25.11.2015 Справа № 367/3461/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 р. Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буча Київської обл., громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 27.04.2015 р. близько 21 год. 00 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), правомірно знаходячись на території СТО «Ісеть-Авто», розташованого по вул. Радгоспній, 65-А в смт. Гостомелі Київської області, діючи умисно, всупереч волі власника автомобіля ОСОБА_6 , незаконно, тобто не маючи дійсного або передбачуваного права, таємно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою тимчасового використання у власних цілях, заволодів автомобілем марки «Меrсеdеs Vіtо 111», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом вилучення останнього, а саме скориставшись наявністю ключів від нього, запустив двигун та керував автомобілем рухаючись по вулицях смт. Гостомеля та м. Бучі.
Керуючи вказаним транспортним засобом, 27.04.2015 р. близько 22 год. 00 хв. біля буд. № 15 по вул. Мирній в смт. Гостомелі Київської області, порушуючи Правила дорожнього руху України, ОСОБА_5 вчинив дорожньо-транспортну пригоду внаслідок якої потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду у вигляді пошкодження належного йому автомобіля. Відновна вартість ремонту вказаного автомобіля згідно договору наряду - замовлення на роботу № 62 від 28.04.2015 р. виданого ТОВ «Ісеть-Авто» СТО «Авто - мастер» (далі СТО) складає 45 770 грн.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину не визнав. Заявлений цивільний позов визнав частково, а саме визнав завдану матеріальну шкоду в сумі 45 770 грн., не визнав цивільний позов в частині завдання моральної шкоди в сумі 18 000 грн. Вказав, що він працював автомеханіком на СТО «Авто - мастер», яка знаходиться на вул. Радгоспній, 65-А в смт. Гостомелі. Потерпілого знає на протязі 3 х років, автомобіль останнього знаходиться на його (обвинуваченого) постійному обслуговуванні. На початку 2015 року (точної дати він не пам`ятає) потерпілий ОСОБА_6 залишив свій автомобіль «Меrсеdеs Vіtо 111» на СТО «Авто - мастер» для проведення ремонту. ОСОБА_5 ремонтував вказаний автомобіль більше одного місяця. 27.04.2015 р. о 16 год. 00 хв. він завершив ремонт автомобіля і повідомив про це директора СТО ОСОБА_7 . ОСОБА_7 сказав, що потерпілий забере свій автомобіль на наступний день. Приблизно о 21 год. 00 хв., в цей же день, він (обвинувачений) вирішив перевірити справність відремонтованого автомобіля (ключі від замку запалювання були в нього), та поїхав на ньому (на автомобілі «Меrсеdеs Vіtо 111») до магазину, що знаходиться на вул. Пушкінській в м. Буча. У магазині він випив кави та поїхав на автомобілі потерпілого до СТО, однак біля будинку №15 на вул. Мирній в смт. Гостомелі потрапив в ДТП т. я. відволікся на дзвінок по мобільному телефону та врізався в автомобіль марки «Фольксваген». Вказав, що після ДТП він знаходився в шоковому стані, тому його знайомий ОСОБА_8 приніс йому горілки, яку він випив, а саме випив близько 300 гр. Горілку запив пивом. Також повідомив, що випив бокал пива ще до скоєння ДТП, а саме о 18 год. 00 хв. Зазначив, що в нього технічного паспорту на автомобіль потерпілого не було, він розумів, що не має права брати автомобіль ОСОБА_6 27.04.2015 р. директор СТО ОСОБА_7 не дозволяв йому (обвинуваченому) брати автомобіль потерпілого, також потерпілий не надавав йому дозволу на те, щоб брати автомобіль та їздити на ньому. В судових дебатах обвинувачений визнав свою вину у незаконному заволодінні транспортним засобом, однак вказав, що він повністю відшкодував шкоду завдану потерпілому.
Незважаючи на часткове не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину повністю доведена зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні показав, що 14.04. 2015 року його син здав для ремонту на СТО «Авто - мастер» за адресою: смт. Гостомель, вул. Радгоспна, 65-А його (потерпілого) автомобіль марки «Меrсеdеs Vіtо 111», т. я. автомобіль знаходився на постійному сервісному обслуговуванні саме на цій СТО. 27.04.2015 р. в період часу приблизно з 14 год. 00 хв. до 15.00 год. 00 хв. його сину ОСОБА_9 подзвонив директор СТО ОСОБА_7 та сказав, що автомобіль відремонтовано та його можна забирати. Потерпілий сказав, що забере його наступного ранку. Однак о 22 год. 00 хв. в цей же день йому зателефонував син та сказав, що автомобіль угнали та розбили. ОСОБА_6 разом з сином поїхав на місце ДТП, що сталася на вул. Мирній в смт. Гостомелі та побачив свій розбитий автомобіль марки «Меrсеdеs Vіtо 111», який був серйозно пошкоджений та також розбитий автомобіль марки «Фольксваген». Обвинувачений був сильно п`яний та ледь ворочав язиком. Працівники міліції на місці пригоди провели тест щодо знаходження ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння та виявили, що вміст алкоголю в крові обвинуваченого складає 3,3 %0. Обвинувачений погодився відремонтувати його (потерпілого) автомобіль про що надав розписку, однак до цього часу автомобіль не відремонтований. Вказав, що він нікому із працівників СТО не давав права на користування його автомобілем, в т. ч. і на пересування по населеному пункту. Просив стягнути з обвинуваченого 45 770 грн. завданого матеріального збитку. В подальшому уточнив позовні вимоги та просив стягнути додатково 27 534 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 18 000 грн. моральної шкоди, тому, що він на своєму автомобілі працював (розвозив воду), а т.