Справа № 127/5362/15-к
Провадження № 1-кп/127/618/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2014 р. за № 0006715, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лихоліти Чорнобаївського району Черкаської області, громадянина України, освіта вища, працюючого юристконсультом КП «Вінницяоблтеплоенерго», одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:

16.09.2014 р. біля 20.00 год. водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Фольксваген», д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Соборної в м. Вінниці в напрямку вул. Театральної, в районі будинку № 8, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину зліва направо по ходу руху автомобіля, не вжив заходів до зменшення швидкості руху та зупинки транспортного засобу, не надав перевагу в русі пішоходу, внаслідок чого, з необережності, допустив наїзд на вказану особу. Після цього водій ОСОБА_7 самовільно залишив місце події.

Внаслідок даної пригоди пішохід ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1749 від 19.11.2014 р. отримав тілесні ушкодження у вигляді закритих уламкових переломів обох кісток лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням; дані травми належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлись небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищами.

Згідно з висновком судової авто-технічної експертизи № 538-а від 19.11.2014 р. в діях водія автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_7 порушив вимог п. п. 1.5, 2.10, 4.16 (а), 18.1 ПДР, відповідно до яких: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб та залишатися на місці пригоди, не переміщати транспортний засіб та предмети, що мають причетність до пригоди, вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це не можливо, звернутися за допомогою присутніх та відправити потерпілого до лікувального закладу; пішохід має право: на перевагу під час переходу проїзної частини, позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора; водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_7 знаходиться в причинному зв`язку з наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та суду пояснив, що 16.09.2014 р. біля 20-ї год. він їхав своїм автомобілем зі сторони мосту і в районі перехрестя з вул. Першотравневою проводились дорожні роботи, тому він поїхав по вул. Соборній вверх. Попереду нього їхали інші автомобілі, проте їх марки він не пам`ятає. Попереду також їхав автомобіль таксі жовтого кольору, який в районі поштамту зробив якісь дивні маневри і поїхав далі. Він нікого не збивав. Приїхавши в гараж, він поставив автомобіль і випив декілька чарок коньяку, після чого пішов додому. Коли він проходив біля ресторану «Першотравневий», до нього подзвонили з ДАІ й запитали, чи не можуть оглянути належний йому автомобіль, на що він погодився і повернувся до гаража. Прийшовши до гаража, він виявив біля семи автомобілів ДАІ. Працівники міліції оглянули його автомобіль. Йому при цьому повідомили про ДТП і він попросив зятя, щоб той поїхав у лікарню і дізнався про стан пішохода. Коли племінниця потерпілого сказала, що необхідні кошти на лікування, зять дав тій 1 тис. грн. В подальшому він на прохання потерпілого передав тому ще кошти.

З моменту проїзду по вул. Соборній до моменту, коли до нього зателефонували працівники ДАІ, пройшло біля 40 хв.

Він не міг здійснити наїзд на пішохода, оскільки наїзд було здійснено на відстані біля 1,5 м від тротуару, а він рухався трамвайними коліями. Подряпини, виявлені на автомобілі, він отримав під час паркування на дачі. Вважає, що наїзд на потерпілого було здійснено іншим автомобілем.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 16.09.2014 р. він переходив дорогу вул. Соборну по пішохідному переходу зі сторони магазину «Варшава» в напрямку «Уртелекому». Він пройшов трамвайні колії й отримав удар в ногу, внаслідок чого він впав, а водій не зупинився. Він почав кричати, щоб записали номер автомобіля. Після цього люди подзвонили в міліцію та викликали швидку допомогу. Коли він лежав на дорозі, транспорту не було, до нього підійшли хлопці, які забрали його з дороги.

На нього здійснив наїзд автомобіль темного кольору (схожий на асфальт), вікна в автомобілі тоновані, номер автомобіля назвали хлопці, які підбігли до нього. Наїзд відбувся в передню ногу, напевно, удар здійснений колесом. Інших автомобілів в момент здійснення наїзду не було. Маршрутного таксі він також не бачив.

Він дорогу переходив по зебрі: він переконався, що не було транспортних засобів, його пропустив трамвай і він продовжив рух, після чого відчув удар, від якого впав. Трамвай їхав зі сторони мосту в напрямку центра міста.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з ОСОБА_9 й був присутній під час проведення огляду гаража останнього. Автомобіль ОСОБА_10 був у нормальному стані. Коли виявили подряпину на крилі, ОСОБА_11 повідомив, що вона була отримана раніше. ОСОБА_11 також говорив, що після того, як поставив машину в гараж, випив чарку коньяку, але ззовні не було видно, що ОСОБА_11 випив. Також ОСОБА_11 показував пляшку та чарки, з яких він пив. Працівники міліції за допомогою тампонів щось витирали, а також забрали машину на штрафмайданчик. стосовно ДТП ОСОБА_11 говорив, що нікого не бачив і не збивав, але які саме давав пояснення він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з ОСОБА_9 приблизно 30 років, оскільки вони сусіди по дачі. Пошкоджень на автомобілі ОСОБА_10 він не бачив. Стосовно потертості на крилі: коли автомобіль стояв прижатий до огорожі, його покликав ОСОБА_13 й він побачив, що під час переїзду пагорба машина перехилилась і крилом зачепила планки огорожі. Він не може повідомити, чому ОСОБА_11 не відремонтував автомобіль. Про ДТП йому відомо лише зі слів ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона знайома з принципом роботи диспетчера служби таксі «Вимпел». Записи зберігаються приблизно півтора місяця. Вона також знайома з ОСОБА_16 , проте про факти ДТП з його участю їй нічого не відомо. В його користуванні знаходиться автомобіль «Шкода» чи «Рено» жовтого кольору. До служби таксі приходив запит щодо ДТП, але точно вона нічого повідомити не може. GPS-навігатори наявні не у кожному автомобілі.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з ОСОБА_9 , оскільки вони разом працюють. Стосовно подряпин: зранку, дати не пам`ятає, він приїхав на роботу і побачив на правому крилі подряпини, на що ОСОБА_11 повідомив, що подряпав крило на дачі. Це було приблизно на початку вересня. Нетверезим ОСОБА_18 він за кермом не бачив.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що він працював на чергуванні й побачив, що до гаража ОСОБА_10 приїхало приблизно 6 машин ДАІ. ОСОБА_10 біля гаража не було, а потім він підійшов. Це все відбувалось на території таксопарку. Його покликали бути присутнім під час огляду автомобіля, але нічого виявлено не було. Автомобіль забрали за допомогою евакуатора. У ОСОБА_10 розпитували, чи був він за кермом, силоміць садили в салон автомобіля. ОСОБА_11 не заперечував, що був за кермом автомобіля, однак повідомив, що про ДТП йому нічого не відомо. ОСОБА_11 також говорив, що після приїзду з дачі випив у гаражі чарку і в подальшому з чарок в гаражі брали мазки. При цьому ОСОБА_11 показав пляшку та чарки. Чи возили ОСОБА_18 на експертизу повідомити не може.

Як ОСОБА_11 приїжджав у гараж 14.09.2014 р. він не бачив. На автомобілі було видно потертість.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що крім нього під час огляду гаража ОСОБА_10 були присутні й працівники з криміналістичної лабораторії, але він не може сказати, хто саме. Загалом було три спеціаліста. На автомобілі було виявлено сліди ДТП: повздовжні потертості на крилі. ОСОБА_11 сказав, що вони виникли раніше, оскільки гараж захаращений. Він не спеціаліст і не може сказати, чи можна визначити час виникнення потертості. Більше ушкоджень автомобіля виявлено не було. ОСОБА_11 говорив, що він не помітив, щоб він скоїв ДТП. Від ОСОБА_10 було чути запах алкоголю і той сказав, що випив алкоголь вже в гаражі, після того, як поставив автомобіль. Також ОСОБА_11 говорив, що у гаражі є пляшка, але він її не бачив. Також був присутній біолог, який вилучав з капота змиви речовини бурого кольору.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що він керував трамваєм за маршрутом № 4. На переході в районі «Укртелекому» з-за трамваю вискочила машина і дотично здійснила наїзд на пішохода. Після цього автомобіль, не зупиняючись, поїхав далі. Автомобіль «Фольксваген Пасат» сріблястого кольору. Дотик відбувся в районі правої фари справа. Після того, як автомобіль зачепив пішохода, той впав і до нього підбігли люди. Починало смеркати, а чи були увімкнуті ліхтарі він не пам`ятає. Зустрічного транспорту не було. До трамвайної зупинки він ще не доїхав і перед «зеброю» почав пригальмовувати, щоб пропустити людей. Окрім потерпілого, він на зебрі більше нікого не бачив. Тролейбус їхав позаду нього і також пригальмовував. Між трамваєм та тролейбусом автомобіль між проїхати. Він побачив автомобіль, коли той проїхав повз керований ним трамвай. Наїзд на пішохода відбувся на «зебрі». Після наїзду він продовжив рух, оскільки до потерпілого підбігли люди. Крім того, йому заборонено залишати вагон, тим більше вагон був під уклоном. По телефону під час руху йому розмовляти заборонено. Фішки автомобіля таксі не було.

