Справа № 714/1028/15-к
У Х В А Л А
імені України
"09" грудня 2015 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника : ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

законного представника: ОСОБА_6

неповнолітнього ОСОБА_7

представника служби у справах дітей ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Герца області матеріали кримінального провадження № 000275 із клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру затвердженого старшим прокурором прокуратури Герцаївського району Чернівецької області ОСОБА_3 відносно:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , румуна, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , учня 8 класу Годинівського НВК,
підозрюваного в скоєні суспільно небезпечного діяння , передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.09.2015 приблизно о 20.00 години малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у господарстві ОСОБА_5 , розташованому в с. Тернавка Герцаївського району Чернівецької області, а саме в житловому будинку, на ґрунті раптово виниклого умислу, спрямованого на незаконне збагачення, з корисливих мотивів, вирішив вчинити крадіжку грошей, які належали ОСОБА_5 .. Так малолітній ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи, що гроші належать іншій особі, впевнившись, що його дій ніхто не бачить, забрав з під каміну, розташованому в одній з житлових кімнат, грошові кошти в сумі 3500 гривень,після чого з місця вчинення правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму.
Таким чином, своїми діями, малолітній ОСОБА_7 , який не досягнув віку кримінальної відповідальності, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містять ознаки злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжці).
В судовому засіданні малолітній ОСОБА_7 , пояснив, що він іноді буває в гостях у ОСОБА_10 , який проживає в с.Лунка . В черговий раз перебуваючи у того в гостях до того прийшов його батько,який має кримінальне минуле та запропонував малолітньому викрасти кошти у потерпілого, щоб купити мотоцикл і поїхати з ним в с. Ванчіківці, Новоселицького району , на що малолітній ОСОБА_7 пристав. З метою реалізації свого плану , 17 вересня 2015 року, близко 20.00 годині прийшов до дому до потерпілого ОСОБА_5 в с. Хряцька , якого добре знав. Коли той вийшов на вулицю, скориставшись його відсутністю, , знаючи приблизно де потерпілий ховає грошові кошти, знайшов під каміном гроші ,схопив їх, а також зі столу мобільний телефон останнього та побіг. Дорогою зателефонував знайомому таксисту та просив під`їхати за ним , а телефон підкинув по дорозі. З грошима розрахувався за таксі , пояснюючи водію , що кошти він заробив, оскільки пас вівці потерпілого, просив таксиста купити йому цигарки та спиртне в магазині, оскільки має привезти двоюрідному брату ОСОБА_11 , купив і поїхав на таксі до останнього. Там знаходились і сусіди ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . А ОСОБА_14 запропонував йому витрачати кошти і не чекати на батька , поїхати в сауну в м. Чернівці . Він погодився , за викрадені кошти вони розрахувались за таксі, перебування в сауні та їжу і напої, остаток у 300 грн. витратили на другій день у барі. У скоєному щиро розкаюється, зобов`язується більше такого не повторювати в майбутньому.

Факт вчинення малолітнім ОСОБА_7 суспільно - небезпечного діяння підтверджується зібраними по справі доказами:

- показами в судовому засіданні свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 які пояснили, що 17 вересня 2015 року, вони перебували в гостях у ОСОБА_10 ,їхнього сусіда , коли до них приїхав малолітній . Сусід запропонував поїати в м. Чернівці в сауну , кошти за сауну давав малолітній , який пояснив , що у нього є кошти оскільки його мати працює в Італії , а батько в Москві , витратили біля 2000грн. на таксі, сауну та спиртне і закуску .

- показами потерпілого ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що він малолітнього ОСОБА_7 добре знає, оскільки потерпілий допомагав його бабці , законному представнику ОСОБА_6 , коли малолітній захворів і вона їздила з ним по лікарям, тому не здівувався коли той прийшов до нього в гості. Вони зайшли до хати, а потім вийшов на вулицю, а ОСОБА_7 наказав нічого не чіпати, коли побачив, що той побіг вирішив перевіряти наявність грошей та помітив їх зникнення, тому звернувся в міліцію. На даний час йому кошти не повернули.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що наявні достатні підстави вважати, що малолітній ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна( крадіжка)

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до малолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля із встановленням особливих вимог до поведінки малолітнього ОСОБА_7 .

Законний представник малолітнього ОСОБА_7 . ОСОБА_6 в судовому засіданні зобов`язалася контролювати дозвілля свого онука, стежити за його поведінкою та вживати належних заходів до його виховання, через що той переїжджає до неї жити.

Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти застосування до малолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру.

Малолітній ОСОБА_7 не заперечував застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, оскільки він щиро розкаявся у вчиненому і усвідомив небезпеку своїх діянь, обіцяв більше так не робити. Бажає встати на шлях виправлення.

Заслухавши думку прокурора, захисника, малолітнього та його законного представника, потерпілого, представника служби у справах дітей ,а також дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною 2 ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст.22 КК України, кримінальній відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося 14 років.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто він скоїв суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, інкримінованого йому у віці від 11 до 14 років.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Із змісту ч. 2 ст.105 КК України вбачається, що застереження є найменш суворим та, відповідно до п. 5 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №2 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" та може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Пунктом 6 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №2 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (п. 2 ч. 2 ст. 105 КК України) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 105 КК України суд у кожному випадку встановлює конкретний строк, протягом якого органи, що здійснюють контроль та нагляд за поведінкою неповнолітнього, повинні пред`являти особливі вимоги щодо неї, а неповнолітній зобов`язаний їх дотримувати. З урахуванням даних про особу неповнолітнього та характеру вчиненого ним злочину чи суспільно небезпечного діяння суд визначає, які види дозвілля слід обмежити, а які - заборонити, або які обов`язки покласти на неповнолітнього і на який саме строк. Тривалість останнього має бути достатньою для виправлення неповнолітнього.

Вирішуючи питання про застосування до неповнолітньої примусових заходів виховного характеру, суд враховує особу неповнолітнього, його вік, стан здоров`я та рівень розвитку, умови життя та виховання, в тому числі те, що за місцем навчання ОСОБА_7 характеризуються посередньо, на обліку в службі в справах дітей, СКМСД, нарколога та психіатра не перебуває, дитина виховується без батьків, які розлучені та перебувають на заробітки за кордоном України, проживає зі старшими братами, умови проживання та виховання незадовільні.

Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з тим, що малолітній ОСОБА_7 не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, суд вважає, що до малолітнього ОСОБА_7 слід застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені ст. 105 КК України у вигляді застереження та обмеження дозвілля строком на 1 рік, оскільки на думку суду, саме такий примусовий заході виховного характеру є справедливим, а також необхідним і достатнім в даному конкретному випадку для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 97 ч. 2, 105 КК України, ст.ст. 498, 500-501 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Клопотання старшого прокурора прокуратури Герцаївського району Чернівецької області ОСОБА_3 про вжиття до малолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля - задовольнити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля строком на один рік, зокрема:

- заборонити перебувати за межами своєї домівки своєї бабусі ОСОБА_6 , мешканки с. Хряцька Герцаївського району Чернівецької області з 21:00 год. до 06:00 год. наступної доби;

- заборонити відвідувати місця, де реалізовуються алкогольні напої та тютюнові вироби;

- заборонити змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання та навчання, виїжджати в іншу місцевість.

Початок тривалості примусового заходу виховного характеру рахувати з дня набрання чинності даної ухвали.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня її проголошення .

Суддя: .