Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/176/15-к
Провадження № 1-кп/490/169/2015
У Х В А Л А
3 грудня 2015 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Воскресенка Іванівського району Херсонської області, є українцем, громадянином України, одруженим, має сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здобув вищу освіту, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

та

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, одруженим, має доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , здобув вищу освіту, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 3683 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 3683 Кримінального Кодексу України.

Матеріали справи свідчать, що в межах цього провадження на підставі отриманої від згоди ОСОБА_5 був проведений спеціальний слідчий експеримент, в межах якого той передав грошові кошти ОСОБА_4 .

Прокурор заявив клопотання про дослідження під час судового розгляду доказів, отриманих внаслідок проведення цього слідчого експерименту.

Захисник заявив клопотання про визнання цих доказів недопустимими, спираючись про те, що вони були отримані внаслідок очевидного порушення прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_5 .

Після вислуховування прокурора, який проти задоволення клопотання захисту заперечував, та дослідження письмових документів, що були залучені до матеріалів кримінального провадження, суд доходе висновку про те, що клопотання захисту підлягає частковому задоволенню за такого.

З протоколу огляду місця події від 10 листопада 2014 року та інформації, що міститься на доданому до його CD-диску відомо, що як написанню заяви про згоду на участь у подальшому спеціальному слідчому експерименті за участі ОСОБА_4 , так й самому проведенню цього слідчого експерименту вбачається таке.

10 листопада 2014 року працівниками правоохоронних органів здійснювались дії щодо документування протиправної, як на їх думку, діяльності самого ОСОБА_5 , щодо отримання грошових коштів від ОСОБА_13 .

Під час проведення таких дій працівники правоохоронних органів зупинили ОСОБА_5 , наказали йому перебувати у певному місці, до того ж - у певній позі, та пояснили йому, що у разі виконання його вимог він має право /далі - мовою оригіналу/: "Рассчитывать на бережное к себе отношение".

При цьому всі ці дії органи досудового розслідування пропонують кваліфікувати, як огляд місця події.

Між цим з того моменту, коли ОСОБА_5 внаслідок наказу, тим більше - у формі, що описана вище - змушений був залишатись поруч з працівниками правоохоронних органів, а тим більше - у визначеній ними позі - дії відносно ОСОБА_5 вочевидь не охоплюються оглядом місця події, та відповідно до прямих та однозначних вказівок статті 209 КПК України мають кваліфікуватись, як його затримання.

Відповідно до статті 42 КПК України за такого у той момент він мав статус підозрюваного, через що мав бути у встановленому законом порядку негайно повідомленим про свої права, його мало бути чітко та зрозумілою для нього мовою роз`яснено, у чому він підозрюється; йому мало бути роз`яснене право не свідчити проти себе та роз`яснено право користуватись послугами захисника.

Проте, як свідчить інформація на згаданому вище CD-диску, жодної з цих дій вчинено не було.

Далі, вказані докази свідчать, та обвинувачений й свідок ОСОБА_13 підтверджують, що внаслідок надмірного вжиття алкогольних напоїв напередодні подій, що зафіксовані, ОСОБА_5 під час його затримання перебував у стані сумнівної дієздатності, та таке усвідомлював.

Сором, який він відчував через такий стан, сукупно з тим, що його права під час проведення слідчих дій із ним грубо та відверто порушувались та на його адресу висловлювались погрози, як то - наведена вище - у своїй сукупності поза розумним сумнівом породжували в його під час подальшого спілкування з правоохоронними органами почуття страху, тривоги, що здатні принизити його, переломити зрештою його фізичний та психічний спротив.

Доведеність цього випливає, перш за все, із сукупності неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Так, коли спілкування правоохоронних органів з нетверезою особою відбувається поза правового поля, з ігноруванням мінімальних вироблених сталою практикою гарантій прав та свобод людини - це породжує відповідні обґрунтовані презумпції щодо факту.

Відповідно ж до сталої практики Європейського суду з прав людини, яка згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" є джерелом права, ці обставини у їх сукупності свідчать, що під час огляду місця події та подальшого отримання заяви про добровільну участь у спеціальному слідчому експерименті та - під впливом вказаних чинников, а також - під тиском вже витребуваної в його заяви - у ході самого такого експерименту відносно ОСОБА_5 було порушене передбачену статтею 3 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантію - заборону такого поводження із ним, що принижує його людську гідність.

/див. рішення Європейського Суду з прав людини у справі А.Н. проти України (п. 79), Свінарєнко та Слядєв проти Росії (пп. 113 - 116), «Рібіч проти Австрії» (Ribitsch v. Austria), «Салман проти Туреччини» (Salman v. Turkey), M.S.S. v. Belgium and Greece, El-Masri v. the former Yugoslav Republic of Macedonia/
Наведені обставини у їх сукупності свідчать про те, що фактичні данні, отримані під час отримання від ОСОБА_5 вказаної заяви та подальшого слідчого експерименту за його участі були отримані з істотним порушенням прав ОСОБА_5 та всупереч вимог кримінально-процесуального закону та з джерела, яке не є достовірним й не може бути перевіреним, отже відповідно до частини 1 статті 87 КПК України, зокрема - пунктів 2, 3, 4 цієї статті є недопустимими доказами.
Відповідно до частини 2 статті 89 КПК України встановивши таке, суд має своєю ухвалою визнати вказані докази недопустимими та припинити їх подальше дослідження.

Керуючись ст. 89 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання захисника ОСОБА_14 - задовольнити частково.
Визнати недопустимими докази, отримані з заяви ОСОБА_15 від 10 листопада 2014 року (реєстровий номер С-35) та внаслідок проведення відносно ОСОБА_4 негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту на підставі постанови старшого прокурора прокуратури міста Миколаєва молодшого радника юстиції ОСОБА_3 від 7 листопада 2014 року.

Подальше дослідження цих доказів - припинити.
У судовому засіданні оголосити перерву до 14 січня 2016 року до 14-00 години.

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення не підлягає.

СУДДЯ = ОСОБА_16 =

10.01.2016