Провадження №1-кп/127/1253/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2015 року м. Вінниця

.Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені 18.08.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000296 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області 11.09.2015 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України, затверджений 28.08.2015 року прокурором прокуратури м. Вінниці ОСОБА_3 .
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, підстав для закриття та повернення обвинувального акту не вбачає.
Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки не ви виконані вимоги ст. 290 КПК України, обвинуваченому та захиснику не вручено обвинувальний акт, порушено право на захист обвинуваченого.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтримав думку захисника та підтвердив, що ним не отримано обвинувальний акт.
Потерпіла в судовому засіданні щодо клопотання поклалась на думку суду.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні злочинів.
За змістом положень ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Вимоги до обвинувального акту визначені ст. 291 КПК України, а їх недотримання прокурором є безумовним порушенням права обвинуваченого на захист.
Разом з тим, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 вимогам ст. 291 КПК України не відповідає, а тому підлягає поверненню прокурору.
Так, п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З обвинувального акту вбачається, що прокурором зазначені положення не дотримано. Так, з обвинувального акту слідує, що досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковані наступним чином «за ч.3 ст. 185 КК України крадіжка, поєднана з проникненням у приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб, вчинена повторно», «за ч.3 ст. 186 КК України грабіж, поєднаний з проникненням в приміщення, вчинений за попередньою змовою групою осіб та вчинений повторно» та по епізоду від 21.09.2014 року дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України «замах на крадіжку, яка поєднана з проникненням у приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб, вчинений повторно».
Суд звертає увагу, що поняття правової кваліфікації кримінального правопорушення, визначено Законом як - посилання на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
За таких підстав дії підозрюваного (обвинуваченого) мають кваліфікуватись прокурором у чіткій відповідності до положень КК України, якими визначено кримінальну відповідальність за ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за ст. 186 КК України, що передбачає відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Разом з тим, обвинувальний акт вказаного обов`язкового визначення диспозиції злочинів (положення закону) не містить, що свідчить про недотримання прокурором вимог п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Також, обвинувачення ОСОБА_4 не містить належного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, оскільки є формальним без зазначення об`єктивних дій обвинуваченого.
Так, за епізодами, що кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України, взагалі не визначено яким чином дії ОСОБА_4 були відкритими, для кого, оскільки формулювання обвинувачення викладено однією загальною фразою « відкрито, з корисливою метою заволоділи грошима».
Вказана невідповідність обвинувачення вимогам Закону, не конкретизація обвинувачення, порушує право обвинуваченого на захист, оскільки він позбавлений можливості знати в чому він обвинувачується та здійснювати свій захист від висунутого обвинувачення.
Враховуючи, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є основою для захисту обвинуваченого в суді, суд вважає, що право особи на захист домінує над правом прокурора в подальшому змінити обвинувачення.
Судом встановлено, що обвинувальний акт вимогам закону не відповідає, що безумовно порушує право особи на захист, суд вважає за неможливе призначити судовий розгляд та приймає рішення про повернення обвинувального акту прокурору на підставі п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Разом з тим, обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 вказаним вимогам закону не відповідає.
Так, згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
З обвинувального акту слідує, що всі злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , були вчинені з приміщень магазинів, аптек, офісів, ресторанів тощо, які перебували у власності чи користуванні підприємців, підприємств та організацій, тобто юридичних осіб.
Разом з тим, обвинувальний акт не містить жодних відомостей про потерпілих у вказаному провадженні (юридичних осіб), а досудовим розслідуванням як потерпілі вказуються особи, які в той час працювали у вказаних підприємствах.
Крім того, з обвинувального акту (як з формулювання обвинувачення, так і з посилання на завдання шкоди) слідує, що шкода завдана вказаним фізичним особам, що суперечить формулюванню обвинувачення, яке стверджує про вчинення вказаних злочинів відносно юридичних осіб.
Така суперечність обвинувачення, незрозумілість того хто зазнав протиправного посягання порушує не лише право обвинуваченого на захист, а й права потерпілих у вказаному провадженні, оскільки навіть в судовому засіданні ряд осіб визначених як потерпілі у справі зазначили, що відносно них жодних злочинів не вчинено, а завдано шкоди саме підприємствам де вони працювали.
Відповідно до п.3 ч.4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Разом з тим, обвинуваченому ОСОБА_4 та його захиснику копію обвинувального акту і реєстр матеріалів досудового розслідування не вручено.
Вказані порушення є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору на підставі п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 291 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України, відомості про яке внесені 18 серпня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000296 повернути прокурору м. Вінниці
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя: