21.12.2015 Справа № 756/7281/15-к

Провадження № 1-кп/756/543/15
Унікальний № 756/7281/15-к
21 грудня 2015 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ;
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Київської міської прокуратури №5 ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що народився у м. Київ, українця, громадянина України, розлученого, такого, що має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 29.08.2005 року вироком Шевченківського районним судом м. Києва за ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., 18.09.2008 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч.1 ст.190, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, 10.07.2012 року вироком Кагарликського районного суду Київської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 14.12.2012 р. згідно постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
в с т а н о в и в:
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 надійшов до Оболонського районного суду м. Києва 04 червня 2015 року.
В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження щодо обвинуваченого мірі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі, вважаючи при цьому, що з врахуванням характеру протиправної поведінки обвинуваченого, інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть перешкодити йому у вчиненні нового злочину або забезпечити його явку в судове засідання, виконання ним інших процесуальних обов`язків.
Захисник заперечував проти продовження терміну тримання під вартою його підзахисного, оскільки на його думку прокурором не доведено існування ризиків для такого продовження, відповідно просив змінити запобіжний захід на більш м`який. Крім того у його підзахисного є малолітня дитина, батьківських прав він не позбавлений та крім того має незадовільний стан здоров`я, належного лікування не отримує.
Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що можливо застосувати до нього більш м`який запобіжний захід та крім цього пояснив, що в СІЗО лікування він не отримує.
Заслухавши думку прокурора, думку обвинуваченого, вивчивши матеріали справи в межах, достатніх для вирішення питання щодо запобіжного заходу, суд вважає доцільним продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, виходячи з такого.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 листопада 2015 р. обвинуваченому було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк дії до 07.01.2016 року включно.
Оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою, визначений ст. 197 КПК України, стосовно ОСОБА_7 спливає, враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, даних, що характеризують особу останнього, суд не вбачає на час розгляду цього питання достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу.
Також, матеріали обвинувального акту дають суду достатньо підстав для продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що на даний час інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ст. 177 КПК, та його належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_7 , враховуючи спосіб вчинення злочину, що йому інкримінуються, його наслідки, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра; (ризик перешкоджання здійсненню правосуддя). Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений, з огляду на його моральні якості, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), а відповідно, суд, на час розгляду клопотання вважає за необхідне доцільним тримання обвинуваченого під вартою, оскільки більш м`яка міра запобіжного заходу не може забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, що випливають із ст.177 КПК України та його належної поведінки. Бере при цьому суд до уваги і попередню систематичну протиправну поведінку обвинуваченого, який належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став.
Також при цьому суд враховує, що міра запобіжного заходу має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
Вирішуючи дане питання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом лише при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості. (Рішення Європейського Суду «Марченко проти України» від 10.02.2011 р.)
Під суспільним інтересом в даному конкретному випадку суд розуміє обставини даної конкретної справи, її наслідки та перебіг, соціальну небезпеку.
Також суд бере до уваги, що намірів укладення угоди з лікарем-урологом в порядку, визначеному «Порядком взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, взятим під варту» для проведення консультацій в умовах слідчого ізолятору обвинувачений не висловлював, доказів неможливості укладення такої угоди в тому числі і через скрутне матеріальне становище суду не надано.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою.
У той же час, аналізуючи все, вказане вище у своїй сукупності, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, тривалість розгляду даного провадження, яка не викликана об`єктивними причинами, суд вважає на цей час необхідним визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 314 317, 331 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області, строком на 60 днів, тобто до 07.03.2016 року включно.
ОСОБА_7 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі, протягом 5 днів.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , в разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися із м. Києва без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади (управління поліції в Оболонському районі Головного управління Національної поліції в м. Києві) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та на в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвала оскарженню не підлягає.
СУДДЯ ОСОБА_10