УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суд, кримінальне провадження, відомості про яке 14.09.2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001438 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за національністю українця, уродженця м.Львів Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2015 року близько 10 год. ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік магазину «АВС», що по вул. Берег у м.Чоп Закарпатської області, почав розмову із ОСОБА_5 , яка надалі переросла в сварку, в ході якої наніс останньому удар кишеньковими ножицями в область передпліччя лівої руки, чим спричинив потерпілому легкі тілесного ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №902 від 24.09.2015 року на момент судово-медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани в ділянці верхньої зовнішньої поверхні лівого плечового суглобу; саден на шкірних покривах лівої скроневої ділянки, зовнішньої поверхні лівого плечового суглобу, лівої ліктьової ямки.
Тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани в ділянці верхньої зовнішньої поверхні лівого плечового суглобу виникло внаслідок дії гостро-колючих предметів по ударному механізму дії. яким міг бути предмет на який вказує потерпілий (лезо ножа). По давності виникнення вказані тілесні ушкодження, вкладаються в час пригоди, яка відбувалась 13.09.2015 року.
Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Малоймовірно виникнення вищевказаних тілесних ушкоджень внаслідок падіння потерпілого з висоти власного зросту як після надання тілу прискорення так і без нього.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що 13.09.2015 року між ним та ОСОБА_5 виникла суперечка, в ході якої він наніс останньому удар кишеньковими ножицями в область передпліччя лівої руки.

ОСОБА_4 просив справу провадженням закрити, оскільки він примирився з ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , жодних претензій до останнього у нього не має і підтримувати обвинувачення він не бажає.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечив проти закриття кримінального провадження на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину визнав повністю та ствердив фактичні обставини, при яких було вчинено кримінальне правопорушення, час, місце та засоби його вчинення, що узгоджується з матеріалами кримінального провадження, показаннями потерпілого, дослідивши матеріали, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження - доведена повністю, його дії кваліфіковано вірно.

Приймаючи до уваги, що кримінальне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_4 відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочин невеликої тяжкості, останній свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, потерпілий ОСОБА_5 ні матеріальних, ні моральних претензій до обвинуваченого не має, відмовляється від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення і не заперечує проти закриття кримінального провадження, про що свідчать його письмова заява від 04.11.2015 року, виходячи з вимог ст.46 КК України, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст.284 ч.1 п.7, 285, 314 ч.3 п.2, 369,-372, 392, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України - у зв`язку з примиренням з потерпілими, а кримінальне провадження, відомості про яке 14.09.2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001438, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1