Петрівський районний суд Кіровоградської області
Справа №: 1-106/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2010 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді - Жушман О.М.

при секретарі - Комишовій С.В.

з участю прокурора - Бульби І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, маючої 4-х малолітніх дітей, не працюючої, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимої,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого ТОВ «Промремонт» слюсарем, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, такого що не має судимості,-

за ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Що підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 скоїли самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина за слідуючих обставин.

10 липня 2010 року близько 20-ї години в с. Ганнівка Петрівського району Кіровоградської області ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 прибули до домоволодіння розташованого по вул. Кірова 27, в якому ОСОБА_1 раніше співмешкала з ОСОБА_3О , де самоправно взяли водяний електронасос «Малыш» БВ-0,1-63-У5, котрий ОСОБА_3 придбав за власні кошти в той час коли перестав проживати з ОСОБА_1

В скоєнні самоправства підсудні вину визнали повністю і суду пояснили:

ОСОБА_1,що до листопада 2009 року вона співмешкала з ОСОБА_3 та проживали разом з дітьми в с. Ганнівка Петрівського району по вул. Кірова, 27. Даний будинок вони придбали проживаючи разом за спільні гроші у ОСОБА_4 в 2008 році за 3000 гривень. Документи на право власності не переоформляли у звязку з відсутністю коштів.

В листопаді 2009 року вона посварилася з ОСОБА_3 та покинула його. Через деякий час почала співмешкати з ОСОБА_2 та проживати ІНФОРМАЦІЯ_7. Деяку частину речей з будинку по вул. Кірова, 27 вона забрала, а частина залишилася та хотіла забрати пізніше. 10 липня 2010 року близько 20-ї години вона разом зі своїм теперішнім чоловіком ОСОБА_2 пішла до домоволодіння по вул. Кірова, 27 в с. Ганнівка, де на даний час проживає ОСОБА_3, щоб забрати свої речі. Прийшовши до будинку, ОСОБА_3 вдома не було, а в будинку знаходилася його співмешканка ОСОБА_5. Вона їй сказала, щоб та йшла з її домоволодіння. Коли вона почала дивитися та шукати по будинку свої речі то побачила, що нічого не залишилося ,так як ОСОБА_3 всі її речі розпродав. Далі вона побачила, що відсутні водонасосна станція, одяг, побутова техніка та інше, тобто всі її власні речі до яких ОСОБА_3 ніякого відношення не має, так як все було придбано нею приблизно шість років тому, ще до їхнього з ним спільного проживання. Виходячи з будинку на вхідні двері вона почепила власний навісний замок, так як в даному будинку вона зареєстрована разом із їхніми малолітніми дітьми. Далі вони взяли з колодязя водяний електронасос «Малиш», так як ОСОБА_3 її власний комусь продав , а ОСОБА_2 він також заборгував водяний насос. Насос вони забрали щоб ОСОБА_3 повернув їй речі та віддав борг ОСОБА_2.

ОСОБА_2, що 10 липня 2010 року близько 20-ї години він разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 на прохання останньої пішли до домоволодіння по вул. Кірова, 27 в с. Ганнівка де на даний час проживає її колишній співмешканець ОСОБА_3, щоб забрати її речі так як раніше вона з ОСОБА_3 проживала в тому будинку. Прийшовши до будинку, ОСОБА_3 вдома не було, а в будинку знаходилася його співмешканка ОСОБА_5. ОСОБА_1 їй сказала, щоб та йшла з її домоволодіння, що вона й зробила. Коли почали дивитися та шукати по будинку речі ОСОБА_1 то побачили, що нічого не залишилося. Виходячи з будинку ОСОБА_1 на вхідні двері почепила власний навісний замок. Далі вони взяли з колодязя водяний електронасос «Малиш» ,так як ОСОБА_3 водо насосну станцію ОСОБА_1 продав , йому також заборгував водяний насос. Насос вони забрали щоб ОСОБА_3 повернув речі ОСОБА_1 та віддав йому борг.

Вина підсудного підтверджується показаннями потерпілого, свідків, протоколом огляду місця події ,протоколом виїмки, висновком судово - товарознавчої експертизи.

Так, потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що він з 2003 року по 2009 рік проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 За період спільного проживання у 2008 році вони за спільні гроші придбали будинок у с. Ганнівка Петрівського району Кіровоградської області по вул. Кірова, 27 у ОСОБА_4. Будинок належить їм обом. В листопаді 2009 року він перестав проживати зі ОСОБА_6 та вона переїхала в друге місце проживати та одружилася з ОСОБА_2 Якийсь період часу вона приходила та забирала свої речі.

