АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 07.04.2015 року, у кримінальному провадженні №0014328,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком: ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Овруч, Житомирської область, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 12.12.2008 року за ч.3 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі, 15.06.2012 року звільнений по відбуттю строку покарання,

Засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.

По справі вирішено питання щодо речових доказів, цивільного позову та судових витрат.

За вироком суду, 01.09.2013 року приблизно о 03 год. 20 хв. ОСОБА_5 перебував разом із своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за адресою: м. Київ вул. А.Малишка 2-Д, в салоні автомобіля «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_1 .Де у них виник словесний конфлікт із раніше невідомими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які проходили повз вказаний автомобіль.
В ході словесного конфлікту ОСОБА_10 , з метою з`ясування стосунків підійшов до ОСОБА_5 , який у той час знаходився на водійському сидінні автомобіля та через відкрите скло нахилився до салону, де між ними виникла сварка.

В цей же час у ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли в ході словесного конфлікту, виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свої злочинні наміри та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і свідомо допускаючи їх настання, ОСОБА_5 дістав з-під сидіння автомобіля револьвер моделі «SAFARI» Magnum РФ-440 калібру 4 мм та здійснив не менш 6 пострілів у ОСОБА_10 , спричинивши останньому декілька вогнепальних поранень, одне з яких - вогнепальне проникаюче поранення живота, за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).
Згідно висновку експерта №1627/Е, від 28.10.2013, при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: проникаюче вогнепальне поранення живота рана на передній черевній стінці справа, від якої відходять рановий канал, направлений спереду назад, ззовні до середини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини черевної стінки, проникає у черевну порожнину з наскрізним пораненням тонкої кишки (3) та її брижі (2), попереково-ободової кишки (1), внутрішньочеревна кровотеча (наявність у черевній порожнині до 300 мл. крові); непроникаюче вогнепальне поранення грудної клітки зліва - рана на задній поверхні грудної клітки у проекції 12 ребра по лопатковій лінії, від якої відходять рановий канал, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки; вогнепальні поранення м`яких тканин лівого передпліччя та заднє-внутрішній поверхні та лівого стегна по заднє зовнішній поверхні у нижній третині. Вказані тілесні ушкодження, за ступенем тяжкості, відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я, не мають ознак небезпеки для життя) та до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).
Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини вчинення злочину, просить вирок суду змінити, в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та його особі, пом`якшити призначене покарання, застосувавши до нього положення ст. 75 КК України, призначивши покарання не пов`язане з позбавленням волі. На обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що при призначенні покарання суд не врахував позиції потерпілого та його представника щодо міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, а також того, що він щиро розкаявся, повністю визнав свою вину, частково добровільно відшкодував завдану потерпілому матеріальну та моральну шкоду, та у разі призначення покарання не пов`язаного з позбавлення волі продовжить сплачувати заборгованість, є інвалідом 3-ї групи та постраждалим від наслідків ЧАЕС, має малолітню дитину, добре характеризується за місцем проживання.
Крім цього, зазначає, що судом не враховано того, що він визнав свою вину, на противагу чого у вироку зазначено, що він визнав свою вину наприкінці судового слідства, в зв`язку з чим вказану обставину не було враховано при призначенні покарання, оскільки судом таку позицію визнано нещирою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора, який заперечував проти її задоволення, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судому засіданні та наведеними у вироку доказами у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини справи обвинуваченим не оспорюються, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про суворість призначеного покарання, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , та визначаючи його вид та розмір, суд правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким, дані про особу, який є інвалідом 3 групи, потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, одружений, на утриманні має малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем навчання характеризувався позитивно, раніше судимий, обставину, що пом`якшує покарання часткове відшкодування завданої потерпілому шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання та обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі терміном п`ять років.
Разом з тим, колегія суддів уважає слушними доводи апеляційної скарги обвинуваченого та враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, те, що представник потерпілого в суді першої інстанції просив призначити йому покарання з застосуванням ст. 75 КПК України, він вину свою визнав, а також дані про особу обвинуваченого, який є постраждалим від наслідків на ЧАЕС, інвалідом 3 групи, на утриманні має малолітню дитину, постійне місце проживання, позитивно характеризується, колегія суддів уважає, що виправлення ОСОБА_5 за вище наведених конкретних обставин, можливе без ізоляції від суспільства, а тому він може бути звільнений від відбування призначеного покарання за умови, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку при цьому має складати 3 роки.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року, щодо ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0014328 змінити, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на нього такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію;

В решті цей вирок залишити без змін.

Судді

________________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-кп/796/1048/2015
Категорія КК: ч.1 ст. 121 КК України

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_14
Доповідач: ОСОБА_1