Справа № 354/448/14-к
Провадження № 11-кп/779/235/2015
Категорія ч.2 ст. 296 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зучастю секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ст.ст. 296 ч.2, 122 ч.1 КК України за апеляційною скаргою прокурора на вирок Яремчанського міського суду від 25 березня 2015 року, з участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 , -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за:

- ч.2 ст. 296 КК України на 1 (один) рік обмеження волі;

- ч. 1 ст. 122 КК України на 6 (шість) місяців обмеження волі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 визначено покарання у виді одного року шести місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття призначеного покарання у виді одного року шести місяців обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на один рік та згідно ст. 76 КК України на нього покладено певні обов`язки.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в доход Дніпропетровської обласної клінічної лікарні 4900 грн. 05 коп. понесених витрат на лікування потерпілого ОСОБА_10 , а також стягнути 6680 грн. 36 коп. на користь ОСОБА_11 на відшкодування матеріальних збитків, а також в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди на користь ОСОБА_11 5 тисяч гривень та ОСОБА_12 10 тисяч гривень

Судом встановлено, що 26.03.2014 року близько 2 год. 30 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_13 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння і знаходячись неподалік колиби «Петрос», що по вул. Незалежності у с. Татарів Яремчанської міської ради Івано-Франківської області зустрівши ОСОБА_11 та його дружину ОСОБА_14 разом із їхніми неповнолітніми дітьми ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , які йшли до залізничної станції Татарів, затіяли із ОСОБА_11 , словесний конфлікт під час якого ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправність своїх дій вирваною з огорожі деревяною штахетою наніс один удар по лівій руці неповнолітньому ОСОБА_10 , чим спричинив йому тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, що викликало тривалий розлад здоров`я і не є небезпечним для життя в момент його спричинення, а ОСОБА_13 умисно усвідомлюючи свої дії, знайденим на місці конфлікту залізним ланцюгом наніс один удар по голові ОСОБА_11 .

Почувши крики до місця події підбігли жителі с.Татарів , які в нічний час охороняли приміщення церкви та припинили неправомірні дії обвинувачених.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 прокурор подав апеляційну скаргу із змінами, в котрій не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів , передбачених ст..ст.296 ч.2, 122 ч.1 КК України та правильності кваліфікації його дій вважає вирок суду не законним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Звертає увагу суду на те, що обвинувачений ОСОБА_7 скоїв злочин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шкоду потерпілому не відшкодував, вчинений ним злочин є злочином середньої тяжкості, а також має непогашену судимість, а тому рішення суду про призначення йому покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців і звільнення від відбування такого покарання є необґрунтованим.

Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 2-ох років обмеження волі.

Апеляційних скарг щодо обвинуваченого ОСОБА_13 до суду не поступило, а тому відповідно до вимог ст.. 404 КПК України вирок суду першої інстанції щодо нього в апеляційному порядку не переглядається.

Під час апеляційного розгляду :

- прокурор підтримав доводи апеляційної скарги зі змінами, вважає, що вона підлягає до задоволення з мотивів, наведених у ній. Просив її задовольнити, скасувавши вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді 2 років обмеження волі.

- - обвинувачений ОСОБА_7 не погодився із зміненою апеляційною скаргою прокурора, вважав її необґрунтованою та надуманою. Просив залишити її без задоволення, а вирок суду відносно нього без змін.

- захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 не погодився з апеляційною скаргою прокурора, вважав вирок суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу прокурора зі змінами без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи зміненої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з такого.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 296 ч.2, 122 ч.1КК України в поданій апеляційній скарзі зі змінами не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України в апеляційному порядку не перевіряються.

Відповідно до ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обгрунтованим та вмотивованим.

Як видно з вироку суду першої інстанції та матеріалів кримінального провадження цих вимог закону судом не було дотримано.

У відповідності до ст. 409 КПК України підставою для скасування вироку суду першої інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно з п. п.1,2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винуватим у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання та враховувати ступінь тяжкості вчиненного злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Таких вимог закону при постановленні вказаного вироку суд не дотримався, а тому доводи прокурора про порушення судом першої інстанції при призначенні покарання вимог ст. 65 КК України колегія суддів вважає обґрунтованими оскільки призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд повнністю не врахував ступінь тяжкості та підвищену суспільну небезпечність вчинених ним злочинів, їхні наслідки, а також дані про його особу, а саме те, що злочини вчинено ним у стані алкогольного сп`яніння, що раніше він був два рази судимий і як видно на шлях виправлення не став, а тому прийшов до помилкового висновку про можливість його звільнення від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України .

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, також запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами. А тому враховуючи вищевикладені обставини і те, що обвинуваченим до цього часу не відшкодовано збитки, які були завдані скоїними ним злочинами, колегія суддів приходить довисновку, що покарання призначене судом першої інстанції з подальшим звільненням обвинуваченого від його відбуття не можна вважати таким, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

К е р у ю ч и с ь ст. ст. 404, 405, 408, 409, 420, КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

засудила :
апеляційну скаргу прокурора зі змінами, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції , задовольнити .

Вирок Яремчанського міського суду від 25 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання скасувати.

ОСОБА_7 визнати винуватим та призначити покарання за:

- за ч. 2 ст. 296 КК України 2 роки обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 122 КК України 1 рік обмеження волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначити остаточне покарання у виді 2 років обмеження волі .

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4