У Х В А Л А
14 серпня 2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисників підозрюваного: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Рівненської області юриста 2 класу ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , -
Так, у ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 , працюючи на посаді старшого дільничного інспектора міліції СДІМ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, маючи спеціальне звання - капітан міліції, будучи службовою особою, яка згідно вимог Закону України «Про міліцію» постійно здійснює функції представника влади, а також відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, до повноважень якого згідно вимог п.п. 5, 9 ст. 11 Закону України «Про міліцію» відносяться повноваження затримувати і тримати у спеціально відведених для цього приміщеннях: осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, обвинувачених, які переховуються від слідства чи суду, засуджених, які ухиляються від виконання кримінального покарання, - на строки і в порядку, передбачені законом; за дорученням слідчого органу досудового розслідування, прокурора проводити або брати участь у проведенні процесуальних дій у кримінальному провадженні та виконувати ухвали слідчого судді, суду про привід учасників кримінального провадження у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України та являючись згідно п. «д» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, діючи умисно з корисливих мотивів в порушення вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» тобто використовуючи свої службові повноваження та пов`язані із цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб з початку серпня поточного року та включно до 11 серпня 2015 року за попередньою змовою групою осіб, поєднуючи з вимаганням, одержав від гр. ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 4500 грн. за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності.
Так, на початку серпня 2015 року, точна дата та час на даний час не встановлені, до будинку де проживає ОСОБА_8 прийшов старший дільничний інспектор міліції СДІМ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 та повідомив ОСОБА_8 про необхідність прибути до опорного пункту міліції для відмітки, так як останній являється раніше судимим. По прибуттю ОСОБА_8 до опорного пункту міліції, ОСОБА_5 повідомив йому про те, що слідчим відділом Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості по факту крадіжки майна на автозаправочній станції в місті Рівне. Під час вказаної розмови ОСОБА_5 також повідомив ОСОБА_8 про те, що один із працівників автозаправної станції впізнав ОСОБА_8 на камерах відео спостереження, та те, що саме ОСОБА_8 здійснив дану крадіжку. При цьому під час розмови, ОСОБА_5 пообіцяв ОСОБА_8 , що за грошову винагороду в розмірі 200 доларів США посприяє у вирішенні питання щодо не притягнення останнього до кримінальної відповідальності.
Продовжуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення ОСОБА_5 11.08.2015 зателефонував до ОСОБА_8 та домовився про зустріч, однак на обумовлену зустріч ОСОБА_5 особисто не прибув, а за попередньою змовою направив на зустріч із ОСОБА_8 дільничного інспектора міліції СДІМ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_9 , який у свою чергу, близько 21 години, перебуваючи у салоні автомобіля марки «Пежо Партнер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , одержав від гр. ОСОБА_8 заздалегідь обумовлену неправомірну винагороду у вигляді грошових коштів у сумі 4500 грн. за сприяння у вирішенні питання щодо не притягнення останнього до кримінальної відповідальності.
В подальшому, після отримання ОСОБА_9 неправомірної вигоди, останній зустрівся на попередньо обумовленому із ОСОБА_5 місці, а саме неподалік кафе «Бовас», що розміщене по вул. Дубенська, у місті Рівне, де вони і були затримані працівниками правоохоронних органів, в порядку передбаченому п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.
Вказані обставини, дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та повністю підтверджуються матеріалами досудового розслідування в кримінальному провадженні.
12.08.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе чи інших осіб за попередньою змовою групою осіб за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені умисного, корисливого тяжкого злочину, пов`язаного із вимаганням та одержанням неправомірної вигоди за попередньою змовою групою осіб, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна та зі спеціальною конфіскацією.
Крім того, відповідно до законодавчих змін згідно з якими з 25.01.2015 (Закон України №1698-VII від 14.10.2014) за скоєння такої категорії злочинів, передбачено лише реальну міру покарання. Також, слід врахувати те, що неправомірними діями ОСОБА_5 завдано підриву авторитету правоохоронних органів.
Характер та обставини вчинення злочину ОСОБА_5 , а саме використання ним займаної посади та системне вчинення останнім дій, спрямованих на одержання неправомірної вигоди, вказують на ризики, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він може намагатись знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, маючи намір та можливість в силу свого службового становища впливати, тиснути на свідків у кримінальному провадженні, що негативним чином впливатиме на їх намір та можливість давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
У зв`язку з коротким проміжком часу з моменту затримання ОСОБА_5 на даний час в ході досудового розслідування не допитано всіх свідків у цьому кримінальному провадженні, на яких, у разі обрання ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, зможе вплинути та тиснути підозрюваний.
Враховуючи характер, обставини, ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого злочину, можливість настання ризиків, пов`язаних із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження та вищевикладене є беззаперечними підставами вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому необхідним є обрання виключно найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Вказаний строк достатній для встановлення та допиту всіх осіб та віднайдення речей та документів, які мають відношення до вказаного кримінального провадження, щоб підозрюваний не зміг в подальшому вплинути на свідків та знищити чи спотворити документи чи речові докази.
Слідчий зазначає, що в разі обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, останній завдяки своєму службовому становищу працівника правоохоронного органу негативно впливатиме на хід досудового слідства у даному провадженні, намагатиметься сховати або спотворити речі та документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, безпосередньо впливатиме на учасників кримінального провадження.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що він працездатний, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, раніше не судимий. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.
Також зазначає, що враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, за який законом передбачено реальну міру покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у силу своєї службової діяльності незаконно впливатиме на інших учасників у цьому провадженні та перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, а також для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, просить клопотання задовольнити.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні дане клопотання підтримали, просили суд його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники адвокати: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, просили суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім того, суду повідомили, що він вчиняти дії пов`язані з тиском на свідків не буде та не має наміру цього робити, не буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановлені істини в його справі, також суду повідомив, що він має на утриманні двох малолітніх дітей та його дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.
Заслухавши думку учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
11.08.2015 ОСОБА_5 затримано у порядку, передбаченому п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.
12.08.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
14.08.2015 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду, підозрюваного капітана міліції ОСОБА_5 відсторонено від займаної посади старшого дільничного інспектора міліції СДІМ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області строком на 2 місяці у межах строку досудового розслідування, тобто до 11 жовтня 2015 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчим не надано та не доведено.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою є недоцільним.
Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, дружина останнього перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, є працівником міліції, згідно службової характеристики, характеризується з позитивної сторони, має житло у власності та постійне місце проживання в м. Рівне, відсторонений від займаної посади строком на 2 місяці.
У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного домашній арешт із забороною залишати житло з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.
Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,
В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Урвена, Здолбунівського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, відстороненого від посади старшого дільничного інспектора міліції СДІМ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , у період доби з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали терміном до 11 жовтня 2015 року.
Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 11 жовтня 2015 року.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання у Рівненський МВ УМВС України у Рівненській області.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1