Справа № 303/6481/15-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

29.01.2016 м. Ужгород
Ухвала суду мотивована тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зазначається, що на виклики суду в судові засідання обвинувачений ОСОБА_7 не з`являвся, просив відкласти розгляд провадження щодо нього через перебування на лікуванні. За вказаною в обвинувальному акті адресою проживання АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_7 не проживає, а керівництву військової частини, де ОСОБА_7 проходить службу невідомо про місце перебування та проживання обвинуваченого. З огляду на те, що слідчим та прокурором не встановлено точного місця проживання ОСОБА_7 , в тому числі відомості про наміри останнього щодо місця проживання на час розслідування і розгляду в суді провадження, а також не забезпечено присутність обвинуваченого в судовому засіданні, суд першої інстанції повернув обвинувальний акт прокурору для усунення порушень вимог КПК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор не погоджується з ухвалою суду, вказує що вона підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує на те, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, анкетні дані ОСОБА_7 встановлені належним чином. Просить справу повернути на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів провадження вбачається відсутність будь-яких доказів, які свідчать про місце проживання ОСОБА_7 , а зазначена в обвинувальному акті його адреса жодним документом не підтверджується.

Разом з тим, з клопотань ОСОБА_7 про відкладення розгляду справи, з повідомлень працівників міліції про причини невиконання приводів, поштових повідомлень про причини невручення судових повісток видно, що обвинувачений в АДРЕСА_1 не проживає, проходить службу в ЗСУ і періодично лікується в психіатричній лікарні іншої області.

Отже висновки місцевого суду про формальне зазначення слідчим в обвинувальному акті адреси проживання ОСОБА_7 , яке не може вважатися виконанням вимог ст. 291 КПК України, а, відтак, і відповідність цього акту вимогам закону в цілому є правильним.

Крім того це свідчить і про відсутність контролю за виконанням запобіжного заходу у виді домашнього арешту, про який зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

За наведених обставин, при відсутності клопотання прокурора про оголошення розшуку та зміні запобіжного заходу на більш суворий, суд ухвалив єдине правильне та належно вмотивоване рішення про повернення обвинувального акту прокурору.

Крім зазначених судом підстав для такого рішення є й інші, які колегія суддів вважає необхідним відмітити.

Так, в останньому абзаці обвинувального акту значиться, що він затверджений прокурором прокуратури міста Мукачево ОСОБА_8 , а підписи на акті проставлені старшим прокурором прокуратури міста Мукачево ОСОБА_6 при відсутності документів, які б свідчили про наявність таких повноважень.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість та безпідставність апеляційної скарги прокурора, яку слід залишити без задоволення, а ухвалу суду, як законну та обґрунтовану без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418-419 КПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 09.12.2015 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000208 від 20.01.2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: