Справа № 1-76/2010 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2010 року Сколівський районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Янка Б.Я.;

при секретарі Корнуті Т.Б.;

з участю прокурора Коциби Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сколе справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, не працюючого, не військовозобовязаного, в силу ст. 89 КК України раніше судимого,

за ч. 1 ст. 164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 всупереч вимогам ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої він, як батько, зобовязаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, порушуючи право неповнолітніх дітей на повноцінне життя та всебічний розвиток, впродовж тривалого часу: з серпня 2009 року по березень 2010 року, умисно, злісно, не зважаючи на попередження про необхідність виконання свого обовязку з боку державного виконавця, ухилявся від сплати встановлених рішенням Сколівського районного суду ( виконавчий лист № 2-122 від 19.02.2001 року) коштів на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 тобто аліментів, в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше ? НМД на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09.02.2001 року і до його повноліття, на користь ОСОБА_3.

Бездіяльність ОСОБА_1, яка була спрямована на невиконання рішення Сколівського районного суду про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 на утримання його неповнолітнього сина визначеної суми аліментів, яка виразилась у тому, що ОСОБА_1 з метою працевлаштування до центру зайнятості не звертався та не сплачував аліменти з тих грошей, які він періодично підзаробляв у різних людей, що призвело до заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 4 640 грн. 80 коп. станом на 01.03.2010 року.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав повністю та підтвердив вишенаведені обставини.

Крім визнання підсудним своєї вини, його вина у вчиненому злочині стверджена іншими доказами, зібраними по справі, які в судовому засіданні не досліджувалися, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду, і фактичні обставини справи ніким не оспорювались.

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України - злісне ухиляння від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (аліментів).

Обтяжуючих вину підсудного у вчиненні злочину обставин суд не вбачає.

При визначенні міри покарання підсудному суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу підсудного, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, а також той факт, що він повністю сплатив заборгованість по невиплаті аліментів. Підсудний позитивно характеризується за місцем проживання. Потерпіла ОСОБА_3 просить підсудного суворо не карати.

З урахуванням наведених обставин суд, при обранні підсудному ОСОБА_1 міри покарання, вважає за доцільне обмежитись межами санкції ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому найбільш мяке покарання.

Керуючись ст. ст. 323-324 КІТК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КК України до сплати штрафу в дохід держави в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн..

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 - підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою.

Суддя Б.Я. Янко