Автомобіль зупинився біля «Магіцентру», а потім продовжив рух, чому він зупинився точно сказати не може, можливо, щоб пропустити пішоходів на «зебрі».

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що ввечері, дати не пам`ятає, вже було темно він йшов по вул. Соборній в районі поштамту і почув глухий удар в районі перехрестя. Він з іншими людьми підбіг до пішохода, якого збила машина, і допомогли йому піднятись. Автомобіль «Фольксваген», який здійснив наїзд, не збавляючи швидкості, продовжив рух. Номерні знаки та колір автомобіля він не пам`ятає. Місце наїзду він точно не бачив, він почув удар, а потерпілого побачив на переході на відстані біля 1 м від бордюру. Крім вищевказаного автомобіля він машин не бачив.

Хто викликав міліцію та швидку допомогу він не знає. Також не може точно сказити, чи був громадський транспорт.

Він був на місці до приїзду працівників ДАІ. Хтось з оточуючих говорив, що бачив частину номера, а чи називали його повністю сказати не може.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що 16.09.2014 р. вона з чоловіком приїхала до церкви. Вони вийшли з машини, потерпілий в цей час переходив дорогу по переходу. На значній швидкості їхав автомобіль і збив потерпілого, після чого продовжив рух. Автомобіль сірий «Фольксваген», можливо, «Пасат», точно не пам`ятає. Хтось з людей, що стояли на зупинці, підійшли до них і назвали номер автомобіля, сказавши, що поспішають і їм потрібно їхати.

Наїзд на пішохода стався на відстані біля 2 м від бордюру. Інших автомобілів не було. З протилежної сторони їхав тролейбус, який пропустив пішохода. Автомобілів жовтого кольору вона не бачила. Трамваю вона також не бачила. Хто був за кермом автомобіля сказати не може, оскільки вікна в автомобілі тоновані.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що у вересні 2014 року він працював на таксі служби «555777». Він не може точно сказати, чи працював він 16.09.2014 р. В той час він працював кожного дня в першу зміну, тобто з 4 ранку до 16-ї год. В його користуванні знаходиться автомобіль «Шкода», д.н. НОМЕР_2 . Стосовно ДТП йому нічого не відомо, про наїзд на пішохода він дізнався від слідчого. Слідчий оглядав його автомобіль, робив фото та складав якісь документи.

Після закінчення роботи він намагається містом не їздити. На вул. Соборну не виїжджає у зв`язку з тим, що рух вулицею заборонено.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснив, що в його користуванні знаходиться автомобіль «Фольксваген Пасат», д.н. НОМЕР_3 сірого кольору. Про ДТП він дізнався від слідчого. В час ДТП він «Фольксвагеном» не користувався, оскільки в нього наявний інший автомобіль «Мерседес-Бенц Спринтер», д.н. НОМЕР_4 , яким він користується частіше. До проведення його допиту належні йому автомобілі оглядали. У день ДТП автомобіль стояв біля під`їзду.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснила, що вона водій автобуса і 16.09.2014 р. вона працювала. ДТП під час роботи не бачила. До цього вона працювала ревізором-інспектором дорожнього руху. На даний час вона їздить маршрутом № 25. Колеги про ДТП їй нічого не говорили.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні пояснила, що дату не пам`ятає, чоловік розповідав їй, що його викликали в міліцію. В його користуванні знаходиться жовта «Шкода», номеру не пам`ятає. В ДТП чоловік не потрапляв. У вересні він надавав послуги з перевезення пасажирів від служби таксі, назви не пам`ятає, і працював з 3-ї ранку до 16-ї год. На вечір чоловік на роботу не виїжджає, він прив`язаний до графіку її роботи.

Судом також було досліджено й інші докази, зібрані у справі, а саме:

-протокол огляду місця ДТП від 16.09.2014 р., відповідно до якого зафіксовано місце наїзду на пішохода, відстань від вказаного місця до частин проїзної частини, дорожню обстановку та погодні умови;

-протокол огляду місця події від 16.09.2014 р., згідно з яким оглянуто гаражне приміщення на території «Таксопарку» та автомобіль, розміщений в ньому, описано обстановку в гаражному приміщенні, стан автомобіля, виявленні під час огляду автомобіля пошкодження, а також вилучено з радіаторної решітки змив речовини бурого кольору, чохол з переднього лівого сидіння, запаховий слід з керма та важеля коробки передач, мікрооб`єкти;

-висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1776 від 17.09.2014 р., згідно з яким ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

-висновок експерта № 428-а від 23.10.2014 р., відповідно до якого на момент експертного огляду робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «Фольксваген», д.н. НОМЕР_1 , знаходяться у працездатному стані; у деталях та вузлах робочої гальмівної системи та рульового керування автомобіля «Фольксваген», д.н. НОМЕР_1 , на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено;

-висновок експерта № 447 від 03.10.2014 р., згідно з яким в слідах на ватному тампоні зі змивом речовини з радіаторної решітки автомобіля «Фольксваген», д.н. НОМЕР_1 , представленому на дослідження, наявність крові не встановлено;

-лист за підписом начальника штабу ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_28 від 03.10.2014 р. за № б/н, відповідно до якого на ім`я слідчого з розслідувань ДТП СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області направлено звукозапис телефонного дзвінка, здійсненого 16.09.2014 р. о 19.58 год. щодо вчинення ДТП по вул. Соборній у м. Вінниці в районів тролейбусної зупинки «Укртелеком»;

-висновок експерта № 1749 від 19.11.2014 р., згідно з яким у ОСОБА_5 згідно з медичними документами під час перебування на стаціонарному лікуванні у Вінницькій МКЛ ШМД з 16.09.2014 р. по 08.10.2014 р. були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритих уламкових переломів обох кісток лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням; вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_5 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), за давністю утворення відповідають строку ДТП 16.09.2014 р. за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлись небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищами;

-протокол проведення слідчого експерименту від 12.11.2014 р., відповідно до якого ОСОБА_29 розповів та показав на місці його місце розташування відносно елементів дороги на час ДТП, місце наїзду на пішохода, а також розповів і за допомогою статиста відтворив механізм здійснення наїзду на пішохода;

-висновок експерта № 538-а від 19.11.2014 р., згідно з яким в даній дорожній обстановці при умові розвитку механізму ДТП, вказаного в постанові про призначення експертизи, дії водія автомобіля «Фольксваген», д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 18.1 ПДР; в ситуації, яка склалася, при умові розвитку механізму ДТП та технічних параметрах, вказаних в постанові про призначення експертизи, водій автомобіля «Фольксваген», д.н. НОМЕР_1 , мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п. 18.1 ПДР; в ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «Фольксваген», д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вбачається невідповідність дій вимогам п. 18.1 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП;

-протокол огляду транспортного засобу від 04.03.2015 р., відповідно до якого оглянуто автомобіль «Шкода», д.н. НОМЕР_5 , описано його зовнішній вигляд, пошкоджень автомобіля на час його огляду не виявлено.

Аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні було встановлено, що 16.09.2014 р. біля 20-ї год. на проїзній частині вул. Соборної в м. Вінниці в напрямку вул. Театральної, в районі будинку № 8, на нерегульованому пішохідному переході було здійснено наїзд на пішохода ОСОБА_5 . Згідно з протоколом огляду місця події зафіксовано місце наїзду на пішохода, а також дорожню обстановку в місці ДТП.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він переходив дорогу вул. Соборну по пішохідному переходу зі сторони магазину «Варшава» в напрямку «Уртелекому». Він пройшов трамвайні колії й отримав удар в ногу, внаслідок чого він впав, а водій не зупинився. Він почав кричати, щоб записали номер автомобіля. Після цього люди подзвонили в міліцію та викликали швидку допомогу. Коли він лежав на дорозі, транспорту не було, до нього підійшли хлопці, які забрали його з дороги. При цьому потерпілий повідомив суду, що на нього було здійснено наїзд автомобілем темного кольору, схожого на асфальт.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що він керував трамваєм за маршрутом № 4. На переході в районі «Укртелекому» з-за трамваю вискочила машина і дотично здійснила наїзд на пішохода. Після цього автомобіль, не зупиняючись, поїхав далі. Автомобіль «Фольксваген Пасат» сріблястого кольору. Дотик відбувся в районі правої фари справа. Після того, як автомобіль зачепив пішохода, той впав і до нього підбігли люди. Зустрічного транспорту не було. Тролейбус їхав позаду нього і також пригальмовував.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що він йшов по вул. Соборній в районі поштамту і почув глухий удар в районі перехрестя. Він з іншими людьми підбіг до пішохода, якого збила машина, і допомогли йому піднятись. Автомобіль «Фольксваген», який здійснив наїзд, не збавляючи швидкості, продовжив рух. Номерні знаки та колір автомобіля він не пам`ятає. Крім вищевказаного автомобіля він машин не бачив.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що 16.09.2014 р. вона з чоловіком приїхала до церкви. Вони вийшли з машини, потерпілий в цей час переходив дорогу по переходу. На значній швидкості їхав автомобіль і збив потерпілого, після чого продовжив рух. Автомобіль сірий «Фольксваген», можливо, «Пасат», точно не пам`ятає. Інших автомобілів не було. Хтось з людей, що стояли на зупинці, підійшли до них і назвали номер автомобіля, сказавши, що поспішають і їм потрібно їхати. З протилежної сторони їхав тролейбус, який пропустив пішохода. Автомобілів жовтого кольору вона не бачила. Трамваю вона також не бачила. Хто був за кермом автомобіля сказати не може, оскільки вікна в автомобілі тоновані.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що у вересні 2014 року він працював на таксі служби «555777». Він не може точно сказати, чи працював він 16.09.2014 р. В той час він працював кожного дня в першу зміну, тобто з 4 ранку до 16-ї год. В його користуванні знаходиться автомобіль «Шкода», д.н. НОМЕР_2 .

Таким чином, і потерпілий, і свідки, допитані в судовому засіданні, повідомили суду, що наїзд на пішохода було здійснено автомобілем марки «Фольксваген Пасат» сірого кольору. В ході досудового розслідування зі свідком ОСОБА_29 було проведено слідчий експеримент, в ході якого відтворено спосіб перетинання пішоходом проїзної частини, механізм та місце наїзду на нього. Захисник обвинуваченого в судовому засіданні повідомив, що вказаний протокол проведення слідчого експерименту не може бути взятий судом до уваги, оскільки з відеозапису, оглянутого в судовому засіданні, випливає, що свідок ОСОБА_29 лише повторював усе те, що до цього говорив слідчий. Крім того, саме слідчий керував проведенням слідчого експерименту. Разом з тим, відомостей, які б свідчили про порушення під час проведення слідчого експерименту вимог ст. 240 КПК України, суду надано не було. Окрім цього, суд приймає до уваги, що метою проведення слідчого експерименту було саме з`ясування та відтворення механізму та місця ДТП.

Також суд приймає до уваги, що зі звукозапису телефонного дзвінка в службу «102», який було прослухано в судовому засіданні, випливає, що особа чоловічої статі повідомила про наїзд на пішохода. Також в вказаного запису випливає, що вказаною особою було повідомлено марку, колір та державний номерний знак вказаного автомобіля, а саме: автомобіль марки «Фольксваген Пасат» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . Обвинувачений в судовому засіданні факту належності йому вказаного транспортного засобу не заперечував. Однак, обвинувачений та його захисник в судовому засіданні посилались, що вказаний звукозапис є недопустимим доказом, оскільки особа чоловічої статі, називаючи державний номерний знак, у когось з присутніх перепитував його. Крім того, вказаний запис отримано з грубим порушенням вимог КПК України. Як слідує з матеріалів кримінального провадження, наданих суду, слідчий звернувся із запитом на ім`я начальника штабу ВМВ УМВС України у Вінницькій області, на який отримав лист за підписом начальника штабу ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_28 від 03.10.2014 р. за № б/н, відповідно до якого на ім`я слідчого з розслідувань ДТП СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області направлено звукозапис телефонного дзвінка, здійсненого 16.09.2014 р. о 19.58 год. щодо вчинення ДТП по вул. Соборній у м. Вінниці в районів тролейбусної зупинки «Укртелеком».

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, звернення слідчого з відповідним запитом до начальника штабу ВМВ УМВС України у Вінницькій області та отримання відповідної відповіді на запит не суперечить вимогам чинного кримінально-процесуального законодавства. Посилання сторони захисту на ту обставину, що стороною обвинувачення не повідомлено про джерело походження вищевказаного запису суд до уваги не приймає. Так, з вищевказаного листа випливає, що слідчому надано звукозапис повідомлення за спецлінією «102».
Посилання сторони захисту на ту обставину, що на звукозапису повідомлення про наїзд фактично міститься показання з чужих слів, а тому даний доказ не може бути визнаний допустимим суд оцінює критично. Так, із звукозапису повідомлення про наїзд випливає, що особа чоловічої статі чітко називала опис автомобіля, який здійснив наїзд на пішохода, уточнюючи в присутніх осіб лише третю, четверту цифру номера та його серію. Крім того, свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні повідомила, що до неї з чоловіком підійшли якісь люди, які назвали номер автомобіля, сказали, що вони поспішають і їм потрібно їхати. Обставин, передбачених ч. 7 ст. 97 КПК України, які б сприяли визнанню повідомлення на спецлінію про наїзд недопустимим доказом, в судовому засіданні повідомлено не було. Крім того, зі змісту п. 1 ч. 2 ст. 99 КПК України вищевказаний звукозапис підлягає оцінюванню саме в якості документу.
Посилання представника потерпілого на ту обставину, що часткове відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому свідчить про винуватість обвинуваченого суд до уваги не приймає. Так, обвинувачений з цього приводу в судовому засіданні пояснив, що від працівників міліції йому стало відомо про місце знаходження потерпілого і він попросив зятя, щоб той поїхав до потерпілого. За результатами зустрічі зять дав потерпілому 1 тис. грн. і в подальшому він (обвинувачений) допомагав потерпілому коштами для лікування на прохання останнього. Відомостей, які б свідчили про неможливість в подальшому обвинуваченому звернутись до особи, визнаною винуватою у ДТП, в порядку регресу суду надано не було. Таким чином, вищевказане твердження представника потерпілого суд розцінює як припущення, яке відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 17 КПК України в основу обвинувачення покладене бути не може.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно того, що наїзд на пішохода було здійснено іншим автомобілем, в тому числі й автомобілем таксі марки «Шкода» жовтого кольору суд до уваги не приймає. Так, свідок ОСОБА_21 водій трамваю в судовому засіданні повідомив, що він зупинився перед пішохідним переходом і з-за трамваю вискочив автомобіль марки «Фольксваген Пасат» сріблястого кольору, який дотично здійснив наїзд на пішохода. Аналогічні показання щодо марки та кольору автомобіля в судовому засіданні було надано свідком ОСОБА_22 . Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні також повідомила, що наїзд на пішохода було здійснено автомобілем сірого кольору, однак не могла впевнено назвати марку вказаного автомобіля. Зі звукозапису повідомлення про ДТП випливає, що особою чоловічої статі було чітко повідомлено про марку та державний номерний знак автомобіля, яким здійснено наїзд на пішохода.
За таких обставин, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд твердження обвинуваченого ОСОБА_7 щодо його непричетності до вчинення даної ДТП оцінює критично, як такі, що спростовуються зібраними у справі доказами в їх сукупності.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що вчинив інкримінований йому злочин в стані алкогольного сп`яніння. При цьому суд враховує, що повідомлення про ДТП за спецлінією «102» надійшло 16.09.2014 р. о 19.58 год., про що свідчить лист за підписом начальника штабу ВМВ УМВС України у Вінницькій області. Огляд гаражного приміщення та належного ОСОБА_7 автомобіля було здійснено 16.09.2014 р. з 22.10 год. по 22.55 год., про що свідчить протокол огляду місця події. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції було складено 17.09.2014 р. о 00.10 год.

Суд також приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомляв, що приїхавши у гараж, він випив декілька чарок коньяку. Повідомлення працівникам міліції ОСОБА_7 даних обставин під час проведення огляду його гаражного приміщення та автомобіля в судовому засіданні підтвердили і свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Крім того, свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_7 показував працівникам міліції пляшку та чарку, з яких він пив у гаражі, повідомивши, що працівники міліції брали якісь проби. Аналогічні показання в судовому засіданні дав і свідок ОСОБА_19 . Об`єктивних даних, які б спростовували твердження ОСОБА_7 про те, що алкоголь ним було вжито після постановки автомобіля в гараж, тобто в період часу з 19.58 год. до 22.10 год. 16.09.2014 р. суду надано не було.

Крім того, згідно з п. 1.8 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.09.2009 р. за № 400/666, у разі дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у вищезазначених закладах охорони здоров`я.
При цьому зі змісту п. 2.9 Інструкції випливає, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, уповноважена особа Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічні положення закріплені й ч. 2 ст. 17 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, огляд гаражного приміщення та автомобіля ОСОБА_7 було розпочато 16.09.2014 р. о 22.10 год., а висновок про результати медичного огляду ОСОБА_7 оформлено 17.09.2014 р. о 00.10 год. Об`єктивних даних, які б свідчили про неможливість виконання вимог вищевказаних норм стосовно часу направлення ОСОБА_7 на обстеження з об`єктивних причин суду надано не було. Таким чином, аналізуючи надані суду докази в їх сукупності, зважаючи на ту обставину, що органами досудового розслідування не було надано об`єктивних даних, які б спростовували твердження ОСОБА_7 про вживання ним алкоголю після постановки автомобіля в гараж, суд вважає, що факт вчинення інкримінованого йому злочину в стані алкогольного сп`яніння в судовому засіданні доведений не був.

З огляду на викладене суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив необережний нетяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно. Згідно з наданими суду копіями розписок частково відшкодував потерпілому завдану шкоду. Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_7 є інвалідом ІІ групи загального захворювання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є часткове відшкодування потерпілому завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу.

При вирішенні питання щодо застосування до обвинуваченого додаткового покарання, передбаченого санкцією кримінального закону, у виді позбавлення права керувати транспортним засобом суд приймає до уваги, що обвинуваченим допущено грубе порушення вимог ПДР України, яке призвело до спричинення пішоходу тілесних ушкоджень, а тому суд вважає за доцільне з метою попередження допущення обвинуваченням порушень вимог ПДР України застосувати до нього додаткове покарання, передбачене санкцією кримінального закону, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази транспортний засіб, що потрапив у ДТП, слід повернути його законному власнику (володільцю).

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України витрати за проведення криміналістичних досліджень слід покласти на обвинуваченого.

Потерпілим ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов, згідно з яким він просив стягнути з обвинуваченого на його користь 2583,88 грн. матеріальної шкоди, 50 тис. грн. моральної шкоди.

Аналізуючи надані суду копії квитанції та розписок про часткове відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині доведені документально, а тому підлягають задоволенню, оскільки не покриваються сумою коштів, добровільно переданою обвинуваченим. При цьому суд враховує, що за клопотанням представника потерпілого судом 02.06.2015 р. постановлено ухвалу про залучення ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в якості співвідповідача у справі. Однак, жодної позовної вимоги до співвідповідача потерпілим та його представником заявлено не було, а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України позовні вимоги до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» підлягають залишенню без розгляду.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги роз`яснення, надані в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно з якими розмір відшкодування визначається судом залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням ступеня вини відповідача та інших обставин, до яких віднесено: характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, ступінь зниження престижу, який залежить від часу і зусиль, необхідних для відновлення первинного стану.

Аналізуючи доводи потерпілого, викладені у позовній заяві, суд враховує, що останнім відповідно до ст. 60 ЦПК України, за правилами якої здійснюється розгляд цивільного позову, не мотивовано, з чого він виходив оцінюючи завдану йому моральну шкоду в розмірі 50 тис. грн. Разом з тим, суд враховує характер вчиненого злочину, глибину фізичних та моральних страждань потерпілого, ступінь винуватості обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, вимоги розумності та справедливості. Крім того, суд враховує часткове визнання обвинуваченим заявлених до нього позовних вимог, а тому вважає, що заявлені потерпілим позовні вимоги в частині відшкодування завданої йому моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь:

- держави 1081 (одна тисячі вісімдесят одна) грн. 08 коп. вартості проведення криміналістичних досліджень;

- ОСОБА_5 2583 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят три) грн. 88 коп. матеріальної шкоди, 10000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: