Справа № 201/6566/15-к
Провадження № 1-кс/201/4176/2015
У Х В А Л А
25 травня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на дії слідчого ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області та зобов`язання повернути вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 22 квітня 2015 року надійшла скарга ОСОБА_3 на дії слідчого ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області та зобов`язання повернути вилучене майно.

14 травня 2015 року вищевказана справа була передана у провадження судді ОСОБА_1 у зв`язку з перерозподілом справ після судді ОСОБА_7 , яка знаходиться на лікарняному.

В обґрунтування скарги зазначено, що 17.04.2015 о 18 год. 00 хв. до ТОВ «Краяни» за адресою АДРЕСА_1 прибули декілька осіб та майор податкової міліції ОСОБА_8 з метою проведення обшуку та виїмки речей і документів. Надали для ознайомлення ухвалу слідчого судді Жовтневого району м. Дніпропетровська від 02.04.2015 у справі № 201/5351/15к (провадження 1кс/201/3360/2015). В результаті проведеного обшуку та виїмки були вилучені речі та документи згідно протоколу обшуку. Заявник просив визнати такі дії неправомірними та повернули вилучене майно.
Заявник та представник заявника в судовому засіданні вимоги скарги підтримали та просили їх задовольнити.
Слідчий та прокурор в судовому засідання проти задоволення скарги заперечували, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.
Суд, заслухавши пояснення осіб, що подали скаргу, думку прокурора та слідчого, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного всиновку.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 02.04.2015 старшому слідчому ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС в Дніпропетровської області ОСОБА_9 надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності ОСОБА_3 , з метою виявлення та вилучення документів і предметів, що свідчать про фінансово-господарську діяльність ТОВ «Краяни» з іншими товариствами вказаними в ухвалі.
На підставі даної ухвали слідчим СУ ГУМВС України в Дніпропетровської області ОСОБА_8 проведено обшук приміщення, про що 17.04.2015 складений протокол обшуку.
Згідно з ухвалою від 20.04.2015 у справі № 201/6407/15-к (провадження № 1кс/201/4093/2015, наданою в судовому засіданні під час розгляду скарги, на майно вилучене в ході обшуку 17.04.2015 за адресою АДРЕСА_1 , накладено арешт.
Частиною 7 ст. 237 КПК України передбачено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Заявник вважає спірне майно помилково вилучене та просить суд зобов`язати прокурора їх повернути на підставі п. 1 ч. 1 ст. 169 КПК України, згідно із яким тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним.
Водночас дані вимоги не ґрунтуються на законі.
Так, згідно із ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частино 2 ст. 167 КПК України визначено поняття майна, яке може бути тимчасово вилученим. Це майно, речі, щодо якого є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Проаналізувавши матеріали скарги, приходжу до висновку, що слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ухвалою від 20.04.2015 року у справі № 201/6407/15-к (провадження № 1кс/201/4093/2015) задоволено клопотання слідчого ОСОБА_9 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, що вилучене в ході обшуку 17.04.2015 за адресою АДРЕСА_1 . Так, оскільки заявник в своїй скарзі не ставить питання про скасування арешту тимчасово вилученого майна, в задоволенні частини вимог щодо повернення вилученого майна слід відмовити.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію.
Отже, до компетенції слідчого судді не входить визнання дій співробітників слідчих органів, зокрема податкової адміністрації, неправомірними.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що у скарзі слід відмовити
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії слідчого ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області та зобов`язання повернути вилучене майно відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1