Справа № 359/9704/15-к
Провадження № 1-в/359/467/2015
«26» листопада 2015 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, клопотання засудженого про вирішення питання про застосування ст. 6 ЗУ "Про амністію у 2014 році" відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28.10.2013 р. за ч. 1 ст.121, ст. 71, 72 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, відбуває покарання в БВК 119, Київської області, початок строку 04.07.2013р., -
До суду звернувся засуджений для вирішення питання про застосування відносно нього Закону України «Про амністію в 2014 році».
Прокурор відносно цього заперечує.
Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи в їх сукупності, вважає заяву засудженого не обґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, КК України та цього Закону.
19.04. 2014 року вступив в силу ЗУ "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року.
Згідно ст. 9 ЗУ "Про амністію в 2014 році" питання щодо застосування амністії вирішує суд за ініціативою прокурора, органу виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Згідно до вимог п. «в» ст. 8 Закону України «Про амністію», амністія не може бути застосована до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Відповідно до вироку від 28 жовтня 2013 року засуджений ОСОБА_5 був раніше судимий 13 липня 2010 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України (даний злочин відповідно до статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів) на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. До закінчення визначеного іспитового строку ОСОБА_5 знову вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України (даний злочин відповідно до статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів). За таких обставин застосування по відношенню до засудженого Закону України «Про амністію у 2014 році» є неможливим, та у заяві слід відмовити.
Крім того, засуджений вже звертався до суду з зазначеним клопотанням і, ухвалою суду від 24.06.2014р.. яка знаходиться в матеріалах особової справи засудженого, йому вже було відмовлено в застосуванні Закону України «Про амністію в 2014 році» з наведених вище підстав.
Керуючись ст. ст. 369-372, 376, 537, 539, КПК України, ст. ст. 74, 85, 86 КК України, ст. ст.1, 2, п. «в» ст. 8,9, Закону України "Про амністію у 2014 році, суд
У задоволенні клопотання про застосування по відношенню до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1