Справа № 524/8857/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.11.2014 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, гр. України, освіта вища, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,
за ст. 124 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 16 січня 2015 року, близько 22 години, він знаходився біля магазину «Кошик», що розташований в будинку 51/42 на вулиці Красіна міста Кременчука, де розмовляв з раніше незнайомим йому ОСОБА_4 . Під час розмови між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із-за того, що ОСОБА_4 став звинувачувати ОСОБА_5 в тому, що той заподіяв йому тілесні ушкодження в минулому. Під час цієї сварки ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, двічі вдарив ОСОБА_5 долонею по голові, після чого приятелі ОСОБА_4 : ОСОБА_7 і ОСОБА_8 відвели ОСОБА_4 до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
За ними до приміщення магазину зайшов ОСОБА_5 , який продовжив конфлікт, з`ясовуючи відносини з ОСОБА_4 . В цей конфлікт втрутився невстановлений слідством чоловік, який став погрожувати ОСОБА_5 ножем.
ОСОБА_5 , реалізуючи своє законне право на необхідну оборону, різким рухом руки перехопив руку чоловіка з ножем і забрав в нього ніж.
В цей момент ОСОБА_4 став підходити до ОСОБА_5 , скоротивши при цьому відстань. Помітивши це, ОСОБА_5 розцінив це як загрозу життю і здоров`ю і в нього виник протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, з метою самозахисту.
Діючи з протиправним умислом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, але усвідомлюючи при цьому, що дії потерпілого ОСОБА_4 не можуть бути особливо небезпечними для нього, перевищуючи межі необхідної оборони, ОСОБА_5 вдався до заходів захисту, які вважав необхідними в ситуації, що склалась: наніс один удар ножем в передню черевну стінку живота ОСОБА_9 , що не відповідало небезпечності посягання та обстановці захисту, заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з локалізацією рани по біля-грудинній лінії в проекції лівого підребер`я, яке проникає в черевну порожнину з ушкодженням сальника, яке супроводжувалось внутрішньочеревною кровотечею.
Дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.
В підготовчому судовому засіданні потерпілим ОСОБА_4 заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з обвинуваченим на підставі ст. 46 КК України, пояснивши, що завдана шкода йому відшкодована повністю, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, надавши суду відповідну заяву.
Обвинувачений ОСОБА_5 дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з наведених вище підстав та стверджував, що завдана шкода потерпілому відшкодована повністю, надавши суду відповідну заяву.
Суд, з`ясувавши думку в учасників судового провадження щодо можливості звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, вважає що обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України підлягає закриттю, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 46 КК України особа яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки.
За п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Як встановлено в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував потерпілому ОСОБА_4 завдані збитки, примирився з ним, просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, проти звільнення і закриття провадження відносно нього не заперечує.
Судом встановлено, що потерпілому ОСОБА_4 завдані збитки відшкодовано, він погоджується на звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Наведене вище підтверджує факт дійсного примирення потерпілого з обвинуваченим.
Обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено злочин передбачений ст. 124 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, завдані збитки відшкодовано повністю і він дійсно примирився з потерпілим, тому підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю відповідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Керуючись ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 314 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ст. 124 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: