АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 2190/1846/2012
Справа №10/2190/73/2012 Категорія обрання запобіжного заходу заставиГоловуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1 Доповідач Сажинов В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Сажинова В.В.,

суддів Шевцової В.Г.,

ОСОБА_2,

з участю прокурора Рвачова С.І.

розглянувши у судовому засіданні у м. Херсоні 13 квітня 2012 року матеріали справи за апеляцією ОСОБА_3 на постанову Суворовського районного суду м. Херсона області від 9 квітня 2012 року,

встановила:

Зазначеною постановою задоволено подання слідчого про обрання щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимої,

запобіжного заходу застави у розмірі 1602069 грн.

ОСОБА_3 органами досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, а саме в ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах шляхом документального оформлення на посаді директора ПП «Джокар» безтоварних операцій купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей та незаконного формування податкового кредиту з ПДВ і валових витрат з податку на прибуток вказаного підприємства, що спричинило державі шкоду у вигляді ненадходження до бюджету коштів у сумі 1 602 068,5 грн.

Задовольняючи подання слідчого, суд виходив з тощо, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, і також розміру завданої злочином шкоди.

В апеляції ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції і відмовити в обранні щодо неї запобіжного заходу у вигляді застави, посилаючись на незаконність повторного порушення кримінальної справи щодо неї, невчасне вручення їй постанови про порушення кримінальної справи і відсутність підстав для обрання щодо неї запобіжного заходу. Обвинувачувана вказує на те, що вона не ухиляється від слідства, розмір завданих інкримінованим їй злочином збитків не підтверджений жодними доказами, а визначений судом розмір застави не враховує її майнового стану і суперечить вимогам ч.4 ст.1541 КПК України.

Вислухавши доповідача, прокурора, який просив залишити постанову суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статей 148, 150 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачуваний намагатиметься ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність, та з врахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, її віку, стану здоровя, сімейного і матеріального стану, виду діяльності, місця проживання та інших обставини, що її характеризують.

Відповідно до ч.6 ст. 165 КПК України у справах про злочини, за які передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, до обвинуваченого, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або взяття під варту у випадках та в порядку, передбачених главою 13 КПК України.

Відповідно ст. 1541 КПК України розмір застави визначається суддею, судом з урахуванням обставин справи, майнового стану та інших даних про обвинуваченого.

Із змісту вказаних статей випливає, що суддя, розглядаючи подання слідчого про обрання застави як запобіжного заходу, має встановити наявність передбачених ст. 148, 150 КПК України підстав для обрання будь-якого запобіжного заходу і встановити чи відповідає запропонований слідчим запобіжний захід меті забезпечення належної поведінки обвинувачуваного. Перевіряючи це, суд має також враховувати, що застосування застави як запобіжного заходу окрім передбачених ст.148, 150 КПК України обставин обумовлено додатковою вимогою закону про встановлення майнового стану обвинувачуваного або наявності осіб, які згодні взяти на себе передбачені ст. 1541 КПК обовязки заставодавця.

Враховуючи перелічені вище норми закону і рекомендації п.2 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами застави як запобіжного заходу» №6 від 26 березня 1999 р., колегія суддів вважає, що вимога закону про врахування майнового стану обвинувачуваного є умовою застосування застави як такої і включає в себе зясування згоди обвинувачуваного або заставодавця внести заставу, а усі інші обставини, зокрема щодо тяжкості інкримінованого злочину, розміру завданої ним шкоди, розміру цивільного позову, розміру майнової шкоди, завданої злочином, або розміру отриманого внаслідок вчинення злочину доходу, які обґрунтовані достатніми доказами, враховуються при визначенні розміру застави.

Як вбачається з постанови суду, протоколу судового засідання та інших матеріалів справи, суд першої інстанції, не дотримавшись зазначених вимог закону, зокрема не встановивши майновий стан ОСОБА_3 та інші, передбачені ст.148, 150 КПК України обставини щодо особи обвинувачуваної, не зясувавши чи згодна вона або інші передбачені ст. 1541 КПК особи внести заставу і не дослідивши які саме достатні докази свідчать про завдання ОСОБА_3 шкоди у розмірі 1602069 грн., допустив істотне порушення кримінально-процесуального закону, у звязку з чим відповідна постанова підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Херсона області від 9 квітня 2012 року про обрання щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу застави скасувати, а справу направити на новий розгляд у той же суд в іншому складі суддів.

Судді: