Справа № 1-786/11
Провадження № 1/1015/7250/11
В И Р О К

іменем України

02.12.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Калиновській Н.В.

за участю прокурора Черната О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має повну загальну середню освіту, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого вироком від 16.06.2009 року Дніпровського районного суду м. Херсона за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України, -

встановив:

26 серпня 2011 року о 15 годині ОСОБА_1, перебуваючи поряд із магазином «Корчма», що знаходиться на вул. Вокзальній в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, будучі в стані алкогольного спяніння, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, маючи умисел на незаконне заволодіння автомобілем марки «Москвич ІЖ Комбі» модель «2125», д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, підійшов до автомобіля, ручкою відкрив водійські двері, сів за кермо, вирвав із замка запалення дроти та, зєднавши їх, завів автомобіль. Побачивши, що до автомобіля наближається ОСОБА_3, ОСОБА_1 зачинив водійські двері та намагався зрушити з місця, але з причин, не залежних від нього, злочин не довів до кінця, оскільки двигун автомобіля заглушився, а ОСОБА_3 разом із власником автомобіля ОСОБА_2 затримали його на місці злочину.

В ході вчинення замаху на незаконне заволодіння автомобілем НОМЕР_2, ОСОБА_1 пошкодив його, чим завдав потерпілому ОСОБА_2 матеріального збитку на суму 448,25 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у предявленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України визнав повністю та суду пояснив, що 26.08.2011 року близько 13 години в кафе «9 Вал», що знаходиться на площі Леніна в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, де зустрів товариша на імя Олександр, якого давно не бачив. Після чого разом з Олександром та його друзями він вживав алкогольні напої. Близько 15 години Олександр запропонував йому піти до магазину, що знаходиться на іншій стороні залізничного переїзду, на що він погодився. Підійшовши до магазину, Олександр зайшов у приміщення, а він залишився чекати його ззовні. Поряд з магазином він помітив автомобіль марки «ИЖ» модель «2125» синього кольору. У його батька колись був такий автомобіль, тому він вирішив сісти за кермо. Водійські двері були не зачинені, він відкрив їх і сів за кермо автомобіля. Ключів у автомобілі не було. Тому він зірвав дроти замка запалення, зєднав їх і двигун запрацював. В цей час до автомобіля підійшов незнайомий йому раніше чоловік, який почав витягувати його з автомобіля саме коли він намагався рушити з місця. Двигун заглушився і вже двоє незнайомих чоловіків, як він зрозумів, один з яких був власником автомобіля, витягнули його з-за керма. Його затримали працівники міліції, які забрали його до відділення, де він дав пояснення. У вчиненому підсудний щиро розкаявся, просив його суворо не карати, не позбавляти волі. Пояснив, що все сталося у звязку з тим, що він перебував у стані алкогольного спяніння. К вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати, не позбавляти волі, запевнив суд, що в подальшому не допустить протиправної поведінки.

Окрім визнання підсудним вини у предявленому йому обвинуваченні, вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України, підтверджується сукупністю письмових доказів, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

- постановою від 06.09.2011 року про порушення кримінальної справи за фактом замаху на незаконне заволодіння автомобілем НОМЕР_3, що належить ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України (а. с. 1); заявою від 26.08.2011 року ОСОБА_2 на імя начальника Києво-Святошинського РВ з проханням прийняти міри до невідомого громадянина, який 26.08.2011 року близько 15 години в м. Боярка по вул. Вокзальній поблизу магазину «Корчма» намагався викрасти його автомобіль НОМЕР_4 (а. с. 5); протоколом огляду місця події від 26.08.2011 року, під час якого було оглянуто автомобіль НОМЕР_5 та виявлено пошкодження замка запалення (а. с. 6); рапортами ІПС Києво-Святошинського РВ від 26.08.2011 року щодо обставин затримання ОСОБА_1 (а. с. 11, 12); протоколом очної ставки від 24.10.2011 року, проведеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а. с. 24-26); постановою від 24.10.2011 року про проведення виїмки (а. с. 32); протоколом виїмки від 24.10.2011 року (а. с. 33); протоколом огляду речових доказів від 24.10.2011 року (а. с. 34-38); звітом з авто товарознавчої експертизи з визначення вартості матеріальних збитків, нанесених власнику внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу, відповідно до якого матеріальна шкода, заподіяна власнику автомобіля марки «ИЖ» модель «2125» тип «Легковий комбі», д. н. АА 4159 АТ становить 448,25 грн. (а. с. 43-52); постановою від 24.10.2011 року про приєднання до справи речових доказів (а. с. 54); постановою від 26.10.2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України (а. с. 56).

Суд визнає, що підсудний давав суду правдиві та послідовні покази, що відповідають фактичним обставинам справи.

Оцінюючи зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд вважає, що вина підсудного в інкримінованому йому діянні доведена повністю, дії ОСОБА_1 кваліфікуються судом за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України, як замах на незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 289 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, підсудний раніше судимий (а. с. 122, 124), має позитивні характеристики за місцем проживання, під час навчання у школі, проходження строкової служби (а. с. 97, 112, 113), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 94, 95), обставиною, що помякшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння. Тому, з урахуванням викладеного, ставлення підсудного до вчиненого, його позитивних характеристик, вважає доцільним призначити покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України з врахуванням положень ст. 68 КК України, у виді обмеження волі в межах санкції відповідної статті з випробуванням, оскільки приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. ст. 81, 330 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази у справі: автомобіль марки «ИЖ» моделі «2125» типу «Комбі», державний реєстраційний номер НОМЕР_6 синього кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «ИЖ» моделі «2125» типу «Комбі», державний реєстраційний номер НОМЕР_6 синього кольору, які передані на зберігання на відповідальне зберігання ОСОБА_2 (а.с. 54, 55) залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з часу його проголошення прокурором, потерпілим, а засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя Омельченко М.М.