоволити з урахуванням змін, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які вважають апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою та просять її відхилити, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2015р. засуджено за ч.1 ст.186 КК України до штрафу в сумі 850 гривень.

За вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2015 року ОСОБА_7 визнано винним за ч.1 ст.186, 75 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік з покладення обов`язків передбачених ст.76 КК України.

На підставі ч.4 ст.70, ч.3 ст.72 КК України, ухвалено вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2015 року щодо ОСОБА_7 виконувати самостійно.

За правилами ч.4 ст.70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.33 КК України, сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено.

За таких обставин, посилання в резолютивній частині вироку суду першої інстанції на ч.4 ст.70 КК України є надлишковим і безпідставним, виходячи з вимог ч.1 ст.33 КК України та ч.3 ст.72 КК України.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст.ст.403, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задоволити.

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 змінити.

З резолютивної частини вироку виключити посилання на ч.4 ст.70 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

С УД Д І:___(підпис)___ ___(підпис)___ ____(підпис)___