Справа №505/906/15-к
Пр. №1-кп/505/155/15 р.
ВИРОК
23.10.2015 р. Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Красні Окна, Одеської області, українки, громадянки України, з середньоо-спеціальною освітою, працюючої вчителем Борщанського навчально-виховного комплексу №2 І-ІІ ступенів Котовського району, Одеської області, мешкає та зареєстрована АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

В жовтні 2012 року, більш точної дати в ході судового слідства встановити не надалося можливим, у ОСОБА_4 , яка перебувала на посаді секретаря дільничної виборчої комісії № 510525, виборчого округу №137, будучи службовою особою, уповноваженою, відповідно до вимог ст.ст. 33, 35 Закону України «Про вибори народних депутатів України» на здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а саме: складати та підписувати акти, протоколи та постанови дільничної виборчої комісії, які подаються до Окружної виборчої комісії, виник злочинний намір направлений на складання та видачу завідомо неправдивих офіційних документів з метою заволодіння чужого майна шляхом зловживання службовим становищем. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 у жовтні 2012 року, зловживаючи своїм службовим становищем, маючи доступ до офіційних документів членів дільничної виборчої комісії та осіб - кандидатів у члени виборчої комісії, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, без відома ОСОБА_5 , яка не була членом виборчої комісії, однак надала ОСОБА_4 всі необхідні документи для оформлення її як члена дільничної виборчої комісії, 28.09.2012 р., перебуваючи в залі засідань ДВК №510525 виборчого округу №137, розташованого за адресою: ст. Борщі, Котовського району, Одеської області, виготовила завідомо підроблений договір № 510525/3 від 28.09.2012 р. в якому поставила підроблений підпис ОСОБА_5 , згідно якого на останню нібито покладено виконання обов`язків секретаря дільничної виборчої комісії № 510525, виборчого округу №137, на період підготовки та проведення виборів народних депутатів України, хоча фактично обов`язки секретаря виконувала ОСОБА_4 . В подальшому, ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії, маючи доступ до ксерокопії документів ОСОБА_6 , яка була членом дільничної виборчої комісії №510525, виборчого округу № 137, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, без відома ОСОБА_7 , 03.10.2012 р., перебуваючи в залі засідань ДВК №510525, виборчого округу №137, розташованого на ст. Борщі, Котовського району, Одеської області виготовила завідомо підроблений договір 03.10.2012 р., в якому поставила підроблений підпис ОСОБА_7 , яким на останню ніби то покладено виконання обов`язків секретаря дільничної виборчої комісії № 510525, виборчого округу №137, на період підготовки та проведення виборів народних депутатів України, хоча фактично обов`язки секретаря виконувала ОСОБА_4 .
Крім того, вона діючи умисно, всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, перебуваючи в залі засідань ДВК № 510525, виборчого округу №137, розташованого на ст. Борщі, Котовського району, Одеської області 02 жовтня 2012 року склала та підписала акт виконаних робіт, від імені секретаря дільничної виборчої комісії № 510525, виборчого округу №137 ОСОБА_8 , хоча фактично остання обов`язки секретаря не виконувала.
31 жовтня 2012 року ОСОБА_4 , перебуваючи в залі засідань ДВК №510525, виборчого округу №137, розташованого на ст. Борщі, Котовського району, склала та підписала акт виконаних робіт, замість виконувача обов`язків секретаря дільничної виборчої комісії № 510525, виборчого округу №137 ОСОБА_6 , а також 09 листопада 2012 року склала та підписала акт виконаних робіт, від імені виконувача обов`язків секретаря дільничної виборчої комісії № 510525, виборчого округу №137 ОСОБА_7 , хоча фактично остання обов`язки секретаря не виконувала.
Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на привласнення чужого майна, ОСОБА_4 діючи умисно, всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів передала до Окружної виборчої комісії №137 підроблений договір № 510525/3 від 28.09.2012 року про нібито покладення виконання обов`язків секретаря дільіїичної виборчої комісії № 510525, виборчого округу №137 на ОСОБА_9 , підроблений договір від 03.10.2012 року про нібито покладення виконання обов`язків секретаря дільничної виборчої комісії №510525, виборчого округу №137 на ОСОБА_10 , підроблений акт виконаних робіт від 02 жовтня 2012 року, підроблений акт виконаних робіт від 31 жовтня 2012 року, підроблений акт виконаних робіт від 09 листопада 2012 року. В подальшому ОВК № 137, на підставі поданих ОСОБА_4 підроблених документів безпідставно нарахувала грошові кошти в якості винагороди за нібито виконану ОСОБА_11 та ОСОБА_6 роботу, в сумі 1494 грн. 79 коп., які ОСОБА_4 безпідставно привласнила, чим спричинила шкоду держаному бюджету на вказану суму.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України визнала, підтвердила суду вищевказані обставини, викладені в обвинувальному акті і суду показала, що в жовтні 2012 року її було призначено секретарем дільничної виборчої комісії №510525, виборчого округу №137. В цей час вона працювала вчителем початкових класів Борщанської ЗОШ. Не бажаючи звільнятись з посади вчителя, вона оформила підроблений договір, в якому поставила підроблений підпис ОСОБА_8 , на посаду секретаря дільничної виборчої комісії, а фактично обов`язки секретаря виконувала сама. Через деякий час в жовтні 2012 року перебуваючи в залі засідань дільничної виборчої комісії №510525, виборчого округу №137 ст. Борщі, Котовського району вона без відома ОСОБА_6 знову виготовила завідомо підроблений договір на посаду секретаря дільничної виборчої комісії ОСОБА_6 , в якому поставила її підроблений підпис, хоча також фактично обов`язки секретаря виконувала не ОСОБА_6 , а вона. Крім того, для отримання зарплати за виконану роботу секретаря, вона в залі засідань дільничної виборчої комісії склала та підписала акт виконаних робіт від імені ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , та відомості на отримання винагороди за нібито виконану ОСОБА_8 та ОСОБА_6 роботу в сумі 1495 гривень, які вона привласнила. Матеріальну шкоду в сумі 1495 гривень вона перечислила на рахунок Центральної виборчої комісії 02 жовтня 2015 року.
Покази ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
В зв`язку з повним визнанням ОСОБА_4 своєї вини, за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Оцінивши в сукупності надані по кримінальному провадженню докази, досліджені у судовому засіданні, суд дійшов висновку про повне підтвердження вини обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєнні зазначених судом діянь, і суд її умисні дії кваліфікує за ч. 1 ст. 366 КК України - як складання та видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів і за ч. 2 ст. 191 КК України - як привласнення майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у психіатра, нарколога не перебуває.
Обставини, що пом`якшують її покарання, суд визнає щиросердне каяття, повне визнання вини, знаходження на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд в діях ОСОБА_4 не вбачає.
Від обвинуваченої ОСОБА_4 надійшло письмове клопотання про застосування до неї Закону України про амністію у 2014 році та звільнення її від відбування покарання, оскільки у неї знаходяться на утриманні двоє неповнолітніх дітей.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Як встановлено ст.85 КК України, на підставі Закону про амністію засуджена може бути повністю або частково звільнена від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст.86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" - амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання певної категорії осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
19.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 р. №1185-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, який набрав чинності 19 квітня 2014 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, підлягають особи, які на момент вчинення злочину мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
В матеріалах кримінального провадження міститься копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 01 серпня 2000 року, Обжильською сільською радою, Балтського району, Одеської області про те, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 22 квітня 2005 року, виконкомом Борщівської сільської ради, Котовського району, Одеської області про те, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вказані кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинила в період до дня набрання чинності (19 квітня 2014р.) Закону України «Про амністію у 2014 році». Свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обвинувачена визнає повністю, щиро кається у вчиненому та повернула матеріальну шкоду у повному обсязі.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» із врахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законів щодо застосування амністії в Україні" від 06.05.2014 року, судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.
За сукупністю обставин вчинення злочинів, даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , суд вважає, що необхідним і достатнім для її виправлення є покарання у вигляді обмеження волі в межах санкцій інкримінованих статей Кримінального кодексу України, з позбавленням права займати певні посади.
Однак, приймаючи до уваги конкретні обставини вчинення злочинів, особу винної, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у виді обмеження волі та вважає за можливе відповідно до ст. 75 КК України звільнити її від відбування основного покарання, а покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади підлягають реальному виконанню.
За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування основного та додаткового покарання.
Суд роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до неї не може бути застосована.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191; ч. 1 ст. 366 КК України і призначити їй покарання:
- за ч. 2 ст. 191 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в державних органах, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки;
- за ч. 1 ст. 366 КК України у вигляді обмеженням волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права обіймати посади в державних органах, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в державних органах, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного покарання за умови, що на протязі 1 (одного) року іспитового строку вона не вчинить нового злочину.
Призначені ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади підлягають реальному виконанню.
На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» засуджену ОСОБА_4 звільнити від відбування основного та додаткового покарання.
Засудженій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржений, до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайсуд, Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_14