я. автомобіль до цього часу не відремонтований, то потерпілий позбавлений можливості заробляти собі на життя. Також, автомобіль ремонтується протягом тривалого часу, а цивільна дружина обвинуваченого дзвонила йому та пред`являла претензії з приводу того, що ОСОБА_5 викликають до міліції. Крім того, йому дзвонив автослюсар, який ремонтував машину та в грубій формі казав, що машину ніхто не уганяв;
- показаннями свідка ОСОБА_9 , який у судовому засіданні показав, він разом зі своїм батьком ОСОБА_6 здали в квітні 2015 р. на ремонт до СТО (назви не пам`ятає), яка знаходиться в смт. Гостомелі свій автомобіль «Меrсеdеs Vіtо 111». Автомобіль вони передали директору СТО ОСОБА_7 . Приблизно через 2 3 тижні (точної дати не пам`ятає) їм подзвонили з СТО та сказали, що автомобіль можна забирати. Свідок та його батька сказали, що заберуть свій автомобіль наступного ранку. Однак ввечері цього ж дня подзвонив ОСОБА_7 та сказав, що ОСОБА_5 потрапив в аварію на автомобілі потерпілого, при цьому додав, що обвинувачений взяв автомобіль самовільно. Свідок разом з батьком приїхав на місце ДТП в смт. Гостомель та побачив розбиті автомобілі марки «Меrсеdеs Vіtо 111» та «Фольксваген». Обвинувачений знаходився на місці ДТП та був в неадекватному стані, кричав, стрибав. Працівники міліції показали прибор, згідно якого обвинувачений був в стані алкогольного сп`яніння. Вказав, що не він, не потерпілий не надавали будь кому з працівників СТО дозвіл на користування їх автомобілем;
- показаннями свідка ОСОБА_7 , який у судовому засіданні показав, що він працює директором СТО «Авто - мастер» за адресою: смт. Гостомель, вул. Радгоспна, 65-А. На початку квітня 2015 р. він отримав від сина потерпілого ОСОБА_9 для ремонту автомобіль «Меrсеdеs Vіtо 111». В кінці квітня машина (точної дати не пам`ятає) була відремонтована та перевірена, про що він повідомив сина потерпілого. Потерпілий та його син сказали, що заберуть машину вранці наступного дня. Після цього машину поставили до боксу вказаного СТО, а ОСОБА_5 пішов до дому. О 18 год. 30 хв. свідок разом з працівником СТО ОСОБА_10 вийшли з території СТО та побачили обвинуваченого, який сказав, що він додому ще не їде. Приблизно о 21 год. 30 хв. свідку зателефонував ОСОБА_5 та сказав, що він попав в ДТП в смт. Гостомелі в районі БВК 85. Він (свідок) приблизно о 22 год. 00 хв. приїхав на місце аварії, побачив розбиті автомобілі «Меrсеdеs Vіtо 111» і «Фольксваген», та повідомив про це сина потерпілого. Після цього він поїхав за документами на автомобіль потерпілого та повернувся на місце пригоди о 22 год. 45 хв. Обвинувачений знаходився на місці ДТП в стані алкогольного сп`яніння. Свідок вказав, що він особисто перевіряв справність автомобіля потерпілого після проведеного ремонту. Автомобіль був відремонтований, про що свідок повідомив сина потерпілого. Ключі від даного автомобіля знаходились під лобовим склом. Зазначив, що він не дозволяв в той день обвинуваченому виїздити за територію СТО. Також додав, що працівникам СТО не дозволяється залишатися на території СТО після закінчення робочого часу. Після проведеного ремонту ОСОБА_5 не повідомляв його про те, що автомобіль потерпілого відремонтований не повністю;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , який у судовому засіданні показав, що він працює майстром на СТО ««Авто - мастер» в смт. Гостомелі. В 2015 р. (точної дати не пам`ятає) на СТО ремонтувався автомобіль потерпілого «Меrсеdеs Vіtо 111». За один день до аварії в яку потрапив обвинувачений, останній сказав в обідню пору, що відремонтував вказаний автомобіль. Директор СТО ОСОБА_7 перевірив вказаний автомобіль і сказав, що автомобіль можна передавати потерпілому. В цей день працівники СТО закінчили роботу о 18 год. 00 хв., а ОСОБА_5 пішов з роботи раніше. Свідок уходив з роботи разом з ОСОБА_7 , вони перевірили чи закрити ворота та пішли о 18 год. 30 хв. Біля СТО вони зустріли ОСОБА_5 . Автомобіль потерпілого в цей час знаходився в боксі на території СТО. Додав, що в той день тест драйв проводили обвинувачений та ОСОБА_7 , тому ще раз перевіряти справність авто не було потреби;
- протоколом огляду місця події від 28.04.2015 р. з фототаблицею, згідно якого було оглянуто місце події за адресою: смт. Гостомель, вул. Мирна, 15 та виявлено пошкоджені автомобілі марки «Меrсеdеs Vіtо 111», реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Volgsvagen»(а. п. 7 -11 т.1);

- постановою про визнання речовими доказами та долученням їх до кримінального провадження від 05.05.2015 р., згідно якої речовим доказом визнаний автомобіль марки «Меrсеdеs Vіtо 111», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. п. 14 т.1);

- копією протоколу про адміністративне правопорушення від 29.04.2015 р., згідно якого ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «Меrсеdеs Vіtо 111», реєстраційний номер НОМЕР_1 допустив зіткнення з автомобілем марки «Volgsvagen» д. н. з. НОМЕР_2 (а. п. 17 т.1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.05.2015 р., згідно якого ОСОБА_5 повідомив, що самовільно взяв автомобіль марки «Меrсеdеs Vіtо 111», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на території СТО в смт. Гостомелі та поїхав на ньому по своїм справам, а в подальшому потрапив в ДТП(а. п. 65-69 т.1);
- протоколом огляду від 20.05.2015 р. з фототаблицею, згідно якого було оглянуто пошкоджений автомобілі марки «Меrсеdеs Vіtо 111», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. п. 70-73 т.1);

- договором наряду заказу на роботи №62 від 28.04.2015 року, згідно якого вартість проведеного ремонту та запасних частин автомобіля марки «Меrсеdеs Vіtо 111», реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 45 770 грн. (а. п. 77-78 т.1);
-іншими матеріалами кримінального провадження.

В судовому засіданні було задоволено клопотання прокурора про закінчення розгляду даного провадження у відсутності свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . На підставі наведеного вищезазначені свідки не допитувалися згідно вимог ст. 23 КПК України.

Таким чином, аналізуючи зібрані по провадженню докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні даного злочину доказана повністю.

Часткове невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 суд розцінює як намагання обвинуваченого уникнути відповідальність за скоєний злочин.

Згідно примітки 1 до ст. 289 КК України, під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь якою метою протиправне вилучення будь яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

Закінченим злочин вважається з моменту, коли транспортний засіб почав рухатися унаслідок запуску двигуну. Суб`єктом злочину є особа, яка не має права на користування транспортним засобом, щодо якого здійснюється незаконне заволодіння. Змістом кримінально правової заборони заволодіння транспортним засобом може бути як заволодіння ним з наміром ніколи не повертати його власникові (законному володільцю), так із наміром використати його для проїзду у певний пункт або для прогулянки, а потім повернути власникові (законному володільцю) чи кинути на дорозі.

Так, оцінюючи показання потерпілого суд враховує те, що він не дозволяв обвинуваченому брати його (потерпілого) автомобіль. Дану обставину підтвердив директор СТО «Авто - мастер» де працював ОСОБА_5 . ОСОБА_7 , який також додав, що автомобіль потерпілого було відремонтовано, про що йому повідомив сам обвинувачений та перевірено шляхом проведення тест драйву в т. ч. і самим обвинуваченим. Тому, брати автомобіль для проведення повторно тест драйву не було ніякої потреби. Аналогічні показання надав в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 .

Оцінюючи показання обвинуваченого, суд вважає що останній фактично визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, т. я. в судовому засіданні він вказав, що директор СТО ОСОБА_7 не дозволяв йому брати автомобіль потерпілого. Потерпілий теж не надавав йому дозволу на те, щоб брати автомобіль та їздити на ньому.
Крім того, після оголошення в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 14.05.2015 р., згідно якого ОСОБА_5 повідомив, що він самовільно взяв автомобіль марки «Меrсеdеs Vіtо 111», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на території СТО в смт. Гостомелі та поїхав на ньому по своїм справам, а в подальшому потрапив в ДТП, обвинувачений вказав, що даний протоколповністю відповідає дійсності. Також суд враховує, що обвинувачений у судових дебатах повністю визнав свою вину у незаконному заволодінні автомобіля потерпілого.
Зважаючи на викладене вище, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому злочину, т. я. він без дозволу потерпілого заволодів автомобілем останнього та використав його (автомобіль) для проїзду в інший населений пункт.

Органами досудового слідства дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 289 ч. 1 КК України, як умисні, протиправні дії, що виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом.

Суд вважає таку кваліфікацією правильною.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_5 злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

Так, суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин середньої тяжкості.

Як особа ОСОБА_5 характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому можливо, призначивши ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, звільнити його від відбування покарання із випробуванням та із наданням іспитового строку. Суд вважає таке покарання у відповідності до вимог ч.2 ст. 65 КК України достатнім для попередження скоєння обвинуваченим нових злочинів. Запропоноване прокурором покарання у вигляді 3 років позбавлення волі суд вважає надмірним, враховуючи особу обвинуваченого.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлений позов про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди в сумі в сумі 45 770 грн. В подальшому він уточнив позовні вимоги та просив стягнути додатково 27 534 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 18 000 грн. моральної шкоди.
Суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення. Так, згідно із представленими «наряду заказу на роботи №62 та №120», потерпілому завдано матеріальну шкоду в розмірі 45 770 грн. та 27 534 грн. відповідно, яка складається із вартості витрат на запасні частини для автомобіля та проведених ремонтних робіт. Суд вважає, що позовні вимоги потерпілого підлягають задоволенню в розмірі - 45 770 грн., що підтверджується нарядом заказу на роботи №62та не підлягають задоволенню в частині стягнення 27 534 грн., т. я. згідно наряду заказу на роботи №120 від 07.07.2015 р., який був складений більш ніж через 2 місяці після завдання шкоди автомобілю потерпілого вказано, що проведено діагностику автомобіля, перевірений розвал сходження, переставлені колеса та завершена робота по фарбуванню, що на думку суду не відноситься до шкоди завданої саме внаслідок аварії після незаконного заволодіння автомобілем потерпілого. Тобто відсутній логічний та обґрунтований документально зв`язок між пошкодженням автомобіля та проведеними роботами. Інших документів на підтвердження завданої шкоди у зазначеній вище сумі потерпілий суду не надав.

Стосовно завдання моральної шкоди, то суд вважає доказаним факт завдання потерпілому моральної шкоди, оскільки автомобіль являється для нього джерелом існування (він на ньому працює). Однак, автомобіль всупереч розписки обвинуваченого (а. п. 19 т.2) не відремонтовано, яке це зазначено у вказаній розписці до 20 травня 2015 р., що вплинуло на його (потерпілого) моральний стан. Суд вважає, що розмір відшкодування відповідає ступеню моральних страждань потерпілого, а тому стягує на його користь 18 000 грн.

Речовими доказами суд розпоряджається у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України. Судові витрати по провадженню відсутні. Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого судом не обирається.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 45 770 (сорок п`ять тисяч сімсот сімдесят) грн. 00 коп. завданих матеріальних збитків та 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн. 00 коп.завданих моральних збитків. В іншій частині позовних вимог позов залишити без задоволення.

Речові докази: автомобіль марки «Меrсеdеs Vіtо 111», реєстраційний номер НОМЕР_1 та килимок від даного автомобіля,передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 .
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 судом не обирається.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подана апеляція протягом 30 днів із моменту проголошення вироку, а обвинуваченим в той же строк із моменту вручення копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1