Справа № 466/5580/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/737/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддів апеляційного судуОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5

у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001983 від 05 червня 2015 року, про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, за участі

прокурораОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 29 липня 2015 року,-

встановила:
ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 29 липня 2015 року обвинувальний акт про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого

у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 185 КК України ? повернуто прокурору Шевченківського району м. Львова у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 ? домашній арешт залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 29 липня 2015 року, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та прийняти нову, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що підставою ухвалення судом рішення про повернення обвинувального акта є те, що органом досудового розслідування вказано адресу проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , за якою останній не проживає, місцезнаходження обвинуваченого не встановлено, що призвело до того, що обвинувачений після направлення даного кримінального провадження до суду зник, фактичне місце проживання його не відоме, що у свою чергу унеможливлює виклик судом даного учасника судового провадження у судове засідання, а відповідно робить неможливим здійснення судового провадження у цій справі.

На думку апелянта, слідчим при складанні та прокурором при затвердженні обвинувального акта у повному обсязі було дотримано вимоги ст. 291 КПК України, оскільки вказаний обвинувальний акт містить правильні відомості щодо місця проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Такий висновок підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження довідки з ЛКП Збоїща 408, а також характеристикою за місцем проживання, де зазнається, що ОСОБА_11 зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Крім того, факт проживання обвинуваченого ОСОБА_6 за адресою, вказаною в обвинувальному акті, стверджується рапортом о/у СКР Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 29.07.2015 на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 27.07.2015 про привід обвинуваченого ОСОБА_6 в судове засідання.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі також покликається на те, що відповідно до ст. 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. В даному випадку суд скористався своїм правом, постановивши ухвалу про привід. Водночас, як вбачається з вимог ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Судом першої інстанції, на думку прокурора, належним чином не повідомлялися сторони кримінального провадження, останнім не скеровувалися повістки про виклик в судові засідання, котрі призначалися на 27.07.2015 року та 29.07.2015 року.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про скасування оскаржуваної ухвали суду, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Ухвалою суду встановлено, що 22 липня 2015 року на розгляд Шевченківського районного суду м. Львова з прокуратури Шевченківського району м. Львова надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 у вчиненні злочину за ч. 2. ст. 185 КК України.

Відповідно до хвали судді Шевченківського районного суду м. Львова від 23 липня 2015 року підготовче судове засідання з розгляду даного обвинувального акта призначено на 27 липня 2015 року, однак обвинувачений ОСОБА_11 в засідання суду не з`явився і судом було винесено ухвалу про привід обвинуваченого ОСОБА_6 на 12.30 год. 29 липня 2015 року.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження дана ухвала суду про привід обвинуваченого ОСОБА_6 виконана не була, а з рапорту о/у СКР Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_12 убачається, що близько 15.00 год. 28 липня 2015 року він спілкувався з обвинуваченим ОСОБА_13 , якого було зобов`язано прибути на 12.00 год. 29 липня 2015 року в Шевченківський районний суд м. Львова. При здійсненні перевірки близько 10.00 год. 29 липня 2015 року, обвинувачений був відсутній за місцем проживання ( АДРЕСА_1 ), а сусіди повідомили, що останній пішов у Шевченківський районний суд м. Львова на судове засідання.

Під час підготовчого засідання 29 липня 2015 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначений обвинувальний акт слід повернути прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що унеможливлює призначення даного обвинувального акта до судового розгляду.

При цьому судом першої інстанції не було враховано матеріали виконання його ж ухвали про привід ОСОБА_6 в судове засідання, які були в розпорядженні суду. Так, з даних матеріалів убачається, що згідно рапорта о/у СКР Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 29.07.2015 року на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 27.07.2015 року про привід обвинуваченого ОСОБА_6 в судове засідання, при спілкуванні із сусідами останнього встановлено, що ОСОБА_11 29.07.2015 року пішов до Шевченківського районного суду м. Львова (т. 1, а.с. 14). Разом з тим, із зазначеного рапорта вбачається, що 28.07.2015 року працівниками Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області проводилась профілактична бесіда, останнього зобов`язали прибути 29.07.2015 року на судове засідання в приміщення Шевченківського районного суду м. Львова.

Таким чином, не дивлячись на те, що слідчим при складанні та прокурором при затвердженні обвинувального акта у повному обсязі було дотримано вимоги ст. 291 КПК України, оскільки вказаний обвинувальний акт містить правильні відомості щодо місця проживання обвинуваченого ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ), а з матеріалів виконання ухвали суду про його привід убачається, що він і надалі проживає за вказаною адресою ( АДРЕСА_1 ), суд першої інстанції безпідставно, всупереч вимог закону прийняв необґрунтоване рішення про повернення обвинувального акта прокурору.

Обґрунтованими, на думку колегії суддів, є покликання прокурора про те, що суд першої інстанції не виконав вимоги ст.ст. 135, 323 КПК України, оскільки не повідомив обвинуваченого у законний спосіб про виклик до суду, а встановивши, що обвинувачений ОСОБА_11 ухиляється від явки до суду, не відклав судовий розгляд, не призначив дату нового засідання і не вжив заходів до забезпечення його прибуття до суду.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції порушено порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні (ст. 135 КПК України), оскільки обвинувачений ОСОБА_11 належним чином не повідомлявся, про виклик в судові засідання, котрі призначалися на 27.07.2015 року та на 29.07.2015 року.

Зокрема, як убачається з матеріалів кримінального провадження та апеляційної скарги прокурора, обвинуваченому ОСОБА_14 не вручалися повістки про виклик до суду (шляхом їх надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою) на 27.07.2015 року та на 29.07.2015 року, не пізніше ніж за три дні, до дня коли він зобов`язаний прибути за викликом.

Так, з ухвали судді про призначення підготовчого судового засідання на 27 липня 2015 року, винесеної суддею Шевченківського районного суду м. Львова 23 липня 2015 року, убачається, що очевидним фактом при її винесенні є те, що обвинувачений ОСОБА_11 не міг отримати виклик до суду шляхом надіслання його поштою не пізніше ніж за три дні, до дня коли він зобов`язаний прибути за викликом, а при відкладенні підготовчого засідання 27 липня 2015 року на 29 липня 2015 року такий факт є незаперечним.

Хоча дані про надіслання обвинуваченому ОСОБА_14 повістки будь-яким шляхом (поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою) в матеріалах провадження відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції також були порушено право обвинуваченого ОСОБА_6 отримати виклик до суду не пізніше ніж за три дні, до дня коли він зобов`язаний прибути за викликом (ч. 8 ст. 135 КПК України), що потягнуло за собою порушення його прав на захист та передчасне винесення судом ухвали про його привід.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 29 липня 2015 року скасувати, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001983 від 05 червня 2015 року, про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України та додані до нього матеріали скерувати до суду першої інстанції для проведення підготовчого засідання.

Після повернення матеріалів кримінального провадження в Шевченківський районний суд м. Львова, суду належить у законний спосіб викликати обвинуваченого ОСОБА_6 до суду (обвинувачений повинен отримати виклик не пізніше ніж за три дні, до дня коли він зобов`язаний прибути за викликом).

Керуючись ст.ст. 376, 404-405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 29 липня 2015 року про повернення обвинувального акта про обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України прокурору Шевченківського району м. Львова скасувати.

Скерувати зазначений обвинувальний акт в суд першої інстанції для його розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
підпис підпис підпис
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_15 .

Копія відповідно до оригіналу.
Суддя апеляційного суду ОСОБА_16 .

Ухвала вступила в законну силу 25 вересня 2015 року.

Копію виготовлено «___» ___________ 2015 року

Помічник судді ОСОБА_17