Справа № 129/1558/15-к
Провадження по справі № 1-кп/129/29/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" січня 2016 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні суду в м. Гайсин кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, військовослужбовця п/п НОМЕР_1 , не судимого, про обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 410, ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

В січні 2015 року солдат ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_2 та приймає участь у проведенні Антитерористичної операції, в порушення вимог ст. 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, діючи умисно, з метою привласнення військового майна, виніс за межі військової частини польова пошта НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 і привласнив бойову гранату Ф-1 та чотири патрони калібру 5,45 мм і один патрон калібру 7,62 мм.

Привласнені бойову гранату Ф-1 та чотири патрони калібру 5,45 мм і один патрон калібру 7,62 мм, які згідно висновку експерта № 25-б від 06.02.2015 року є бойовими припасами, ОСОБА_5 без передбаченого законом дозволу переносив при собі, перевіз до місця проживання по АДРЕСА_1 , де з 21 по 23 січня 2015 року зберігав, до їх виявлення і вилучення працівниками міліції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує:

- за ч. 1 ст. 410 КК України, як привласнення бойових припасів,

- за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

20.01.2016 року між прокурором військової прокуратури Вінницького гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

За цією угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 410 , ч. 1 ст. 263 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинений злочин, за ч. 1 ст. 410 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі сто сімдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі сто сімдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на підставі ч. 1 ст. 70 України, за сукупністю призначених покарань остаточне покарання у виді штрафу у розмірі сто сімдесяти одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що становить 2907 грн., та отримана згода обвинуваченого на його призначення.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

За змістом ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги КПК України та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді про визнання винуватості, покарання.

Захисник і обвинувачений просили затвердити вказану угоду про визнання винуватості, ОСОБА_5 дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що спроможний реально виконати взяті на себе обов`язки, відповідно до угоди.

Згідно ст. 12 КК України вчинені злочини є середньої тяжкості та тяжким, внаслідок яких шкода завдана лише державним інтересам.

Суд, переконався, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, що укладена угода про визнання винуватості є добровільною, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обставинами, що пом`якшуть покарання, є щире каяття у скоєному та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

З урахуванням наведених обставин справи, особи обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, проходив військову службу в зоні проведення Антитерористичної операції, вчинив злочини середньої тяжкості та тяжкий, дав згоду на застосування узгодженого покарання, приймаючи до уваги обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому визначене в угоді покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу.

З обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи в обсязі підтвердженому розрахунками, в сумі 3742 грн. 30 коп.

Речові докази бойову гранату Ф-1 та чотири патрони калібру 5,45 мм і один патрон калібру 7,62 мм необхідно знищити.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

присудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20.01.2016 року між прокурором військової прокуратури Вінницького гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за № 0000061.

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 410 , ч. 1 ст. 263 КК України і призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 410 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі сто сімдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

- за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі сто сімдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст. 70 України, за сукупністю призначених покарань визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді штрафу в розмірі сто сімдесяти одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що становить 2907 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 3742 грн. 30 коп. витрат на залучення експерта для проведення експертиз.

Речові докази: бойову гранату Ф-1 та чотири патрони калібру 5,45 мм і один патрон калібру 7,62 мм - знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: