Справа № 738/253/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/802/2015
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою засудженому ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Обґрунтовуючи своє рішення, місцевий суд зазначив, що хоч засуджений і відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, проте не довів своє виправлення, оскільки за час відбування покарання мав як заохочення так і стягнення, яке на даний час є діючим, а тому його клопотання задоволенню не підлягає.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та винести нову, якою задовольнити подане ним клопотання та звільнити його у відповідності до положень ст. 81 КК України. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що за час відбування покарання він не порушував режим утримання, а тому накладене стягнення є незаконним.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення скарги і вважав за можливе звільнити ОСОБА_7 умовно-долстроково, позицію представника колонії ОСОБА_8 , що наполягав на наявності у засудженого стягнення, яке суперечить можливості застосування умовно-дострокового звільнення до ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно п.2 ч.1 ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і відбув певну частину покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений вироком Торезького міського суду Донецької області від 29 жовтня 2010 року, що був змінений ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 15 березня 2011 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, с. 194, ч.1 ст.263, ч.2 ст.304 КК України до 7 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислюється з 01 вересня 2009 року. Отже, на момент розгляду клопотання, ОСОБА_7 відбув 2/3 частини призначеного йому судом покарання та має пільги щодо умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

Дослідивши дані, які характеризують особу засудженого ОСОБА_7 , колегія суддів встановила, що останній за період відбування покарання має 4 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці (а.с. 16), та одне стягнення, яке накладене 12 лютого 2015 року і на момент розгляду справи апеляційним судом воно погашене.

Крім того, ОСОБА_7 з 12 березня 2013 року працевлаштований кочегаром на котельні установи та до своїх обов`язків відноситься відповідально, з представниками адміністрації ввічливий, законні вимоги адміністрації виконує та має інші позитивні характеристики.

Колегією суддів апеляційного суду досліджено характеристику, видану на ОСОБА_7 адміністрацією Менської виправної колонії (а.с. 14-15). З її тексту вбачається, що хоча засуджений і мав на момент видачі характеристики одне стягнення, проте чотири рази був заохочений за сумлінну поведінку та відповідальне ставлення до праці. В цілому адміністрацією установи він характеризується виключно з позитивної сторони. Даних про те, що він не став на шлях виправлення в характеристиці немає. Протокол засідання спостережної комісії Менської райдержадміністрації № 7 від 4 лютого 2015 року містить висновок про те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення і може бути звільнений умовно-достроково.

Враховуючи, що висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за певний час,тому з урахуванням, що засуджений відбуває покарання в Менській виправній колонії з 20 травня 2011 року, про що було з`ясовано під час розгляду апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення і підлягає звільненню від відбування покарання по відбуттю 2/3 частини строку, що передбачено п.2 ч.3 ст.81 КК України.

Станом на 05 жовтня 2015 року не відбута частина строку покарання засудженого ОСОБА_7 становить 10 місяців 25 днів.

На момент розгляду клопотання засудженого в Менському районному суді він мав одне непогашене стягнення. На час розгляду апеляційної скарги це стягнення погашене. Відмова засудженому в застосуванні до нього пільги з формальних підстав призведе до неможливості її застосування до кінця строку відбування покарання, що у сукупності з наведеними вище обставинами відносно особи засудженого, у певній мірі суперечитиме ст. 3 Конституції України.

За таких обставин, коли проти застосування умовно-дострокового звільнення від покарання не заперечував прокурор, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга засудженого - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Торезького міського суду Донецької області від 29 жовтня 2010 року, що був змінений ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 15 березня 2011 року умовно - достроково на невідбутий строк 10 місяців 25 днів.

Згідно ч. 4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4