Номер провадження: 11-сс/785/1242/15
Головуючий у першій інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.09.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого 2 СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_8 щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 24360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) грн.. відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, незаміжньої, працюючої на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС, інспектора податкової митної справи 3 рангу, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

яка підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,-

встановив:
органами досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється у тому, що в період часу з 27.09.2013 по 01.10.2013 р. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений) у службовому приміщення відділу митного оформлення № 1 митного поста «Одеса - порт» Південної митниці Міндоходів, що розташований за адресою: м. Одеса, Хаджибейська дорога, 4/1, зловживаючи службовим становищем, тобто умисно, використовуючи владу та службове становище, всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих юридичних осіб вчинила умисні дії, які виразилися у незаконному та безпідставному винесені картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.10.2013 № 500060001 /2013/00600 та рішення про коригування митної вартості від 01.10.2013 № 500060001/2013/610138/2, діючи по вказівці невстановлених досудовим розслідуванням осіб керівного складу Південної митниці Міндоходів, з метою отримання додаткових переваг від керівництва та активізації кар`єрного росту, за допомогою завищення митної вартості товарів, які ввозились ТОВ «НЄМАН» на територію України відповідно до митного режиму імпорту.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України - Зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження № 0000515 від 08.11.2013 року, старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного посту «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС ОСОБА_7 18.08.2015 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Старший слідчий 2 СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_9 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , в якому зазначив ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого 2 СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 24360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) грн. із покладенням певних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України відносно ОСОБА_7 . Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, має реєстрацію та постійне місце проживання в Україні, має міцні соціальні зв`язки, постійно тривалий час працює в Одеській митниці ДФС, не судима і ніколи не притягувалася до відповідальності, а тому визнав припущенням, яке не підтверджене доказами, твердження прокурора про те, що дійсно існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Сама тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто найсуворішого запобіжного заходу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу як необґрунтовану та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказує, що остання знаходячись на свободі може вплинути на потерпілих та інших осіб з метою схилити їх до зміни показань, переховуватися від органу досудового розслідування або суду, так як їй по місцю реєстрації та роботи направлялися повістки про виклик до приміщення прокуратури для проведення слідчої дії, але вона так і з`явилась.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку підозрюваної і її захисника адвоката ОСОБА_6 , які просять залишити ухвалу слідчого судді без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали справи і зваживши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів, під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу та обґрунтовано зазначив про те, що слідчим та прокурором не було доведено наявність обставин, передбачених п.3 ст.194 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні слідчого.

В судовому засіданні апеляційного суду, прокурор не навів жодного доказу існування передбачених чинним законодавством та зазначених у поданні ризиків, які б унеможливлювали застосування до підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, та заявив, що на даний час таких ризиків не існує.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки доводи викладені в ній не знайшли свого підтвердження доказами.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 419, 422 КПК України апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого 2 СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 24360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) грн. із покладенням певних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України відносно ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3