Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 11-709/2010 Головуючий в 1 інстанції - Меженнікова СП.
Категорія- 121 ч.2КК ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2009 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі :

головуючого: Салая Г.А.

суддів : Широян Т.А.Рудомьотової С.Г.

з участю:

прокурора : Надточій О.П.

засудженого - ОСОБА_2

потерпілої - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали справи за апеляцією засудженого ОСОБА_4 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 серпня 2010 року

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 та області, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, який ніде не працює, не судимий в силу ст. 89 КК України, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 та області по вул.. Польова, 14

Засуджений за ст. 121 ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі.

ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що він 28 серпня 2009 року близько 16-30, знаходячись у будинку №11 по вул. Озерна с Старий Білоус Чернігівського району та області, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс численні удари кулаком в область голови ОСОБА_5 , заподіявши внутрішньочерепну травму, що віднесено до категорії тяжких тілесних ушкодження, від яких той помер 30 серпня 2009 року.

В апеляції та додатку до неї, засуджений ОСОБА_2 просить вирок суду щодо нього скасувати у зв'язку із непричетністю його до смерті ОСОБА_5, та , як то випливає із змісту апеляції, просить справу направити на додаткове розслідування з метою встановлення дійсно винної особи, посилаючись на те, що слідство по справі проведено неповно, зібрані по справі докази суперечливі , не взято до уваги показання та явку з повинною свідка ОСОБА_6 С, де він зізнається у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_5, безпідставно було відмовлено у проведенні комісійної судово-медичної експертизи причин смерті ОСОБА_5, докази по справі слідчим були сфальсифіковані.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення вироку суду щодо ОСОБА_2 без змін, потерпілу ОСОБА_3, яка вважає, що у смерті ОСОБА_5 ОСОБА_2 не винен, втім надати докази цього вона не може, заслухавши також самого засудженого, який підтримав свою апеляцію з вказаних у ній підстав, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_2 не підлягає задоволенню

Посилання засудженого ОСОБА_2 на необ'єктивне дослідження обставин події злочину та умисне формулювання проти нього доказової бази обвинувачення, безпідставні. Навпаки, усі докази мають процесуальні джерела і досліджувалися судом відповідно до вимог закону.

Доводи ОСОБА_2 проте, що він не причетний до смерті ОСОБА_5 оскільки 28 серпня 2009 року не спілкувався із потерпілим і що смерть останнього настала від дій ОСОБА_6 спростовані наступними доказами.

На досудовому слідстві і в суді 1 інстанції, ОСОБА_2, в тому числі і за участю адвоката, не заперечував, що 28 серпня 2009 року він, на грунті особистих раптово виниклих неприязних відносин, побив ОСОБА_5. При цьому удари він наносив кулаком в область голови і їх кількість дорівнювала 3-4 ударів. Наголошував, що раніше він займався боксом. Від ударів ОСОБА_5 впав на диван. Побиття ОСОБА_5 він припинив за вимогою ОСОБА_7, з якою він має спільну дитину.

Стверджував, що наступного дня у його присутності ОСОБА_5 побив ще й ОСОБА_6 і припускав, що смерть ОСОБА_5 настала саме від дій ОСОБА_6

Свої показання щодо побиття ОСОБА_5 саме 28 серпня 2009 року ОСОБА_2 підтвердив і при відтворенні обстановки та обставин події.

Про причетність ОСОБА_2 до побиття ОСОБА_5 саме 28 серпня 2009 року як на досудовому слідстві , так і в суді 1 інстанції показувала свідок ОСОБА_7, в тому числі і при проведенні на досудовому слідстві очної ставки з ОСОБА_2 В судовому засіданні ОСОБА_7 додала, що після побиття ОСОБА_2 ОСОБА_5 той до обіду 29 серпня 2009 року з ліжка не вставав, скаржився в тому числі і на головний біль.

Оскільки по справі було встановлено, що ОСОБА_5 було побито на протязі 24-29 серпня 2009 року , в тому числі і ОСОБА_7 С, на якого як винуватця смерті у апеляції вказує ОСОБА_2, проведеною судово-медичною експертизою було розмежовано кількість виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, їх тяжкість та давність спричинення, а також причина смерті. Даний висновок експертизи був ретельно досліджений у судовому засіданні в тому числі і шляхом допиту експерта. Експертизою трупа ОСОБА_5 було виявлено тілесні ушкодження, які утворились 25-26, 27-29 серпня 2009 року. При цьому експертизою категорично встановлено, що тілесні ушкодження, які потягли смерть ОСОБА_5 останнім були отримані саме 28 серпня 2009 року. Інші тілесні ушкодження, які не є тяжкими і не пов'язані із смертю ОСОБА_5, були отримані ним як до так і після 28 серпня 2009 року.

Судово-медичною експертизою трупа ОСОБА_5, були підтверджені показання ОСОБА_6 щодо нанесення ним ударів долонею по щоці ОСОБА_5, втім ці тілесні ушкодження не пов'язані із смертю потерпілого.

В судовому засіданні при допиті експерта були усунуті помилки у висновках судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_5, на які ОСОБА_2 посилається у апеляції і які не стосуються суті самих висновків. При цьому експертом категорично відкинуто припущення ОСОБА_2 про те, що смерть ОСОБА_5 могла настати від ударів металевим совком, нанесених 29 серпня 2009 року ОСОБА_6

Підстав для проведення комісійної судово-медичної експертизи по справі не встановлено.

По тілесних ушкодженнях, які були нанесені ОСОБА_5 не 28 серпня 2009 року і які не пов'язані із його смертю маються судження органів досудового слідства.

Із матеріалів справи убачається, що тілесні ушкодження ОСОБА_5 ОСОБА_2 наніс 28 серпня 2009 року після того, як йому поскаржилась на ОСОБА_5 його колишня співмешканка ОСОБА_7 - мати його дитини, з якими він підтримував певні стосунки. Побиття ОСОБА_5 він припинив на прохання ОСОБА_7 Удари ОСОБА_2 були спрямовані у життєво важливі органи. Вказані дії свідчать про те, що засуджений усвідомлював характер своїх дій, тт. діяв з прямим умислом.

Незважаючи на те, що, згідно висновків судово-психіатричної експертизи, у ОСОБА_2 виявлені певні психічні розлади, втім , за висновками зазначеної експертизи, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними у період часу , до якого відноситься інкриміноване йому діяння, а тому він є осудним.

Будь-яких процесуальних порушень при збиранні, дослідженні й оцінці доказів, в тому числі й тих, що стосуються права на захист, які б ставили під сумнів висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 та правильність кваліфікації його дій, судом допущено не було.

Колегія суддів вважає, що дії засудженого ОСОБА_2 судом правильно кваліфіковані за ст. 121 ч.2 КК України

Міра покарання засудженому ОСОБА_2 призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з врахуванням тяжкості скоєного злочину, даних про особу засудженого. Колегія суддів вважає, що призначене засудженому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі наведеного та керуючись ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 серпня 2010 року щодо нього - без змін.

Головуючий Салай Г.А.

Судді Широян Т.А. Рудомьотова С.Г.