справа № 482/727/15-к В И Р О К
Іменем України
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор прокуратури Новоодеського району ОСОБА_4 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , його законний представник ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , представник ССД Новоодеської РДА ОСОБА_7 .
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність.
СУД, ВСТАНОВИВ і ВИЗНАЄ ДОВЕДЕННИМ, ЩО :
30 січня 2015 року, близько 20 години, неповнолітній ОСОБА_3 знаходився за місцем свого проживання, в будинку по АДРЕСА_1 .
Перебуваючи в будинку та пригадавши, що напередодні його зведений брат ОСОБА_9 в одній із розмов повідомив йому ПІН-код кредитної картки своєї бабусі ОСОБА_8 та місце де саме вона її тримає, у ОСОБА_3 виник раптовий умисел на таємне викрадення кредитної картки у ОСОБА_8 з грошовими коштами на ній.
Після цього, реалізуючи виниклий умисел, ОСОБА_3 попрямував до будинку ОСОБА_8 , що розташований по АДРЕСА_1 .
Достеменно знаючи про те, що його бабуся ОСОБА_8 знаходиться вдома сама та маючи до її будинку вільний доступ, оскільки часто до неї приходив в гості, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення кредитної картки, неповнолітній ОСОБА_3 зайшов через незамкнені вхідні двері в будинок ОСОБА_8 .
Далі, впевнившись в тому, що ОСОБА_8 знаходиться у віддаленій кімнаті і не бачить його, ОСОБА_3 діючи умисно та протиправно, таємно зайшов до спальної кімнати, де з гаманця, який лежав у сумці , що стояла біля ліжка, взяв кредитну картку ОСОБА_8 .
Заволодівши кредитною карткою, ОСОБА_3 тим же способом, таємно покинув будинок ОСОБА_8 , повернувшись до себе додому і тримав викрадену ним кретину картку у себе декілька днів.
Потім, 02.02.2015 року, доводячи виниклий злочинний умисел до кінця, неповнолітній ОСОБА_3 , близько 09 години ранку приїхав на автовокзал м. Нова Одеса, де з банкомату ПАТ «ПриватБанк», який розташований по вул. Кухареєва,30 в м. Нова Одеса, діючи умисно та протиправно, використовуючи кредитну картку ОСОБА_8 зняв з неї грошові кошти в загальній сумі 1700 гривень і, заволодівши цими грошима, використав їх на свій розсуд, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1700 гривень.
Таким чином, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, що передбачений ст.185ч.1 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Завдана злочином матеріальна шкода була відшкодована потерпілій в повному обсязі в ході досудового розслідування справи.
Цивільний позов потерпілою по даній справі не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі - відсутні.
Доказами на підтвердження встановлених в суді вищезазначених обставин, являються покази допитаного в суді неповнолітнього обвинуваченого, який повністю визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, а також іншими доказами по справі, якими є - досліджені в суді документи кримінального провадження.
Так, допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєні інкримінованого йому в провину злочині, що передбачений ч.1 ст.185 КК України.
По суті пред`явленого обвинувачення неповнолітній ОСОБА_3 розповів про обставини вчинення ним цього викрадення кредитної картки і грошей у ОСОБА_8 , визнавши всі обставини цього обвинувачення, в тому числі і розмір заподіяної ним матеріальної шкоди, пояснивши, що він дійсно маючи доступ до будинку ОСОБА_8 , зайшов до її будинку, де з гаманця таємно викрав її кредитну картку, з якої зняв 1700 гривень, які витратив на придбання наушників та продуктів, а кредитну картку після цього викинув. В скоєному кається, запевняючи суд в тому, що більше злочинів вчиняти не буде. Завдану викраденням грошей матеріальну шкоду потерпілій відшкодував в повному обсязі виплативши їй 1700 гривень.
Вислухавши покази обвинуваченого, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що крім визнання обвинуваченим своєї провини у скоєні цього злочину, що передбачений ч.1 ст.185 КК України, його вина повністю доведена в судовому засіданні дослідженими фактичними даними.
Так, з досліджених в судовому засіданні документів, а саме: з письмової заяви потерпілої про злочин, витягу з ЄРДР, збережної розписки потерпілої, виписки з її особистого банківського рахунку, та фотовідеофіксації з камери відео спостереження, що було видано охороною ПАТ «ПриватБанку», дійсно вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 таємно викрав у ОСОБА_8 її кредитну картку, з якої через банкомат «ПриватБанку» зняв 1700 гривень та які потім повернув потерпілій після викриття злочину, в ході досудового розслідування справи.
В зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини та визнанням сторонами кримінального провадження всіх інших фактичних обставин справи щодо суті пред`явленого обвинувачення, за згодою обвинуваченого, проти чого не заперечував прокурор, суд з`ясувавши, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів у добровільності та істинності позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм наслідки цих дій, а саме, що в даному випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці визнані ними фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно пред`явленого обвинувачення.
За таких вищевикладених обставин, дослідивши в судовому засіданні покази обвинуваченого, документи кримінального провадження, в тому числі документи, що характеризують особу неповнолітнього обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому в провину злочині, повністю доведена дослідженими доказами, в тому числі його признательними показами, які відповідно до ст.ст.84-86 КПК України, являються належними і допустимими доказами, які суд кладе в основу обвинувального вироку.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за ст.185ч.1 КК України.
Відповідно до ст.ст.94, 337 КПК України, аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, як кожного окремо, так і всіх їх у сукупності, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд не виходячи за межі висунутого обвинувачення, приходить до висновку, що така кваліфікація дій обвинуваченого являється правильною, а тому дії обвинуваченого, суд кваліфікує за ст.185ч.1 КК України.
Так, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він являється неповнолітньою особою, який навчається на 2-му курсі Новоодеського ПАЛ по спеціальності повара, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, проживає у сім`ї з мамою і бабусею, раніше не судимий.
Завдана злочином матеріальна шкода потерпілій була відшкодована обвинуваченим в повному обсязі в ході досудового розслідування.
Цивільний позов потерпілою особою по даній справі не заявлявся.
Тому, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, як ступінь тяжкості та характер скоєного ним злочину, так і враховує обставини його скоєння, причини та умови, що привели обвинуваченого до скоєння цього злочину та враховує обставини, що характеризують особу обвинуваченого, в тому числі його неповнолітній вік, матеріальний, сімейний стан, умови життя, виховання, розвитку, відсутність дорослих підмовників, а також всі інші обставини цієї справи, в тому числі і ті, що пом`якшують йому покарання.
З урахуванням всього викладеного, суд зазначає, що скоєний обвинуваченим злочин відноситься до категорії середньої тяжкості і вчинений ним без зазначення обставин, що обтяжують йому покарання.
Серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує повне визнання ним своєї провини, каяття у скоєному, активне сприяння слідству у встановлені об`єктивної істини по справі та у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілій, неповнолітній вік обвинуваченого.
За такого, із врахуванням характеру, обставин та ступеню тяжкості скоєного злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують йому покарання, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст.65-68, 103 КК України, йому має бути призначене для відбування покарання у виді громадських робіт, яке передбачено санкцією ч.1 ст.185 КК України та призначення якого не заборонено законом неповнолітньому та, яке на думку суду, буде тим необхідним і достатнім заходом як для його виправлення, так і для попередження вчинення ним нових злочинів.
Разом з тим, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, що позитивно характеризують особу обвинуваченого та які значно пом`якшують йому покарання, з урахуванням повного усвідомлення ним своєї вини і тих негативних наслідків вчиненого злочину, враховуючи що неповнолітній вперше вчинив злочин середньої тяжкості, суд приходить до висновку, що каяття обвинуваченого у скоєному ним діянні являється дійсно щирим, а його подальша поведінка і повне відшкодування завданої потерпілій шкоди, свідчить про те, що він може бути звільнений судом від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру на підставі ст.105 КК України.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого заявила суду про своє бажання взяти сина під свій нагляд в якості можливого заходу виховного характеру.
Речові докази по справі в судовому засіданні не досліджувались.
Процесуальні витрати по справі, - відсутні.
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Неповнолітнього ОСОБА_3 визнати винуватим, у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочину, що передбачений ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді громадських робіт на строк 100 годин.
На підставі ст.105 КК України, звільнити неповнолітнього ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру.
У відповідності до ч.2 ст.105 КК України, застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля до 22 години та передати його під нагляд матері ОСОБА_5 .
Примусові заходи виховного характеру встановлюються неповнолітньому ОСОБА_3 на строк до досягнення ним повноліття.
Запобіжний захід неповнолітньому обвинуваченому на досудовому розслідуванні не обривався і підстав для обрання йому такого запобіжного заходу на час до набрання вироком законної сили не вбачається.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а засудженим в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні копія вироку направляється поштовим відправленням.

Головуючий: