Справа № 446/2698/14-к

УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
07.12.2015 року слідчий-суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слідчого слідчого відділу Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу,
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 20 жовтня 2014 року близько 23 години 50 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вчинення хуліганських дій групою осіб, умисно грубо порушив громадський порядок, який виразився у тому, що ОСОБА_4 діючи в групі осіб з ОСОБА_7 , висловлюючи зневагу до існуючих норм поведінки у суспільстві та моралі, з метою самоутвердження за рахунок інших осіб, протиставляючи себе іншим громадянам, під час руху в автомобілі марки «ЗАЗ» моделі «Віда», р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , знаходячись по АДРЕСА_1 , вчинили хуліганські дії, які полягали у тому, що ОСОБА_4 перебуваючи в салоні вище вказаного автомобіля на задньому сидінні, за допомогою колюче-ріжучого предмету безпричинно наніс ОСОБА_8 один удар в область передньої поверхні шиї, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження, та намагаючись припинити опір потерпілого висловив словесну вимогу до ОСОБА_7 , який в той час перебував на передньому пасажирському сидінні в салоні автомобіля «ЗАЗ» моделі «Віда», р.н.з. НОМЕР_1 , щоб останній тримав руками потерпілого за нижні кінцівки, що зробити йому не вдалось через активний опір ОСОБА_8 Намагаючись припинити опір потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_7 безпричинно наніс множинні удари руками потерпілому в ділянку живота, однак обороняючись від протиправних дій, потерпілий ОСОБА_8 вимушений був застосувати по відношенню до ОСОБА_4 та ОСОБА_7 балон із сльозогінним газом, чим припинив вчинення по відношенню до себе хуліганські дії.
На думку досудового слідства ОСОБА_4 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, вчинене із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 21 жовтня 2014 року підозрюваному ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_2 , уродженець АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , раніше не судимий.
22 жовтня 2014 року ОСОБА_4 слідчим суддею Кам`янка-Бузького району Львівської області було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: 1) прибувати до слідчого СВ Кам`янка-Бузького РВ ГУМВСУ у Л.о. за першою вимогою, 2) не залишати місце постійного проживання в період доби з 22.00 годин до 07.00 годин без дозволу слідчого, прокурора, або суду, 3) носити електронний засіб контролю (у випадку його наявності).
Відповідно до положення ч.5 ст. 194 КПК України підозрюваному ОСОБА_4 були роз`ясненні покладенні на нього обов`язки у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у виді домашнього арешту та з даними обов`язками він був ознайомлений під підпис.
Відповідно до рапорту ст. ДІМ Кам`янка-Бузького РВ ГУМВС України у Львівській області ст. лейтенанта міліції ОСОБА_9 під час перевірки підозрюваного ОСОБА_4 за місцем проживання останній був відсутній, місце його знаходження невідоме.
Допитана в ході досудового розслідування матір ОСОБА_4 ОСОБА_10 повідомила, що її син ОСОБА_4 за місцем проживання відсутній, з його слів вона дізналась, що останній 09.12.2014 поїхав на східну частину території України в зону проведення антитерористичної операції. Точне місце перебування ОСОБА_4 їй невідоме.
07.12.2015 о 08 год. 45 хв., на підставі ухвали слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду від 24.12.2014, службовою особою в м. Кам`янка-Бузька Львівської області, затримано ОСОБА_4 .
Слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, який відповідно до ч.4 ст. 296 КК України карається позбавленням волі на строк від 3 до 7 років. Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити, для того, щоб запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується не виконанням останнього ухвал слідчого судді, а саме перебуванням останнього в розшуку, знищення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою уникнення передбаченої чинним законодавством відповідальності.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили не змінювати підозрюваному запобіжний захід на тримання під вартою. Крім того, ОСОБА_4 зазначив, що він проходив та в даний час проходить військову службу в зоні АТО про, що повідомляв слідчого.
Заслухавши думку прокурора, слідчого, які вважають, що клопотання слід задовольнити, захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 , які просять не змінювати запобіжний захід, вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити виходячи з наступного.
За змістом ч.2 ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.
Мотивуючи клопотання щодо необхідності скасування попереднього запобіжного заходу, слідчий вказує на те, що ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, який відповідно до ч.4 ст. 296 КК України карається позбавленням волі на строк від 3 до 7 років, у зв`язку з чим 22 жовтня 2014 року ОСОБА_4 слідчим суддею Кам`янка-Бузького району Львівської області було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, однак такі підозрюваний не виконав, у звязку з чим був оголошений у розшук та ухвалою слідчого судді дано дозвіл на його затримання, тобто дані обставини виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.
Проте, як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_4 проходив та у даний час проходить службу в зоні АТО, що також підтверджується відповіддю ВЧ В НОМЕР_3 від 12.06.2015 р. № 1620, з якої вбачається, що ОСОБА_4 з 12.08.2014р. дійсно проходить військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 , що підтверджується копією контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України від 11.08.2014р.; витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 10.02.2015р. № 43, з якого вбачається, що солдат ОСОБА_4 знаходиться в розпорядженні командира НОМЕР_4 окремого штурмового батальйону, колишнього старшого стрільця 3 відділення охорони 2 взводу охорони 1 роти охорони, призначеного наказом командира НОМЕР_4 окремого штурмового батальйону (по особовому складу) №16 РС від 10 лютого 2015 року на посаді старшого навідника протитанкового артилерійського взводу, ВОС-137803А та з 10 лютого 2015 року зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення.
Підозрюваний у судовому засіданні показав, що він неодноразово повідомляв про проходження військової служби слідчого, що також не заперечив слідчий ОСОБА_6 . Крім того, допитана в ході досудового розслідування матір ОСОБА_4 ОСОБА_10 повідомила, що її син ОСОБА_4 за місцем проживання відсутній, оскільки 09.12.2014р. поїхав на східну частину території України в зону проведення антитерористичної операції
Щодо обставин затримання підозрюваного, то як встановлено в судовому засіданні згідно показів свідка ОСОБА_11 , підозрюваний затриманий біля відділення поліції, як особа, що перебуває у розшуку і зі слів ОСОБА_4 він мав на меті з`явитись до слідчого для подальшого проведення слідчих дій.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинувачений кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотання.
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті
Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу прокурором та слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України, однак не доведено обставин, які виникли після прийняття та існування під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, згідно ч.2 ст.200 КПК України.
Зважаючи, що матеріалами клопотання не доведено обставин, які виникли після прийняття або існування під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, згідно ч.2 ст.200 КПК України, разом з тим не доведено, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, а тому вважати, що існують обґрунтовані ризики щодо цього у суду немає. Тяжкість покарання не є безумовною підставою для обрання чи зміни запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні.
А тому, оцінюючи в сукупності всі обставини справи, те, що слідчим ОСОБА_6 не наведено достатніх та обґрунтованих підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому приходжу до висновку про доцільність залишення попереднього запобіжного у вигляді домашнього арешту, що достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.176-178, 181, 200 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою відмовити.
Залишити ОСОБА_4 попередній запобіжний захід обраний йому ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22.10.2014 р. у вигляді домашнього арешту.
Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення і обчислюється з 07.12.2015 р., тобто ухвала слідчого судді припиняє свою дію 07.02.2015 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через районний суд протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.