№ провадження 1-кп/646/633/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.10.15 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відео конференції між Червонозаводським районним судом м. Харкова та Диканівською виправною колонією № 12 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001940 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Катеринопіль Черкаської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 11 серпня 2009 року Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 115, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 9 років, відбуває покарання у Диканівській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ( № 12), станом на 19 жовтня 2015 року ОСОБА_5 відбув 6 років 08 місяців, невідбута частина складає 2 роки 4 місяці,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 393 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , будучи засудженим 11 серпня 2009 року Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі та відбуваючи покарання у Диканівській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 12, постановою начальника колонії від 19 листопада 2014 року був переведений з колонії середнього рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації вищевказаної колонії, де продовжував відбувати строк покарання, яке на той момент було його фактичним місцем позбавлення волі.

10 вересня 2015 року близько 12.00 годин, ОСОБА_5 , ігноруючи правила відбування покарання у вигляді позбавлення волі та вимоги Інструкції з правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарання, затвердженої наказом начальника Диканівської виправної колонії УДПтСУ в Харківській області № 12 від 24.02.2015 року № 141/ОД-15 з питань виконання покарань, давши 19.11.2014 року розписку в тому, що йому доведено правила поведінки за межами виправної колонії, маршрути руху і межі дільниці соціальної реабілітації, ознайомлений з правами та обов`язками засуджених, які відбувають покарання в дільниці соціальної реабілітації та те, що його попереджено про відповідальність за їх порушення чи скоєння втечі та, будучи ознайомленим про визначені наведеними обмеженнями та зобов`язаннями, маючи умисел, спрямований на самовільне залишення місця позбавлення волі, самовільно залишив місце позбавлення волі, а саме дільницю соціальної реабілітації Диканівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 12, безперешкодно покинувши вищезазначену дільницю, та на автомобілі таксі поїхав до с. Чернещина, Боровського району Харківської області.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надав пояснення про обставини його скоєння так, як вказано вище. Щиро розкаявся у скоєнні злочину.

За таких обставин суд, враховуючи думку учасників судового провадження, відсутність сумнівів та добровільність їх позиції щодо визнання недоцільним дослідження доказів відносно обставин, які ніким не оспорюються, вважає за можливе розглянути справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 393 КК України, як втеча з місця позбавлення волі, вчинена особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, за місцем відбуття покарання характеризується виключно позитивно, має дев`ять заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, згідно висновку адміністрації виправної колонії засуджений ОСОБА_5 стає на шлях виправлення. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття у скоєнні кримінального правопорушення. Обставин, яких обтяжують покарання обвинувачення, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину середньої тяжкості, дані, які характеризують його особу, обставину, яка пом`якшує покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин під час відбування покарання за попереднім вироком, суд вважає за необхідне частково приєднати до призначеного обвинуваченому покарання невідбуте покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 серпня 2009 року.

Речових доказів та процесуальних витрат на залучення експертів не має, цивільний позов не заявлявся.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, районний суд

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуте покарання за вироком Звенигородського районног о суду Черкаської області від 11 серпня 2009 року у вигляді 3 /трьох/ місяців позбавлення волі та остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 3 /трьох/ років та 3 /трьох/ місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 19 жовтня 2015 року.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк, з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1