Справа №11-651/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010року грудня 23 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого: Безверхого О.М.,

суддів: Гончарова М.В., Сінашенка В.Г.,

з участю прокурора: Коконової Л.Ф., засудженої: ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляціями засудженої ОСОБА_2 та прокурора, який затвердив обвинувальний висновок на вирок Роменського міськрайонного суду від 1 жовтня 2010р.

яким, ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судима

засуджена за ст. 115 ч. 1 КК України на 8 років позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:

У відповідності з вироком суду ОСОБА_2 визнана винною і засуджена за те, що 16 жовтня 2008 року близько 23 год., перебуваючи у своєму будинку в с. Хоминці Роменського району, разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 та знайомим ОСОБА_4 розпивали спиртні напої. Після того, як спянілий ОСОБА_3 пішов до іншої кімнати спати, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, пішла до кладовки, взяла молот і умисно з метою позбавлення життя ОСОБА_4, двічі вдарила його молотом в передню частину голови, а коли ОСОБА_4 впав на диван лицем вниз, вона ще пять разів вдарила ОСОБА_4 молотом в потиличну область голови. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 помер не приходячи до свідомості.

В апеляції засуджена ОСОБА_2 посилається на необґрунтованість її засудження, вказує на те, що вона не вбивала ОСОБА_4, тому просить вирок суду скасувати, а справу направити на додаткове розслідування.

Прокурор в апеляції не оспорюючи доведеність вини засудженої та вірність кваліфікації її дій вважає, що ОСОБА_2 призначено мяке покарання. Просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок яким засудженій призначити за ст. 115 ч. 1 КК України 10 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи й зміст апеляції, пояснення засудженої ОСОБА_2, яка підтримала свою апеляцію, міркування прокурора підтримавшого апеляцію прокурора та вважавшого, що апеляція засудженої задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що висновки суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні умисного вбивства потерпілого ОСОБА_4 за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, підтверджені явкою з повинною, показаннями ОСОБА_2 як підозрюваної та обвинуваченої, у тому числі тими, що були дані нею при відтворенні обстановки і обставин події, даними протоколу огляду місця події, висновками судово-медичних експертиз, судово-імунологічних та медико- криміналістичних експертиз, а також показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, яким суд дав всебічну, повну і обєктивну оцінку.

Зокрема, із явки з повинною (т. а.с 29), показань ОСОБА_2 як підозрюваної (т. 1, а.с 126), як обвинуваченої (т. 1, а.с 146) та її ж показань при відтворенні обстановки і обставин події вбачається, що 16 жовтня 2008 року вона разом з чоловіком ОСОБА_3 та знайомим ОСОБА_4 вдома розпивали спиртні напої. ОСОБА_3 спянів і пішов спати в іншу кімнату. ОСОБА_4 почав їй пропонувати вступити у статевий звязок. Вона відмовилася і ОСОБА_4 почав її погрожувати та вдарив її. Тоді вона побігла в кладову, взяла молот і повернувшись почала наносити удари молотом по голові ОСОБА_4. Від цих ударів він впав на диван і заспокоївся, а вона пішла спати.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не визнала себе винною у вчиненні цього злочину і суд першої інстанції цю зміну її показань правильно розцінив як її спробу уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Оскільки ОСОБА_2 в суді показала, що з боку працівників міліції фізичного та психічного насильства до неї не застосовувалось під час досудового слідства, то суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстав для сумніву у добровільності власноручного написання ОСОБА_2 явки з повинною та правдивості показань як підозрюваної, обвинуваченої та при відтворенні обстановки і обставин події немає.

Відсутні такі підстави і у апеляційного суду, оскільки із протоколів допиту ОСОБА_2 як підозрюваної та обвинуваченої вбачається, що свої показання вона давала добровільно, у спокійній обстановці, а при відтворенні обстановки і обставин події (т. 1,а.с. 127-129) у присутності понятих та інших учасників процесу.

Вивченням протоколів допиту ОСОБА_2 як підозрюваної, обвинуваченої та відтворення обстановки і обставин події встановлено, що ці слідчі дії проведені відповідно до вимог кримінально - процесуального законодавства. При цьому зауважень та заперечень проти правильності фіксування показань ОСОБА_2 як підозрюваної, обвинуваченої у протоколах допиту та відтворення, від неї та інших учасників слідчих дій не надійшло. Більш того, при відтворенні обстановки і обставин події ОСОБА_2 на місці деталізувала свої показання щодо вчиненого нею злочину та окремих обставин його вчинення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку як належні та допустимі докази винності засудженої ОСОБА_2 її явку з повинною, показання як підозрюваної та обвинуваченої у тому числі - дані нею при відтворенні обстановки і обставин події, оскільки ці докази обєктивно та в деталях узгоджуються із даними протоколу огляду місця події, показаннями свідка ОСОБА_3, а також із висновками судово-медичних, судово-імунологічних та медико - криміналістичних експертиз.

При цьому доводи апеляції про те, що показання свідка ОСОБА_3 є неправдивими колегія суддів вважає безпідставними, оскільки будь- яких обґрунтованих даних про неправдивість показань цього свідка в апеляції не зазначено, а органами досудового слідства та судом не встановлено.

Зокрема, свідок ОСОБА_3 показав, що 16 жовтня 2008 року до них прийшов ОСОБА_4, який раніше співмешкав з ОСОБА_2 Після вживання спиртних напоїв він пішов спати у іншу кімнату, а ОСОБА_2 та ОСОБА_4 залишалися розпивати спиртні напої. Через деякий час він почув глухі удари, але потім все затихло. Вранці він прокинувся і побачив мертвого ОСОБА_4, голова якого була в крові і він побіг до сусіда і по телефону викликав міліцію.

Як органами досудового слідства так і судом перевірялися доводи ОСОБА_2 про те, що вбивство ОСОБА_4 міг вчинити ОСОБА_3, але ця обставина не підтвердилася і постановою слідчого від 10 лютого 2009 року відмовлено в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 за недоведеністю його участі у вчиненні злочину ( т. 1, а.с 198-200).

Сам ОСОБА_3 неодноразово допитаний на досудовому слідстві вказував про те, що він вбивство ОСОБА_4 не скоював, а це зробила ОСОБА_2. Будучи допитаною з участю захисника 19.12.2008 року ОСОБА_2 стверджувала, що ОСОБА_3 до вбивства не причетний і в цей момент він спав.

При ознайомленні з матеріалами кримінальної справи захисник та ОСОБА_2 заявили клопотання про перекваліфікацію її дій на ст. 118 КК України, що також є підтвердженням того, що ОСОБА_9 причетна до вбивства ОСОБА_4

Винність ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного злочину підтверджується і іншими доказами.

Зокрема, свідок ОСОБА_5 показав, що 17 жовтня 2008 року близько 5 годин ранку до нього прийшов сусід ОСОБА_10 і повідомив про те, що ОСОБА_2 вбила ОСОБА_4 і попросив викликати міліцію, що він і зробив.

Свідок ОСОБА_8 показав, що у жовтні місяці 2008 року він був запрошений в якості понятого під час відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_2, яка розповіла про обставини вбивства ОСОБА_4 і показувала на манекені, куди вона наносила удари молотом ОСОБА_4

За висновком додаткової судово-медичної експертизи механізм утворення тілесних ушкоджень продемонстрований ОСОБА_2 підчас відтворення обстановки і обставин події співпадає з механізмом утворення і локалізацією тілесних ушкоджень, які виявлені при судово-медичному обстеженні трупа ОСОБА_4 В.В.9 т. 1, а.с 70).

Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть потерпілого ОСОБА_4 настала внаслідок ушкодження зводу і основи черепа, крововиливів під мякі мозкові оболонки, забою речовини головного мозку. Не виключена можливість утворення даних пошкоджень в результаті дії молота і малоймовірно від падіння (т. 1, а.с. 57-61).

Відповідно до висновку судово - імунологічної експертизи на піджаку вилученому у ОСОБА_2, в якому вона була одягнена під час вчинення злочину та на шторі, вилученій під час огляду місця події, виявлена кров людини, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_4 і не можливе від ОСОБА_2О.( т. 1, а.с. 89-92).

За змістом записки, вилученої у ОСОБА_2, вона визнала факт нанесення смертельних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4, що обєктивно підтверджує її умисел на позбавлення життя ОСОБА_4 (т. 1, а.с 248).

Наведені докази, які суд дослідив та вказав у вироку, спростовують доводи апеляції про непричетність ОСОБА_2 до умисного вбивства ОСОБА_4

Суд першої інстанції правильно встановив і мотив умисного вбивства вказавши, що ОСОБА_2 скоїла умисне вбивство ОСОБА_4 під час сварки, про що вказують фактичні обставини справи.

Суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що обставини справи й характер дій ОСОБА_2 свідчать про те, що вона діяла з прямим умислом на позбавлення життя ОСОБА_4, оскільки використовувала таке знаряддя, як молот і наносила удари в життєво важливий орган потерпілого - голову.

За висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_2 інкриміноване їй діяння скоїла в стані, коли могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, вона знаходилася в стані простого алкогольного спяніння (т. 1, а.с 50-53).

Таким чином, ретельно перевіривши матеріали справи , колегія суддів приходить до висновку про те, що фактичні обставини вчиненого ОСОБА_2 злочину, судом першої інстанції встановлені правильно, а їх юридична оцінка за ст. 115 ч. 1 КК України є вірною. Тому підстав для скасування вироку та направлення справи на додаткове розслідування у колегії суддів немає.

Перевіркою матеріалів справи також встановлено, що органом досудового слідства та судом не допущено порушень кримінально- процесуального закону, які б тягнути безумовне скасування вироку щодо ОСОБА_2

Покарання засудженій ОСОБА_2 призначено судом відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про її особу та обставин, що обтяжують та помякшують покарання, а тому є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів і підстав для помякшення покарання колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів прокурора про те, що засудженій призначено мяке покарання, то колегія суддів вважає їх необгрунтованими. На думку колегії суддів призначене ОСОБА_2 покарання є законним і справедливим, тому підстав для скасування вироку та постановления нового вироку з призначенням засудженій більш суворого покарання, немає.

Керуючись ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Роменського міськрайонного суду від 1 жовтня 2010 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а її апеляцію та апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок - без задоволення.

Судді

ОСОБА_11 ОСОБА_1 ОСОБА_12