Справа № 148/1728/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2015 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000217 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчина Вінницької області, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Водій ОСОБА_6 , 03.06.2015 близько 11:30 год. керуючи технічно - справним автомобілем «ВАЗ 211440» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням м. Тульчин смт. Шпиків, в сторону останнього населеного пункту, в районі перехрестя з другорядною дорогою в напрямку с. Зарічне Тульчинського району Вінницької області, виявивши мопед «Хонда» без державного номерного знака, під керуванням водія ОСОБА_8 , який виїхавши на перехрестя з другорядної дороги та виконавши маневр лівого повороту, продовжив свій рух по проїзній частині в напрямку м. Тульчин, невірно оцінив дорожню обстановку, не вжив своєчасних заходів щодо зупинки транспортного засобу в межах своєї смуги руху, натомість змінив напрямок руху ліворуч, не переконавшись що, це буде безпечним, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з даним мопедом, який рухався по належній смузі руху в зустрічному напрямку.
Внаслідок зіткнення водій мопеда ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень помер в медичній установі при наданні допомоги.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 82 від 22.06.2015, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою речовини головного мозку важкого ступеню, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, множинних переломів ребер зліва та справа з ушкодженням пристінкової пліви справа, відкритих переломів обох кісток обох гомілок на рівні середньої третини, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення та перебувають у причинно-наслідковому зв`язку зі смертю останнього.
Згідно висновку автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 285а від 29.06.2015, зіткнення автомобіля «ВАЗ 211440» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 та мопеда «Хонда» під керуванням водія ОСОБА_8 сталося на проїзній частині автодороги Тульчин-Шпиків, на смузі руху в напрямку м. Тульчин.
Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 351а від 21.07.2015, у даній ситуації, водій ОСОБА_6 мав технічну можливість попередити зіткнення із мопедом «Хонда» під керуванням водія ОСОБА_8 шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля до смуги руху мопеда.
У ситуації, яка склалася, в діях ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
За вищевикладених обставин ОСОБА_6 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, де вказано: п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 11.3 - на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу; п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Порушення ОСОБА_6 вимог п. 10.1, п. 11.3 та п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме, із смертю ОСОБА_8 .
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю і суду надав показання, що він дійсно вчинив злочин за обставин викладених в обвинувальному акті, а саме: що 03.06.2015 близько 11:30 год. рухався на автомобілі «ВАЗ 211440», державний номерний знак НОМЕР_1 , який йому належав на підставі доручення, у напрямку з м. Тульчина в сторону с. Копіївка Тульчинського району, приблизно з швидкістю 80 км/год. Побачивши мопед під керуванням потерпілого ОСОБА_8 , який виїхав на перехрестя з другорядної дороги, не вжив заходів щодо зупинки свого автомобіля, а зробив поворот ліворуч, внаслідок чого сталося зіткнення. Після чого, не залишивши місце пригоди почав надавати допомогу потерпілому, який лежав на узбіччі дороги. Викликав швидку допомогу, яка забрала останнього до лікарні. В скоєному щиро кається, просить суд суворо не карати, а також зазначив, що шкоду завдану злочином відшкодував у повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні просила суд, покарати обвинуваченого відповідного до вимог кримінального кодексу України та надала розписки про відшкодування обвинуваченим шкоди.
У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, висновків експертів та понесених процесуальних витрат.
При цьому, суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, в судовому засіданні доведена у повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України.
Крім того, потерпілою ОСОБА_4 до початку судового розгляду заявлено цивільний позов про стягнення на її користь матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_6 та ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД». (а.с. 27).
Згідно уточнених позовних вимог цивільний позивач просить стягнути на її користь з ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» матеріальну шкоду у розмірі 57464 грн., з яких: шкода заподіяна смертю потерпілого у сумі 43848 грн.; витрати на поховання 14616 грн., та моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а в частині стягнення коштів з обвинуваченого відмовилася, оскільки останній відшкодував завдану злочином моральну шкоду (а.с. 75 - 76).
Відповідно до заяви ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД», цивільний відповідач частково визнав позов щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн., в задоволені решти позовних вимог просив відмовити (а.с. 90).
Вирішуючи в порядку ст. 127-129 КПК України цивільний позов, заявлений потерпілою, з врахуванням встановленої у судовому засіданні вини обвинуваченого, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1390409 від 11.06.2014, забезпечено транспортний засіб марки «ВАЗ 211440», державний номерний знак НОМЕР_1 у ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД». Строк дії поліса з 11.06.2014 по 10.06.2015, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 100 000 грн., на шкоду заподіяну майну 50 000 грн. (а.с. 36).
Статтею 6 Закону встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.
Шкода відшкодовується чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно.
Також, статтею 27 Закону передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Право на відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого підтверджується копією свідоцтва про шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , серії НОМЕР_2 , копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 та копією свідоцтва про смерть ОСОБА_8 від 04.06.2015, серії НОМЕР_4 (а.с. 34, 35).
Пунктом 27.3 ст. 27 Закону страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Згідно п. 27.4 ст. 27 Закону, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Враховуючи приписи п. 27.3 ст. 27 Закону, а також те, що заявлена цивільним позивачем сума моральної шкоди у розмірі 5000 грн. визнана цивільним відповідачем, тому вона підлягає до задоволення.
Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що цивільний позивач не зверталася до страхової компанії з відповідними документами, які підтверджують витрати на поховання її чоловіка, а також у матеріалах кримінального провадження наявна копія розписки від 10.06.2015 про відшкодування обвинуваченим коштів на поховання у розмірі 13 000 грн.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в частині стягнення на користь потерпілої витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника з ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» у розмірі 14 616 грн., слід відмовити, а в частині стягнення шкоди заподіяної смертю потерпілого у розмірі 43 848 грн. ( з розрахунку 36 мінімальних заробітних плат) підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, щире каяття, сприяння у розкритті злочину, повне відшкодування шкоди.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, відшкодування шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_6 у межах санкції визначеної ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги позицію державного обвинувача, суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, встановленні у судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, а також те, що його виправлення можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосування відносно ОСОБА_6 статті 75 КК України і звільнити останнього від відбуття покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні ст. 76 КК України.
Відповідно, до ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_6 понесені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 2625,12 грн.
Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65-67, 75, 76, 286 КК України ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст. 368- 371, 373, 374 КПК України, ст. 27 ЗУ « Про страхування», ст. 1166, 1168, 1177, 1187 ЦК України, ст. 209, 212 -215 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття основного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий термін на строк 3 (три) роки.
Відповідно до п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 :
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави понесені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 2625 (дві тисячі шістсот двадцять п`ять) гривень 12 копійок.
Речові докази автомобіль «ВАЗ 211440» державний номерний знак НОМЕР_1 та мопед «Хонда» повернути власникам.
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» (04071, м. Київ, вул. Костянтинівська, 22/17, оф. 18) на користь цивільного позивача ОСОБА_4 в рахунок понесеної моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) гривень та страхового відшкодування у сумі 48 848 (сорок вісім тисяч вісімсот сорок вісім) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: