Провадження № 1-кп/643/469/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.11.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, яке внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004190 від 22.07.2013 року за підозрою:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, працюючого вантажником ФОП « ОСОБА_8 », розлученого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Судом встановлено, що з 2011 року ОСОБА_6 вдвох зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , проживали в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем реєстрації ОСОБА_6 . На протязі їх спільного співмешкання, ОСОБА_9 зловживала спиртними напоями та вела аморальний спосіб життя, на підґрунті чого між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виникали сімейні сварки.
В ніч з 20.07.2013 р., на 21.07.2013 р., ОСОБА_9 не ночувала вдома. Повернувшись додому 21.07.2013 р., остання знаходилась в нетверезому стані, одяг її був забрудненим. У дворі будинку АДРЕСА_3 її побачила сусідка ОСОБА_10 , яка покликала ОСОБА_6 та повідомила йому, що ОСОБА_9 знаходиться на дворі. ОСОБА_6 , вийшовши зі своєї квартири, на дворі біля будинку побачив ОСОБА_9 , яка спала на лавці, після чого він, будучи обуреним поведінкою ОСОБА_9 , став вживати спиртні напої спільно з ОСОБА_10 та її співмешканцем на ім`я ОСОБА_11 .
21.07.2013р. близько 06.00 год., ОСОБА_6 , знаходячись у нетверезому стані, разом з ОСОБА_9 , зайшли в квартиру АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 пішла до ванної кімнати, а ОСОБА_6 ліг спати. Близько 10.00 год. він прокинувся та почав запитувати у ОСОБА_9 , де вона знаходилась у нічний час. ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_6 , що ніч вона проводила з двома чоловіками, чим образила гідність ОСОБА_6 . На підґрунті відсутності вдома ОСОБА_9 в ніч з 20.07.2013 р. на 21.07.2013 р., між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої близько 11 годин 50 хвилин, ОСОБА_6 діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , яка сиділа в цей час на дивані без одягу, знаходячись зліва від неї, став наносити останній удари руками, а саме удар долонею правої руки в область спини, після чого схопив правою рукою її за волосся, та з зусиллям став тягнути його, в результаті чого вирвав клапоть волосся з голови ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс удар долонею руки в область потилиці ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_6 , припинив її побиття, попросив ОСОБА_9 піти та придбати цигарки. ОСОБА_9 одяглась та вийшла з квартири на вулицю, щоб придбати цигарки. Близько 12.00 год. ОСОБА_6 також вийшов з квартири на вулицю, де продовжив протягом дня вживати спиртні напої зі своїми знайомими. В цей же день близько 20.00 години, ОСОБА_6 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, повернувся до місця свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 , де в цей час знаходилась його співмешканка ОСОБА_9 , з якою ОСОБА_6 продовжив з`ясовувати стосунки. Сімейна сварка між ними тривала, та близько 21.20 год., ОСОБА_6 діючи умисно, продовжуючи з`ясовувати стосунки з ОСОБА_9 , з метою спричинення тілесних ушкоджень останній, підійшов до неї у той час, коли вона сиділа в кімнаті на дивані та знаходячись з лівого боку від ОСОБА_9 , наніс удари рукою їй по спині та в область голови зліва, після чого ОСОБА_9 підвелась з дивану та стала проти нього намагаючись захиститися, прикриваючись від ударів руками. ОСОБА_6 продовжив наносити ОСОБА_9 множинні удари кулаками рук по верхнім кінцівкам та по стегнам. Стоячі обличчям один до одного, під час спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , діючи по необережності у вигляді злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання смерті ОСОБА_9 від вчиненого ним удару, хоча повинен був та міг передбачити можливість падіння потерпілої та настання від цього суспільно-небезпечних наслідків у вигляді її смерті, наніс один удар кулаком лівої руки в область носу потерпілої ОСОБА_9 , від якого вона впала на спину на підлогу, вдарившись потилицею та задньою частиною тулубу о підлогу. Після чого ОСОБА_6 нагнувся та наніс два удари кулаком правої руки в область грудної клітини ОСОБА_9 .
Після цього, ОСОБА_6 , припинивши спричиняти ОСОБА_9 тілесні ушкодження, близько 21 години 30 хвилин 21.07.2013р., залишив ОСОБА_9 та вийшов з квартири, щоб заспокоїтись і припинити сварку й побиття ОСОБА_9 .
В результаті злочинних дій ОСОБА_6 спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , згідно висновків судово-медичної експертизи № 27/1298-С/13 від 10.09.2013 р. та додаткової судово-медичної експертизи № 34/1298-С/13 від 20.09.2013 р., на трупі ОСОБА_9 встановлені наступні тілесні ушкодження у вигляді:
- прямого перелому сьомого правого ребра по задній поверхні грудної клітини, з правого боку по лопатковій лінії з крововиливами оточуючих м`яких тканин, який згідно п.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ від 17.01.1995р., має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як безпечний для життя, та такий, що тягне за собою довготривалий розлад здоров`я на строк більше 21 дня;
- множинних синців обличчя (синець області біля лівого ока), синці обох плечей, передпліч та костей передньої поверхні грудної клітини, передньої та задньої поверхні лівого стегна, осадження і крововиливу правого колінного суглоба, по його передній поверхні, крововиливу близь розміщених м`яких тканин задньої поверхні грудної клітини в проекції остистих відростків 1,2,3 грудних хребців і в проекції остистих відростків 7,8,9 грудних хребців, а також 2,3,4 поперекових хребців та садна носу, які згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ від 17.01.1995р. мають ознаки легких тілесних ушкоджень,
- перелому кісток носу, який згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказів №6 МОЗ від 17.01.1995 року, має ознаки легкого тілесного ушкодження, що тягне за собою короткочасний розлад здоров`я, на строк понад 14 днів і не більше 21-го дня,
- закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів м`яких покривів голови, зі сторони внутрішньої поверхні в потиличній області, крововиливів під твердою мозковою оболонкою в області передньої, середньої та задньої черепних ямок праворуч, вогнищевих крововиливів під м`які мозкові оболонки потиличних часток обох півкуль мозочка з переходом на нижню базальну поверхню, по нижнім поверхням в скроневих долях праворуч і ліворуч, яка згідно п.п. 2.1. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ від 17.01.1995 року, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя та перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Внаслідок отриманої закритої черепно-мозкової травми, 21.07.2013 р. в період часу з 21 години 20 хвилин по 21 годину 30 хвилин, настала смерть ОСОБА_9 .
Повернувшись до дому 21.07.2013 р., близько 24,00 год., ОСОБА_6 побачив ОСОБА_9 , яка лежала на підлозі обличчям до низу, став надавати ОСОБА_9 первинну медичну допомогу, але усвідомлюючи, що він не в змозі їй допомогти самостійно, о 00.15 год., викликав бригаду швидкої медичної допомоги, приїзду якої дочекався. Своєчасно прибувши о 00.22 год. бригада швидкої та невідкладної допомоги констатувала смерть ОСОБА_9 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України визнав повністю, у скоєному щиро покаявся, цивільний позов визнав повністю, на теперішній час сплачує гроші потерпілій та має намір сплатити суму позову, призначену судом. Дав під час судового розгляду показання, які повністю відповідають обставинам скоєного ним кримінального правопорушення, встановленим досудовим слідством та викладеним в обвинувальному акті.
Потерпіла ОСОБА_7 показала в суді, що вона безпосереднім очевидцем скоєння кримінального правопорушення не була. Донька ОСОБА_9 вела неправильний спосіб життя, пішла від чоловіка, залишила доньку у віці 4 місяців їй на виховання, як людина вона була хороша, гарно навчалася, закінчила університет, в неї просто була алкогольна залежність. Їй відомо, що ОСОБА_6 також зловживав спиртним, на цій підставі між ним та її донькою виникали часті сварки, їй відомо що ОСОБА_6 бив її доньку. Цивільний позов підтримала, пояснила що ОСОБА_6 на теперішній час відшкодував їй 36000 гривень.
За таких обставин, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 судом взяті до уваги доводи колегій суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області, викладені в ухвалах від 24.07.2014 року та 31.03.2015 року, якими попередні вироки суду відносно ОСОБА_6 скасовані. Так, апеляційним судом Харківської області зверталась увага на необхідність надання правової оцінки дій обвинуваченого в частині спричинення потерпілій ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень та ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад її здоров`я. Однак, судом встановлено, що відповідно, до ч.1 ст. 477 КПК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, є кримінальним правопорушенням у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , на адресу, на той час, Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, як під час проведення досудового розслідування, так і в подальшому, під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 вказана заява потерпілої ОСОБА_7 не надходила.
В частині необхідності правової оцінки дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 122 КК України судом встановлено, що відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 34/1298-с/13 від 10.09.2013 та додаткової судово-медичної експертизи № 34/1298-с/13 від 20.09.2013 ОСОБА_9 , крім іншого, спричинено прямий перелом сьомого правого ребра по задній поверхні грудної клітини з правого боку по лопатковій лінії з крововиливами оточуючих м`яких тканин, який згідно п.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказів №6 МОЗ від 17.01.1995 року, має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як безпечних для життя, та таких що тягнуть за собою довготривалий розлад здоров`я на строк більше 21 дня. Однак, судом встановлено, що прямий перелом сьомого правого ребра по задній поверхні грудної клітини з правого боку по лопатковій лінії з крововиливами оточуючих м`яких тканин, як і закрита черепно-мозкова травма утворились від дії тупого твердого предмета з необмеженою діючою поверхнею, яким могла бути поверхня підлоги кімнати, та могли виникнути, безпосередньо перед смертю, найймовірніше при падінні на площину з прискоренням під час спричинення первинної ударної дії сторонньою рукою в ділянку обличчя і подальшого удару о такий предмет, тобто підлога кімнати. З урахуванням викладеного, як тяжкі тілесні ушкодження, так і тілесні ушкодження середньої тяжкості були спричинені ОСОБА_9 одночасно в результаті нанесеного ОСОБА_6 удару кулаком в обличчя ОСОБА_9 , від якого вона впала на спину на підлогу, вдарившись потилицею та задньою частиною тулубу о підлогу, що стало причиною виникнення у неї прямого перелому сьомого правого ребра по задній поверхні грудної клітини з правого боку по лопатковій лінії та закритої черепно-мозкової травми, в наслідок якої настала її смерть. Вказані тілесні ушкодження були спричинені ОСОБА_6 не в результаті вчинення прямих умисних дій, а по необережності, тому органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані вірно.
Крім того суд враховує, що після вчинення протиправних дій відносно потерпілої саме ОСОБА_6 викликав швидку медичну допомогу потерпілій. Такі взаємовідносини між обвинуваченим та потерпілою до спричинення тілесних ушкоджень потерпілій та поведінка обвинуваченого після їх заподіяння дають підставу суду зробити висновок про те, що умислу на вбивство потерпілої ОСОБА_6 не мав, а скоїв вбивство потерпілої через необережність.
Судом дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України, тобто вбивство, вчинене через необережність.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного кримінального правопорушення та данні про його особу.
Кримінальне правопорушення, скоєне ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від скоєння якого настали тяжкі та невідворотні наслідки у вигляді смерті потерпілою ОСОБА_9 .
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та встановленню об`єктивної істини по справі, суттєва допомога судовому слідству, часткове відшкодування потерпілій завданої шкоди.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Судом вивчалася особа обвинуваченого, який провину свою визнав повністю, щиро розкаявся, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце мешкання у м. Харкові, за місцем якого характеризується позитивно. ОСОБА_6 має постійну роботу, де також характеризується позитивно. За характеристикою дільничного інспектора міліції, ОСОБА_6 характеризується посередньо.
Також при призначенні покарання суд не може не врахувати дані про особу потерпілої та її поведінки, яка сприяла скоєнню кримінального правопорушення. Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з 2011 року тривалий час проживали однією сім`єю, часто сварилися на ґрунті зловживання ОСОБА_9 спиртними напоями. Остання вела аморальний спосіб життя, рішенням суду була позбавлена батьківських прав відносно малолітньої доньки.
Як було зазначено вище, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, вищезазначені дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, обставини, що визнані судом як пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання, дані про обставини, що сприяли скоєнню цього злочину, тому за сукупністю зазначених обставин приходить до висновку про призначення покарання у межах, встановлених санкцією частини 1 статті 119 КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у вигляді позбавлення волі, але зі звільненням від відбування основного покарання з іспитовим строком, відповідно до ст.75 КК України та покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 КК України.
Цивільні позови суд вирішує наступним чином.
По справі ОСОБА_12 , який діє і інтересах малолітньої ОСОБА_13 , доньки ОСОБА_9 відносно якої вона позбавлена батьківських прав, заявлений цивільний позов до ОСОБА_6 , відповідно до якого просить стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_13 в особі її законного представника ОСОБА_12 спричинену злочином моральну шкоду в розмірі 400000 гривень та спричинену злочином матеріальну шкоду в розмірі 400000 гривень. Даний цивільний позов суд залишає без розгляду, оскільки він поданий в інтересах особи, яка не визнана потерпілою по даному кримінальному провадженню, що не позбавляє законного представника неповнолітньої права в подальшому звернутися до суду з вказаним позовом в порядку цивільного судочинства.
Потерпілою ОСОБА_7 заявлений цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченого на її користь 500000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Встановлюючи суму відшкодування моральної шкоди, суд враховує позицію обвинуваченого, який визнав позов в повному обсязі, суму, відшкодовану обвинуваченим потерпілій в період судового розгляду у розмірі 36000 грн. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що будь яка сума не відшкодує моральних страждань матері, яка втратила доньку, а тому не вважає завищеним розмір моральної шкоди, вказаний потерпілою, в зв`язку з чим задовольняє позов частково у межах заявлених позовних вимог за відрахуванням сплаченої суми, а саме в розмірі 464000,00 грн.
Судові витрати підлягають стягненню з винної особи. Питання про речові докази вирішуються на підставі п.9 ст.100 КПК України. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд не обирає.
Керуючись ст. ст. 369, 370,373, 374 КПК України суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 119 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 464000 (чотириста шістдесят чотири тисячі гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати у розмірі 612 грн. 80 коп. за проведення експертизи.
Речові докази зразки крові, зрізи пластин нігтів з обох рук ОСОБА_9 , зрізи пластин нігтів з обох рук ОСОБА_6 та полімерний пакет зі спортивними брюками та сланцями ОСОБА_6 , пляшку горілки «Старо Славянська» з прозорою рідиною об`ємом близько 50 грамів, чарку, клапоть волосся, а також зразки волосся трупа ОСОБА_9 , які передані на зберігання до камери зберігання Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, після набрання вироком законної сили -знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1