Ухвала
іменем україни

28 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі за участю прокурора захисника засудженогоОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008410, за обвинуваченням
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз: вироком Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2013 року за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2013 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 14 липня 2015 року вирок районного суду щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.

У касаційній скарзі з доповненнями засуджений ОСОБА_7 посилаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення постановлені щодо нього, та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Своє прохання обґрунтовує тим, що судові рішення ухвалені незаконно, без урахування всіх обставин справи, а висновок суду щодо доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не ґрунтується на досліджених під час судового розгляду справи доказах. Вказує про порушення права на захист, оскільки підготовче судове засідання, яке відбулося 10 листопада 2014 року було проведено без захисника, хоча засудженим заявлялось клопотання про залучення захисника для участі в підготовчому судовому засіданні, яке суд задовольнив, але справу призначив до судового розгляду та змінив запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою. Також зазначає, що суд не задовольнив його клопотання про допит свідка ОСОБА_8 , який міг би підтвердити його алібі. Вважає, що апеляційним судом також були допущені порушення норм кримінального процесуального закону, оскільки судом не було проведено дослідження його доводів та доводів захисника щодо незаконності оскаржуваного вироку, не дано оцінки стосовно їх обґрунтованості, не досліджені матеріали, які були наявні у справі, обмежившись при цьому лише вислуховуванням сторін та наведення переліку доказів на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 , не було повторно допитано свідків сторони обвинувачення, показання яких містили суперечності.

Як убачається з вироку суду, ОСОБА_7 засуджено за те, що він 13 грудня 2013 року, точного часу ні органам досудового слідства, ні судом встановити на виявилось можливим, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_9 , наніс йому тілесні ушкодження (за вказаним фактом кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 виділено в окреме провадження), після чого, діючи з корисних понукань та метою тайного заволодіння чужим майном, без відома ОСОБА_9 , ОСОБА_7 заволодів ключами від квартири, де мешкав ОСОБА_9 , та, приблизно о 13 годин 30 хвилин того ж дня, засуджений, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , в який мешкав ОСОБА_9 , заволодів ноутбуком «Самсунг», вартістю 3 690 грн. та фотоапаратом «Соні», вартістю 1000 грн., що належали потерпілій ОСОБА_10 , яка на час перебування ОСОБА_7 у зазначеній квартирі потерпілої, зайшла до неї та побачила засудженого, але ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його присутність виявлена, діючи умисно, з корисливих спонукань, не звертаючи уваги на вимоги потерпілої зупинитися та повернути майно, покинув квартиру, відкрито заволодівши майном потерпілої, заподіяв їй тим самим матеріальний збиток на загальну суму 4690 грн.

Заслухавши доповідь суді, думку засудженого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 , які підтримали касаційну скаргу в повному обсязі, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу засудженого частково та вважав за необхідне судові рішення скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити його право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.

Суд в порушення вимог ч. 2 ст. 20 КПК України не забезпечив право ОСОБА_7 на правову допомогу з боку призначеного на досудовому слідстві захисника ОСОБА_11 , хоча її участь у відповідності до вимог ч. 1 ст. 193 КПК України, є обов`язковою, оскільки вирішувалось питання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, звукозапис підготовчого судового засідання, яке відбулося 10 листопада 2014 року, не здійснювався належним чином, що спричинило неможливість отримання достовірної інформації про хід судового розгляду, чим було порушено вимоги ч. 4 ст. 107 КПК України про обов`язковість фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів.

Відповідно до вимог ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо,

судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження захисником ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_7 заявлялись клопотання про допит свідка ОСОБА_8 , який начебто міг підтвердити алібі обвинуваченого, але суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання, тим самим допустивши неповноту судового розгляду, і не з`ясував обставин, які могли мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є вирок, постановлений за умови правильного застосування кримінального закону і дотримання при провадженні у справі кримінального процесуального закону. Зокрема, обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду крім іншого має бути зазначено суть апеляції, мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положень закону яким він керувався, та докладні мотиви прийнятого рішення. Ухвала суду апеляційної інстанції поряд з іншим повинна містити зміст вироку суду першої інстанції, короткий виклад вимог апеляційної скарги, мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положень закону, якими він керувався, прийняте рішення по суті вимог апеляційної скарги, які статті порушено та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку. При залишенні апеляції без задоволення в ухвалі мають бути зазначені підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Під час апеляційного розгляду суд не в повній мірі перевірив усі доводи апеляційних скарг чим порушив вищезазначені норми кримінального процесуального закону.

Крім того, суд в порушення вимог ст. 404 КПК України повторно не дослідив доказів на посилання яких йшлося в апеляційних скарга засудженого та захисника та не перевірив алібі обвинуваченого.

Порушення допущені судами, відповідно до ст. 412 КПК України, є істотними, що є підставою для скасування судових рішень щодо ОСОБА_7 та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.
При новому судовому розгляді слід врахувати викладене, перевірити інші доводи касаційної скарги та ухвалити законне судове рішення.

Що стосується запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то колегія суддів вважає за необхідне даний запобіжний захід змінити на раніше обраний, а саме домашній арешт, оскільки зміна запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою відбулася з порушенням норм передбачених Главою 18 КПК України.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 14 липня 2015 рокущодо засудженого ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, зі стадії підготовчого розгляду.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 змінити на домашній арешт, з забороною засудженому ОСОБА_7 залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , в період з 21 години по 06 годину строком на 2 місяці, тобто до 2 березня 2016 року.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити негайно та зобов`язати прибути до місця мешкання за адресою: АДРЕСА_3 .

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки строком на 2 місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Контроль за поведінкою ОСОБА_7 , який перебуває під домашнім арештом, покласти співробітників Малиновського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, направити копію ухвали для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2