ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 561/868/15-к
29 вересня 2015 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Зарічне кримінальне провадження № 0000130 від 25.05.2015 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кухче, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, без постійного місця роботи, відповідно до ст. 89 КК України судимості не має, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , перебуваючи на обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, будучи придатним до військової служби, не маючи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України № 303 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» відмовився від проходження військової служби та, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з метою уникнення призову умисно не прибув 17 квітня 2015 року на пункт збору до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 , для відправлення у військову частину (команда №В НОМЕР_1 ), чим ухилився від призову за мобілізацією.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 336 КК України ухилення від призову за мобілізацією.

Разом з обвинувальним актом у вказаному кримінальному провадженні надійшла угода про визнання винуватості, укладена між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 від 28 серпня 2015 року, в приміщенні Зарічненської районної прокуратури Рівненської області. За умовами цієї угоди сторони погодилися про повне беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначення йому покарання у виді двох років позбавлення волі, звільнивши на підставі ст. 75 КК України його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 2 , 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та підозрюваним ОСОБА_4 28.08.2015 року, оскільки, вказана угода відповідає вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні, підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України. При цьому пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, реально може виконати взяті на себе відповідно до цієї угоди зобов`язання та просить затвердити угоду.

Перевіривши угоду про визнання винуватості та заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч. 2 і ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 336 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за цією угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ст. 336 КК України.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, повне визнання ним своєї вини, щире каяття, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування призначеного покарання та відповідно до ст. 75 КК України вважає за доцільне звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Згідно до ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

П. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314, 368-371, 373, 374, 472, ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 474, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 28 серпня 2015 року.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1