Справа № 11а-713/10 Головуючий у 1 інстанції: Строна Т.Г.
Категорія ч. 2 ст. 187 КК України Доповідач: Гаврилов В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2010 року колегія судців Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Гаврилова В.М. суддів: Голубицького С.С., Танечника І.І. з участю прокурора: Гуменної І.Р. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вирок Турківського районного суду Львівської області від 30 липня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком: 1. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працюючого, судимого 13.04.2005 року за ч.2 ст.187, ст.69 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 24.10.2008 року звільненого умовно-достроково на 1 рік і 18 днів, під вартою з 25.05. 2010 року засуджено за ст.187 ч.2 КК України на 8 років і 6 міс. позбавлення волі з конфіскацією майна; 2. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працюючого, судимого 03.12.2001 року за ч.3 ст.185, ст.75 КК України на 3 роки з двохрічним іспитовим строком, 15.04.2003 року за ст.ст. 152 ч.1, 296 ч.4, 70, 71 КК України на 8 років позбавлення волі, 05.03. 2010 року звільненого умовно-достроково на 9 міс. і 8 днів засуджено за ст.187 ч.2 КК України на 8 років і 6 міс. позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.ст.71,81 КК України частково приєднано до призначеного покарання не відбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно призначено 9 років, 3 міс. і 8 днів позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід засудженим залишено взяття під варту, початок строку відбуття покарання встановлено з 25.05.2010 року.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

За вироком суду ОСОБА_2 та ОСОБА_1, перебуваючи в нетверезому стані, за попередньою змовою та з метою заволодіння чужим майном 24.05.2010 року, о 22 год. 30 хв. на вул. Молодіжній в м. Турці здійснили напад на неповнолітню ОСОБА_3, при цьому ОСОБА_2 погрожуючи ножем зірвав з її плеча сумку з особистими речами та грошима в сумі 61 грн.

В апеляції і доповненні до неї засуджений ОСОБА_1 зазначає про те, що потерпіла дає неправдиві свідчення щодо кількості нападників, що судом безпідставно не задоволено його клопотання про виклик головного свідка ОСОБА_4, що в справі відсутні докази його винуватості і він просить вирок скасувати, а справу направити на додаткове розслідування.

В апеляції засудженого ОСОБА_2 звертається увага на порушення під час досудового слідства його права на захист як підозрюваного, на те, що він має на утриманні маму похилого віку, на його щире каяття, визнання винуватості та сприяння слідству у розкритті злочину, на безпідставне врахування судом обставин, що обтяжують покарання які не передбачені законом і він просить вирок змінити та помякшити покарання. В

доповненні до апеляції засуджений посилаючись на застосування відносно ньсгс працівниками міліції фізичної сили та „електрошок при затриманні, в наслідок чого він вимушений був відмовитись від захисника і під примусом підписувати непрочитгн: протоколи слідчих дій, на неправдиві свідчення ОСОБА_4, який мав би бути свідком, а обвинуваченим як співучасник вчинення злочину, на те, що негативну характеристику йому голова сільської рад дав під примусом працівників міліції просить вирок скасувати, а справу направити на додаткове розслідування.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про законний і обгрунтований вирок, дослідивши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають .

Матеріалами справи, зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами винуватість ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого їм злочину, при вказаних у вироку обставинах, повністю доведена і в апеляціях фактично не оспорюється.

Так, поряд з визнавальними показами ОСОБА_2 як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні їх вина у вчиненні злочину стверджується показами потерпілої ОСОБА_3 про конкретні обставини нападу на неї обох засуджених, показами свідка ОСОБА_4, який бачив сумочку потерпілої в руках у ОСОБА_2 протоколами слідчих дій, речовими доказами, висновками експертиз.

Наведене спростовує твердження ОСОБА_1 про відсутність доказів його винуватості у вчиненні злочину, а інші доводи апеляцій не підтверджуються матеріалами справи, не впливають на правильність висновків суду і законність прийнятого ним рішення. Зокрема клопотання з приводу порушення прав засуджених з боку працівників міліції перевірялись прокуратурою і 29.07.2010 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за відсутністю події злочину (а.с. 187).

Призначаючи покарання суд відповідно з вимогами ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засуджених, обставини, що помякшують та обтяжують покарання і обрав його необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів. При цьому зазначені в апеляції ОСОБА_2 обставини, які на його думку суд врахував як обтяжуючи були враховані судом як такі, що характеризують його особу, а не обтяжують покарання.

Керуючись ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляції засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Турківського районного суду Львівської області від 30 липня 2010 року відносно них без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Г оловуючий: Судді: