В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2015 р. Справа153/176/15-к

Ямпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Ямпіль Вінницької області

кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000452, №153/176/15-к про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Біла Ямпільського району Вінницької області, місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 , громадянки України, заняття не працює, надає соціальні послуги інваліду І групи, на утриманні має малолітнього сина, сімейний стан не одружена, раніше не судима

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_6 23.12.2014 близько 08 години 30 хвилин по вул. Леніна в м. Ямпіль Вінницької області, біля пам`ятника загиблим воїнам, перебуваючи в довготривалих неприязних відносинах з ОСОБА_5 з приводу неправильного, на думку ОСОБА_6 , оформлення технічних документів на нерухомість начальником КП «Ямпільське БТІ» ОСОБА_5 , почала ображати її нецензурними словами, та з метою заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю нанесла ОСОБА_5 декілька ударів кулаком руки в голову, чим завдала фізичного болю та заподіяла тілесне ушкодження у вигляді синця в потиличній ділянці голови зліва, яке згідно із висновком експерта № 132 від 23.12.2014 по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнала. Пояснила, що вона знайома із ОСОБА_5 декілька років. Потерпіла є начальником БТІ та здійснювала оформлення документів на прибудову. Обвинувачена пояснила, що вона принесла ОСОБА_5 всі дозволи та викопіровки, необхідні для оформлення документів, однак, ОСОБА_5 вилучила у неї оригінал викопіровки про дозвіл на переобладнання квартири та зробила їй помітку на документах, що у неї самочинно збудована прибудова. Внаслідок цього технічний паспорт на квартиру зіпсовано. В той день - 23.12.2014 близько 08 години 30 хвилин по АДРЕСА_3 , біля пам`ятника загиблим воїнам ОСОБА_5 вдарила її з усієї сили в обличчя, а вона відборонялась та запитувала її «за що ти мене б`єш» та дала їй здачу ударом на удар. Працівник міліції, який проходив поруч, їй не пропонував звертатися в міліцію. Також пояснила, що вона подала зустрічну заяву про те, що ОСОБА_5 нанесла їй удари та подерла кисть лівої руки.

Фактичними даними, отриманими із показань потерпілої ОСОБА_5 встановлено, що вона працює на посаді начальника БТІ. 22 грудня 2014 року по телефону її викликав прокурор із документами на квартиру ОСОБА_6 . Просив вирішити проблемні питання. Пояснила, що оскільки ОСОБА_6 та її мати самочинно перебудували квартиру, тому документи на переобладнання скасовані ухвалою суду. Діючи відповідно до своєї інструкції, в інвентарній справі вона написала, що кімнати самочинно перебудовані. Коли вони обговорили в прокуратурі вказане питання, прокурор пояснив ОСОБА_6 , яким чином вирішити це питання. Наступного дня біля пам`ятника загиблим воїнам вона йшла на роботу і почула, що ОСОБА_8 кричить до неї. На алейці ОСОБА_8 її наздогнала і нанесла їй один удар в потилицю. Вона розвернулася і побігла на проїжджу частину, де ОСОБА_9 нанесла їй ще 3-4 удари. В цей час з`явився працівник міліції і захистив її від ОСОБА_6 . Потерпіла також пояснила, що ОСОБА_6 кричала, що ніби-то вона із прокурором вкрали в неї документи. Зазначила, що ОСОБА_6 вела себе агресивно, кричала про люстрацію. Потерпіла вказала, що сама не могла захиститися, так як в руках було 3 сумки, та не наносила ОСОБА_6 ударів. ОСОБА_6 ображала та принижувала її. Перед нею ОСОБА_6 не вибачалась. Раніше у неї з ОСОБА_6 конфліктів не було. ОСОБА_6 конфліктувала з прокурором з приводу того, що було переобладнано лоджію загального користування.

Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_10 встановлено, що 23 грудня 2014 року в м.Ямпіль Вінницької області вона проходила біля райдержадміністрації, зустріла ОСОБА_11 , з якою розмовляла. Почула сварку, оглянулася і побачила, що ОСОБА_5 вдарила ОСОБА_12 по обличчю. Чула, як ОСОБА_6 кричала до ОСОБА_5 та запитувала, чого ОСОБА_5 її вдарила. Прийшов працівник міліції та розборонив їх. ОСОБА_8 кричала працівнику міліції «подивіться, що вони зробили з моїми документами». Бачила, як ОСОБА_6 намахувалася на ОСОБА_5 . Бачила, як ОСОБА_6 намагалася вдарити ОСОБА_13 .

Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_14 встановлено, що 23 грудня 2014 року вона йшла на роботу. Біля Будинку дитячої творчості при дорозі почула крик. Справа стояла ОСОБА_6 , а зліва ОСОБА_5 ОСОБА_6 кричала до ОСОБА_5 «Ти стара, чого ти не йдеш додому, не даєш працювати молоді». Кричала, що ОСОБА_5 разом із прокурором вкрали у неї документи. Зазначила, що вона підійшла в той момент, коли вже був працівник міліції. Працівник міліції відбороняв ОСОБА_5 від ОСОБА_6 , з боку якої була агресія. Вона постояла хвилин 10 і пішла на роботу.

Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_15 встановлено, що 23 грудня 2014 року він йшов по вулиці міста Ямпіль біля Будинку культури навпроти фонтану, почув крики. Підійшов ближче і побачив, що ОСОБА_6 ображала ОСОБА_5 . ОСОБА_6 вела себе неадекватно, кричала до ОСОБА_5 , а саме - що вона вкрала документи з прокурором. Розборонив їх працівник міліції, який намагався зупинити дії ОСОБА_6 він не бачив у ОСОБА_6 на обличчі слідів від ударів. Від ОСОБА_5 не чув ніяких образ в бік ОСОБА_6 . Конфлікт йшов з боку ОСОБА_6 .

Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_11 встановлено, що взимку 2014 року вранці вона йшла на роботу, по дорозі зустріла родичку ОСОБА_16 , з якою розмовляли. Побачила, що виникла бійка між двома жінками. Це було на тротуарі по дорозі до міської ради. Бачила, як ОСОБА_17 доганяє інша жінка, яка бігла за нею, догнала і схопила ОСОБА_5 за волосся і почала наносити удари руками. У потерпілої були сумки в руках. Потім побачила, що до них біжить міліціонер. ОСОБА_6 кричала про якісь документи. Конфлікт тривав 2 хвилини. Свідок бачила, як ОСОБА_6 схопила за комір та волосся ОСОБА_5 , однак не бачила, як била та в які частини тіла. Також бачила, як ОСОБА_5 захищалася.

Фактичними даними, отриманими із показань свідка ОСОБА_18 встановлено, що він в той день йшов зі сторони прокуратури по алейці на роботу. Побачив, як ішла одна жінка, а інша її наздоганяла. Між жінками виникла суперечка та бійка і він одразу почав розбороняти їх. Ці жінки є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . ОСОБА_6 вдарила ОСОБА_5 рукою в потилицю. ОСОБА_5 в свою чергу обернулася і почала захищатися. Блохіна хаотично наносила ОСОБА_17 тілесні ушкодження. Також вказав, що у ОСОБА_5 у руках була жіноча сумка. Він не бачив, чи ОСОБА_5 наносила ОСОБА_6 удари. Він не вникав у суть розмови між ними, а лише намагався припинити конфлікт. Він був у формі працівника міліції. Розбороняв їх таким чином - став між ними і не давав можливості наносити удари. Вказаний конфлікт тривав близько 10 хвилин. Вказав, що зі сторони ОСОБА_5 не чув ніяких слів образи в сторону ОСОБА_6 . ОСОБА_6 сказала йому про те, що ОСОБА_5 вдарила її і показувала удар в обличчя, однак, він особисто не бачив цього. Також ОСОБА_6 показувала йому якісь документи, але в їх зміст він не вникав. Він попросив сторони заспокоїтися. Явного тілесного ушкодження у ОСОБА_6 не було. Він пояснив ОСОБА_6 , що якщо є тілесні ушкодження вона має право звернутися в райвідділ із заявою.

Крім даних, отриманих із показань потерпілої та свідків, винуватість обвинуваченої (підсудної) ОСОБА_6 у скоєному повністю доведена фактичними даними, які містяться:

- у висновку експерта № 132 від 23.12.2014, із якого встановлено, що ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді синця в потиличній ділянці голови зліва виникло від дії тупого/их, твердого/их, предмета/ів з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути і рука людини, стиснута в кулак, можливо 23.12.2014 і по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Суд вважає недоведеними жодним належним, достовірним та допустимим доказом показання обвинуваченої про те, що вона нанесла удар потерпілій, відбороняючись. Такі твердження суд вважає захисною позицією обвинуваченої.

Показання свідка ОСОБА_10 у тій частині, що вона бачила, як ОСОБА_5 нанесла удар ОСОБА_19 не спростовують фактичних даних, отриманих із показань інших свідків. Зокрема, із показань свідка ОСОБА_11 , яка знаходилася від місця події на тій же відстані, що й свідок ОСОБА_10 встановлено, що ОСОБА_6 наздоганяла ОСОБА_5 , наздогнавши схопила ОСОБА_5 за волосся і почала наносити удари руками, схопила за комір та волосся ОСОБА_5 , яка в свою чергу захищалася.

Ці показання не спростовують також фактичних даних, отриманих із показань інших свідків, показань потерпілої та висновку експерта, і в своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що дійсно 23.12.2014 близько 08 години 30 хвилин по вул. Леніна в місті Ямпіль Вінницької області, біля пам`ятника загиблим воїнам, з метою заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю нанесла ОСОБА_5 декілька ударів кулаком руки в голову, чим завдала фізичного болю та заподіяла легке тілесне ушкодження.

Фактичними даними, отриманими із інших досліджених письмових доказів - наданих стороною обвинувачення повідомлення Ямпільського РБТІ №12 від 28.01.2015, копії свідоцтв про право власності на житло обвинуваченої, рішень Ямпільської міської ради про оформлення права власності на житло, надання дозволів на переобладнання частин коридору та лоджії, а також про розгляд протестів прокурора, схематичних планів та експлікації внутрішніх площ житла обвинуваченої, судових рішень по спорах інших осіб з приводу надання дозволу Ямпільською міською радою на переобладнання обвинуваченою житла, повідомлень та протестів прокурора, повідомлення начальника Ямпільського РБТІ прокурору, а також наданих стороною захисту копій рішень Ямпільської міської ради про оформлення права власності на житло обвинуваченої та інших осіб, про внесення змін в інше рішення про надання дозволу на переобладнання частини лоджії та коридору, повідомлення вих.№13-02-385 від 07.09.2014 Ямпільської міської ради, викопіровки з опорного плану переобладнання частини лоджії, копія судового рішення з приводу спору між іншими особами та обвинуваченою про витребування майна з чужого незаконного володіння - встановлена та обставина, що дійсно між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_5 як начальником районного бюро технічної інвентаризації виникли довготривалі неприязні відносини з приводу неправильного, на думку ОСОБА_6 , оформлення технічних документів на нерухомість. Ці неприязні відносини та технічні документи стали причиною суперечки ОСОБА_6 з ОСОБА_5 , а також мотивом нанесення ОСОБА_6 тілесного ушкодження ОСОБА_5 .

Однак, надані стороною захисту письмові докази не підтверджують показань обвинуваченої про те, що вона нанесла тілесне ушкодження потерпілій, обороняючись та не дають підстав вважати дії ОСОБА_6 правомірними.

Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає винність обвинуваченої ОСОБА_6 доведеною, а її дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Дії обвинуваченої, а саме нанесення ударів в голову потерпілої знаходяться у прямому причинному зв`язку із тілесним ушкодженням потерпілої синцем в потиличній ділянці голови зліва. Ці дії та поведінка обвинуваченої ОСОБА_6 в момент нанесення тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_5 свідчать про наявність у неї умислу на заподіяння шкоди здоров*ю потерпілої, обвинувачена усвідомлювала суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки - заподіяння тілесного ушкодження та бажала їх настання. Відсутні будь-які фактичні дані, які би свідчили про наявність необхідної оборони чи сильного душевного хвилювання у обвинуваченої. Обвинувачена є суб`єктом цього злочину, оскільки на момент його вчинення досягла 16 років.

При призначенні обвинуваченій (підсудній) міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, яким заподіяно шкоди здоров`ю потерпілої, а також особу обвинуваченої, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, що підтверджено даними, які містяться у виданій УМВС України у Вінницькій області довідці про відсутність судимості, надає соціальні послуги інваліду І групи, що підтверджено повідомленнями Управління соціального захисту населення Ямпільської РДА вих.№01-06/70 та №01-06/71 від 16.01.2015, до адміністративної відповідальності не притягувалася, що підтверджено даними, які містить довідка-характеристика Ямпільської міської ради вих.№292 від 18.12.2014, зареєстрована в м.Ямпіль Вінницької області, що підтверджено довідкою про реєстрацію місця проживання, за місцем свого проживання в с.Миронівка Ямпільського району Вінницької області негативно характеризується як схильна до конфліктів особа, на утриманні має малолітню дитину, що підтверджено даними, які містяться у довідці-характеристиці, виданій виконкомом Петрашівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області від 13.01.2015, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, що підтверджено даними, які містять довідки лікарів нарколога та психіатра Ямпільської райполіклініки Вінницької області, на час судового провадження є вагітною, що підтверджено даними, які містить медична довідка, видана 04.09.2015.

Відповідно до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій (підсудній), судом не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій (підсудній), судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинувачений (підсудній) ОСОБА_6 суд за правилами ст.50 КК України обирає покарання необхідне й достатнє для її виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів як нею, так іншими особами. Суд має підставу призначити покарання, передбачене ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією цієї статті. За правилами ст.53 ч.2 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти до тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у цьому випадку до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинений ОСОБА_6 злочин відповідно до ч.2 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Враховуючи майновий стан винної, яка не працює, має на утриманні малолітню дитину та батька інваліда І групи, суд вважає достатнім призначити їй покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією цієї статті, у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування 24000 гривень моральної (немайнової) шкоди, заданої кримінальним правопорушенням. В своєму позові потерпіла посилається на те, що обвинуваченою була завдана моральна шкода, яка виразилася у душевних стражданнях та порушенні нормального способу її життя внаслідок вчиненого кримінального правопорушення. Обвинувачена ОСОБА_6 цивільного позову не визнала, пояснила, що вона моральної шкоди ОСОБА_5 не завдавала.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд вважає його частково обґрунтованим, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 55, 56, 61, 128, 129 КПК України - фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

На підставах, визначених ст.128 КПК України, ч.1 п.3 ст.23, ст.1167 ЦК України суд вважає обґрунтованими позовні вимоги потерпілої про стягнення із обвинуваченої моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки внаслідок вчиненого відносно неї злочину потерпіла понесла втрати немайнового характеру, душевні хвилювання. Заперечення обвинуваченої про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди не знайшли свого підтвердження жодним достовірним доказом. Фактичними даними, отриманими судом із досліджених у цьому кримінальному провадженні доказів, судом встановлено, що унаслідок неправомірних дій обвинуваченої потерпілій було завдано легке тілесне ушкодження, тобто, виникли вимушені зміни у її житті. Необхідні час та зусилля для відновлення попереднього стану потерпілої. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди потерпілій, суд враховує характер та обсяг моральних страждань потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, у зв`язку із вчиненим кримінальним правопорушення, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. Суд враховує характер заподіяного тілесного ушкодження, яке не спричинило короткочасного розладу здоров`я потерпілої, не мало наслідком необхідність лікування потерпілої. Це тілесне ушкодження не спричинило потерпілій втрату чи порушення її виробничих чи соціальних зв`язків. Відсутні достовірні докази на підтвердження доводів потерпілої про те, що внаслідок саме цього тілесного ушкодження відбулися негативні психосоматичні та психоемоційні зміни (швидка втомлюваність, пасивність, пригніченість та ін.). Однак, суд вважає доведеною ту обставину, що дійсно внаслідок цього кримінального правопорушення потерпіла перенесла стрес, образу, розгубленість, тривогу та страх. Виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає необхідним відшкодувати моральну шкоду потерпілій у розмірі однієї тисячі п`ятсот гривень, які є обґрунтованою компенсацією за заподіяну моральну шкоду внаслідок цього кримінального правопорушення, частково задовольнити позовні вимоги. В задоволенні іншої частини позову про відшкодування моральної шкоди суд вважає необхідним відмовити як в таких, що заявлені безпідставно.

На підставі ст. 128 ч.5 КПК України, за правилами ст. 88 ЦПК України, суд має підстави присудити потерпілій (цивільному позивачеві) з обвинуваченої (цивільного відповідача) понесені потерпілою та документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за позовними вимогами майнового характеру про відшкодування моральної шкоди пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за ставкою, встановленою на момент подання позову ст. 4 ч. 1 ЗУ «Про судовий збір» - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто, у сумі 243 гривні 60 копійок. Вказані процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, щодо відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, чинним КПК України не врегульовані, тому до них застосовується норма ст.88 ЦПК України, яка не суперечить засадам кримінального судочинства, зокрема ст.124 ч.1 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не застосовувався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_20 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити їй покарання у виді тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто, у сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судових витрат, всього: 1743 (одну тисячу сімсот сорок три) гривні 60 копійок.

В задоволенні іншої частини цивільного позову - відмовити.

Згідно зі ст.ст.376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_21 -ОНІЛОВА