28.04.2015

Справа №642/3323/15к
Провадження № 1кс/642/1160/15
28 квітня 2015 року слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , старшого слідчого - ОСОБА_4 , заявника - потерпілого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 , його ж як голови громадської організації «Спілка вкладників Ощадбанку Харківської області» та голови громадської організації правозахисне формування Альянс «Квирити» на постанову про відмову у задоволенні клопотання,
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 скаргу підтримав, зазначив, що витребування інформації є слідчою (розшуковою) дією, тому рішення органу досудового розслідування про відмову у задоволенні клопотання потерпілому про проведення такої дії підлягає оскарженню слідчому судді. Інформація, яку слід витребувати, зазначена у додатку до клопотання - в копії його інформаційного запиту як голови вказаних громадських організацій до державних органів влади Російської Федерації, на які він вмотивованої відповіді не отримав. На даний час винесена постанова про закриття вказаного кримінального провадження, з якою він не згоден, та оскаржив її слідчому судді.
В судовому засіданні ст. слідчий СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_6 проти скарги заперечували, посилаючись на правомірність оскаржуваної постанови та безпідставність скарги заявника. Пояснили, що орган досудового розслідування не повноважний сприяти громадським організаціям в отриманні відповіді від органів державної влади, а заявник, як голова громадських організацій, може самостійно звернутися до органів державної влади з інформаційним запитом. Питання ж, поставлені ним в інформаційному запиті, не стосуються предмета доказування у даному кримінальному провадженні, що і послугувало підставою для відмови у заявленому клопотанні..Крім того, зазначили, що постановою слідчого від 23 квітня 2015 року дане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.
Слідчий суддя, вислухавши заявника - потерпілого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 ,ст. слідчого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню на підставі наступного.
22 березня 2010 року та 30 березня 2010 року ОСОБА_5 , як вкладник, та він же, як голова Координаційної Ради громадської організації «Союз вкладників Ощадбанку Харківської області» в інтересах членів СВОХО звернувся до Генерального прокурора України та до прокурора Харківської області з заявою про порушення кримінальної справи в порядку ст. 97 КПК України ( в ред. 1960 року) за фактом протиправних дій ряду посадових осіб, що призвело до невиплати ОСОБА_7 вкладникам грошових коштів.
Органом досудового розслідування неодноразово виносилися постанови про відмову у порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_5 , які неодноразово були скасовані судами.
ОСОБА_5 має статус потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, отже він наділений процесуальними правами потерпілого, передбаченими ст. 56 КПК України.
У даному кримінальному провадженні заявник направив на адресу в.о. начальника СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 клопотання від 17.04.2015 року за №27 в порядку ст. 220 КПК України про витребування інформації з Російської Федерації, посилаючись на те, що вона містить елементи і фігурантів злочину, та вказаний запит має пряме відношення до даного кримінального провадження.
У цьому клопотанні він зазначив, що направив інформаційний запит від 22.02.2015 року за №11 про надання інформації з органів влади РФ на ім`я Президента РФ ОСОБА_9 , отримав проміжну відповідь від 12.03.2015 року про переадресування запиту в Міністерство фінансів РФ та Міністерство закордонних справ РФ, на його неодноразові телефонні запити до вказаних Міністерств він не отримав ніякої інформації, таким чином, відповідь на запит членами громадської організації СВОХО з Російської Федерації до цього часу не отримано, тому він просить направити відповідні звернення в органи державної влади РФ для отримання інформації, що запитується членами СВОХО та обґрунтованої відповіді на запит від 22.02.2015 року за №11.
Як вбачається з цього інформаційного запиту №11 від 22.02.2015 року, який є доповненням до звернень від 12.01.2015 року за №1, від 15.10.2012 року за №42, направленого головою СВОХО ОСОБА_5 на адресу Президента Російської Федерації ОСОБА_9 , заявник посилається на дані, викладені у пресі, стосовно зникнення заощаджень громадян в Ощадбанку у 1991 році після розпаду СРСР, й висловлює своє бачення цієї проблеми, та просить надати інформацію, яка стосується перерахувань, долі грошових заощаджень за період з 1991 по 1993 роки з боку УРСР (України) в Російську Федерацію рубльових, радянських заощаджень колишнього Ощадбанку СРСР та назад, просив надати списки та копії платіжних доручень про перерахування вказаних коштів, інформацію про банки, обставини та спосіб перевезення 130 млрд. рублів, та просив повідомити, які реальні заходи приймає Президент РФ та Уряд РФ по поверненню заощаджень вкладникам-росіянам, надати інформацію по погашенню боргів по заощадженням Ощадбанку СРСР з боку РФ перед Україною.
Як зазначено у ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до положень статті 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Як зазначено у частині 8 вказаної статті, слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.
Крім того, враховуючи ту обставину, що ст. слідчим ОСОБА_4 винесена 23 квітня 2015 року постанова про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, та на даний час вказана постанова не скасована, що унеможливлює відповідно до вищенаведених положень ч.8 ст.223 КПК України проведення у даний час будь-яких слідчих (розшукових дій) у вказаному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення скарги та зобов`язання органу досудового розслідування вчиняти такі дії відсутні.
Також суд зазначає, що виходячи з положень ст. 2 КПК України щодо завдання кримінального провадження, при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження суд досліджує, чи повно та всебічно було проведено досудове розслідування, надає оцінку наявності (або відсутності) достатніх даних у слідчого для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, незалежно від того, чи були взагалі заявлені потерпілим будь-які клопотання.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 220, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя - ОСОБА_1