10 липня 2010 року близько 22-ї години він прийшов додому та намагався зайти до будинку, але йому це не вдалося так як навісний замок на вхідних дверях був замінений. Потім він дізнався від своєї співмешканки ОСОБА_5, що близько 20-ї години до нього додому прийшла його колишня співмешканка ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та вигнала її з будинку. Обійшовши територію домоволодіння він виявив відсутність водяного електронасосу «Малиш», який знаходився в колодязі на території домоволодіння. Даний насос він придбав 05 грудня 2009 року за 250 гривень за свої власні кошти,а також йому допомогла його матір. Він не заперечує, що заборгував такий самий насос ОСОБА_2, але забирати свій насос не дозволяв. В них разом з ОСОБА_1 було спільне майно , в тому числі і насосна станція. Водяний насос «Малиш» він придбав самостійно і дозволу його брати не давав. Даний насос він використовував по господарству. Втрата насосу для нього є значною шкодою, так як на той час він не працював і не мав достатньо коштів для прожиття.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона у своїй власності раніше мала будинок розташований в с. Ганнівка Петрівського району по вул. Кірова, 27. Даний будинок вона продала ОСОБА_6 та ОСОБА_3 за 3000 гривень. Вони з нею розрахувалися повністю. Документи на право власності не переоформляли.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона має сина ОСОБА_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_8. Тривалий час вона отримуючи пенсію відкладала частину грошей та допомагала синові, так як він не працював та не мав засобів для існування. В грудні 2009 року вона допомогла синові купити водяний насос «Малиш».

Свідок ОСОБА_5 пояснила , що 10.липня.2010 року близько 20-ї години вона знаходилася у свого знайомого ОСОБА_3 в с. Ганнівка Петрівського району по вул. Кірова, 27. ОСОБА_3 вдома не було. В цей час до будинку зайшла колишня співмешканка ОСОБА_3. Б.О. - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_1 сказала, щоб та покинула будинок. Вона виходячи з території домоволодіння побачила як ОСОБА_1 чіпляла навісний замок на вхідні двері, а потім побачила як вони витягли з колодязя водяний електронасос.

Згідно з протоколом огляду місця події (а.с.9) було оглянуто домоволодіння

ОСОБА_3, де факт відсутності в його домоволодінні водяного насосу підтвердився.

У відповідності з протоколом виїмки (а.с.49) в с. Ганнівка Петрівського району по вулиці Перемоги ,11 було оглянуто та вилучено водяний електричний насос.

Як вбачається з висновку судово-товарознавчої експертизи (а.с.53-57) вартість водяного електричного насосу з урахуванням зносу станом цін на 10.07.2010 року складає 188,18 грн.

Виходячи з наведеного суд вважає, що дії підсудних за ч.2 ст. 185 КК України досудовим слідством кваліфіковано не вірно, так із субєктивної сторони крадіжка передбачає тільки прямий умисел, особа таємно вилучає майно на яке не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в повному розмірі і бажає спричинення такої шкоди.

Як встановлено в судовому засіданні підсудні прямого умислу на викрадення водяного електричного насосу з будинку ОСОБА_3 не мали. Вказаний електричний водяний насос вони взяли з метою повернення боргу потерпілим. Крім того про існування боргу не заперечує сам потерпілий. Підсудні не бажали спричинити матеріальну шкоду потерпілому, а бажали змусити його повернути борг, та в супереч волі власника вилучили його майно.

Потерпілий ОСОБА_3 не працює, заробляє на життя тимчасовими заробітками. Виходячи з цього суд вважає, що підсудні вилучивши водяний електричний насос потерпілого вартістю 188,18 грн. в супереч його волі завдали інтересам потерпілого значної шкоди.

Виходячи з наведеного суд вважає, що дії підсудних необхідно кваліфікувати за ст. 356 КК України, так як вони скоїли самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, якщо такими діями було завдано значної шкоди інтересам громадянина.

При визначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину,що підсудні скоїли навмисний злочин невеликої тяжкості.

Помякшуючі вину обставини, що збитки повністю відшкодовано .Обтяжуючих вину обставин суд не вбачає.

Дані про особу підсудних , що підсудна ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, до кримінальної відповідальності притягується вперше. ОСОБА_2 позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні малолітню дитину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість погашена.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення підсудної ОСОБА_1 можливе при засудженні її до штрафу , підсудного ОСОБА_2 при засудженні його до виправних робіт.

З підсудних необхідно стягнути на користь ОСОБА_9 80 гривень за проведення судово товарознавчої експертизи.

Речові докази: водяний електричний насос «Малиш» необхідно повернути власникові.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПРК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ст. 356 КК України і призначити покарання у виді штрафу в тридцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 356 КК України і призначити покарання у виді 6 (шести) місяців виправних робіт з відрахуванням десяти відсотків з його заробітної плати в доход держави.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 80 гривень.

Речові докази повернути власникові.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області, через Петрівський районний суд протягом 15 днів.

Суддя(підпис)

З оригіналом вірно

Суддя Петрівського райсуду О.Жушман