Путивльський районний суд Сумської області
Справа № 1-98/10
ВИРОК

Іменем України

15 вересня 2010 року Путивльський районний суд Сумської області у складі: головуючого - судді Толстого О.О.

при секретарі Чертковій І.Є. з участю: прокурора ЛитвіновоїТ.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно ст. 89 КК України, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.07.2010 року в обідній час підсудний ОСОБА_1, проходячи через міський цвинтар, розташований по вул. Радянській, 12 в м. Путивлі, побачив біля місця поховання громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_2 1.1, металеву огорожу, яка була знята та стояла поруч, і вирішив викрасти її частину.

Того ж дня, близько 15-00 години, реалізуючи свій злочинний намір він знову прийшов на цвинтар, де таємно, умисно, з корисливою метою викрав одну з незакріплених частин цієї металевої огорожі розміром 2 х 1 м, вартістю 398 грн., яку виніс за територію цвинтаря, однак не зміг розпорядитись викраденим на свій розсуд, оскільки був затриманий працівниками міліції, тобто не довів цей злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Підсудний ОСОБА_1 вину свою в інкримінованому йому злочині визнав повністю і суду підтвердив, що дійсно 14.07.2010 року на міському цвинтарі в м. Путивль таємно викрав незакріплену частину металевої огорожі з метою подальшої здачі на металобрухт, але коли виходив з цвинтаря і намагався погрузити її на велосипед, його затримав працівник міліції. Усвідомлював, що діє протиправно, оскільки це майно є для нього чужим, але бажав отримати гроші. Із визначеною в ході досудового слідства вартістю викраденого згоден.

Беручи до уваги, що такі показання підсудного відповідають фактичним обставинам справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, сумнівів в правильності розуміння ними змісту цих обставин, добровільності та істинності їх позицій у суду немає, тому обмеживши дослідження доказів у справі в порядку ч. З ст. 299 КПК України допитом підсудного і оголошенням характеризуючих його матеріалів, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього злочину за обставин викладених у вироку доведена повністю.

Його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 за ч. 1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), оскільки він не мав реальної можливості розпорядитися чи користуватися викраденим, оскільки був одразу затриманий.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує його особу, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують його покарання.

Як особа, ОСОБА_1 відповідно ст. 89 КК України раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря нарколога.

Щире каяття і вчинення злочину вперше, суд визнає за обставини, що помякшують його покарання.

З огляду на формулювання обвинувачення, викладене в резолютивні частині обвинувального висновку, суд не може визнати обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_1 - вчинення ним злочину в стані алкогольного спяніння, а інших обставин, передбачених ст. 67 КК України, по справі не встановлено.

Оскільки підсудний вчинив незакінчений злочин середньої тяжкості, але щиро розкаявся, відповідно ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, характеризується позитивно, однак перебуває на обліку у лікаря-нарколога, тому суд приходить до висновку про його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів при призначенні покарання у виді громадських робіт.

Речові докази по справі (а.с. 81): пилу і сокиру - знищити, велосипед - конфіскувати в дохід держави, а металеву огорожу (а.с. 84), яка знаходиться під розпискою у потерпілого, - дозволити йому використовувати на власний розсуд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_1 залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: пилу, сокиру - знищити, велосипед без марки (зав. № 109254, 1959 р. виробництва) - конфіскувати в дохід держави, а металеву огорожу - дозволити потерпілому використовувати на власний розсуд.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення всіма учасниками процесу.

Вирок є оригіналом і виготовлений особисто в нарадчій кімнаті.

Суддя підпис:

Копія вірна:

Суддя О.О.Толстой

Путивльського районного суду