Справа № 145/1705/15-к
Провадження №1-кс/145/206/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2015 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого,

встановив:
До Тиврівського районного суду надійшла скарга ОСОБА_2 , в якій вона вказує, що 16 липня 2015 року, приблизно о 17 год., ОСОБА_3 , житель с. Латанці Тиврівського району, перебуваючи у її помешканні за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відкрито заволодів її особистим майном, а саме курткою зимовою зеленого кольору, в якій знаходились грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) гривень однією купюрою.

Крім цього, 22 липня 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_3 , житель с. Латанці Тиврівського району, перебуваючи у її помешканні за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно погрожував їй вбивством, прикладаючи до її шиї кухонного ножа. При цьому він говорив, що її вб`є. Оскільки ОСОБА_3 , який був раніше судимий за вчинення вбивства, був того вечора п`яний та агресивно налаштований, вона налякалась оскільки вважала, що він зможе здійснити такі дії стосовно неї.

Про це нею повідомлялось через декілька днів після цих подій дільничному інспектору міліції, прізвище якоговона не пам`ятає, котрий писав якісь папери та пояснення з цього приводу від її імені.

Однак минуло два місяці і вона дізналась, що працівниками міліції Тиврівського РВ УМВС визначеним законодавством ходу її повідомленням про учинення злочину не надано, доля її пояснень їй не відома.

У зв`язку з цим, 29 вересня 2015 року вона звернулась особисто до Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області із заявою про учиненні ОСОБА_4 вищезазначених кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186, 129 КК України.

Її заяву було прийнято черговою частиною Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області та їй надано талон-повідомлення №92 від 29.09.2015 про прийняття її заяви та реєстрацію заяви у книзі єдиного обліку Тиврівського РВ УМВС за №2150 .

Однак, оскільки вона є потерпілою і їй було завдано зазначеними кримінальними правопорушеннями матеріальну та моральну шкоду, їй, в порушення вимог ст. 55 КПК України, не вручено пам`ятку пр її процесуальні права та обов`язки.

Наступного дня після написання заяви, до неї прийшов працівник міліції, якій написав від її імені пояснення. Під час надання пояснень працівнику міліції вона повідомила усі обставини, повідомлені нею у заяві від 29 вересня 2015 року, однак у зв`язку з відсутністю окулярів вона не змогла його прочитати. На запитання до працівника міліції, що у поясненні записано, він їй повідомив, що у поясненні записано все що вона сказала і вказав місце, де їй розписатись. Змісту пояснення він їй не читав.

13 жовтня 2015 року, вона ознайомилась із листом начальника Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області від 09 жовтня 2015 року № 3946 про те, що її заява була розглянута працівниками зазначеного РВ УМВС відповідно до Закону України "Про звернення громадян" та у зв`язку із відсутністю ознак адміністративного та кримінального правопорушення її заява списана в справу РВ.

Ані дати прийняття рішення по її заяві, ані чи зазначення у яку саме справу списана її заява про кримінальні правопорушення і чим регламентується таке списання, їй у листі начальника Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області від 09 жовтня 2015 року № 3946 не повідомлено.

Вона категорично не згодна із прийнятим рішенням та вважає, що слідчим Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області учинено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, чим порушено її права та інтереси як громадянина і потерпілого.

Працівники Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області, чомусь не вважають правопорушенням передбачене ст.ст. 186, 129 КК України кримінальними, тому вона вже вдруге позбавляється як права на захист, так і права на захист своєї власності, а також на належний розгляд її звернення.

Відповідно, до вимог ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Таким чином, законодавець передбачає внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початок розслідування навіть при наявності даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Нею ж у її заяві від 29 вересня 2015 року конкретно визначаються обставини вчинення кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Диспозиція ст. 186 КК України передбачає кримінальну відповідальність за учинення такого злочину, як грабіж, що знаходить свій прояв у відкритому викраденні чужого майна.

Диспозиція ст. 129 КК України передбачає кримінальну відповідальність за учинення такого злочину, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Унаслідок бездіяльності слідчого Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання її заяви про кримінальне правопорушення від 29 вересня 2015 року, вона вимушена звернутись за допомогою у відновленні її прав як потерпілого до суду.

Оскільки копії рішення щодо відмови у внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань їй не вручено, вважає, що строк оскарження відповідно до ч.І ст.304 КПК України розпочинається 13 жовтня 2015 року - з часу отримання нею повідомлення начальника Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області від 09 жовтня 2015 року №3946.

Просить визнати бездіяльність слідчого Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_2 про кримінальні правопорушення від 29 вересня 2015 року, такою, що суперечить чинному кримінальному процесуальному законодавству України.

Зобов`язати начальника слідчого відділення Тиврівського РВ УМВС України у Вінницькій області підполковника міліції ОСОБА_5 ча невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 29 вересня 2015 року відомості щодо учинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186, 129 КК України, розпочати розслідування, вручити їй пам`ятку про її процесуальні права та обов`язки як потерпілого.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_2 скаргу підтримала, пояснила, що 16.07.2015 року ОСОБА_3 заволодів її курткою і 500 грн., в міліцію вона звернулась лише 22.07.2015 року, коли він ще раз прийшов до неї. За цей період він ще 2 рази приходив до неї і просив гроші на випивку. Він до неї приходив протягом 10 років. Вони з ним співмешкали біла трьох років, а потім відносини погіршились і вона йому заборонила проживати в неї. 22.07.2015 року він приходив до неї і погрожував. В прокуратуру вона не зверталась, її захистив зять і побив ОСОБА_3 , в зв`язку з чим відносно зятя ведеться слідство, просить захистити зятя. Вже два місяці ОСОБА_3 до неї не приходить і погроз з його боку немає. Вважає, що притягнення до відповідальності ОСОБА_3 покращить справи у її зятя. Рішення міліції до прокуратури не оскаржувала.

Прокурор ОСОБА_6 заперечує проти задоволення скарги.

Згідно ст. 303 КПК України в досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність слідчого або прокурора. ОСОБА_2 в своїй скарзі не вказує слідчого, дії чи бездіяльнічть якого вона оскаржує. Окрім того пояснила, що рішення прийняте начальником Тиврівського РВ УМВС по її зверненню вона не оскаржувала.

Враховуючи, що ст. 303 КПК України оскарження дії чи бездіяльності начальника РВ УМВС не передбачено, а також те, що можливість оскарження прокурору не втрачено, суд вважає за доцільне в задоволенні скарги відмовити.

Керуючись ст. 303, 305, 306, 307 КПК України,

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1