І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.02.2016 Справа №607/1699/16-к
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
законного представника ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
та представника закладу ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за заявою лікаряпсихіатра ОСОБА_6 про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_7 ,
19 лютого 2016 року до Тернопільського міськрайонного суду надійшла заява лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_6 про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_7 , 1958 року народження, жителю АДРЕСА_1 .
Під час судового засідання представник медичного закладу підтримав письмову заяву та просить її задовольнити. Вважав, що враховуючи наявність тяжкого психічного розладу та ймовірності реальної загрози для себе і оточуючих, можливої шкоди своєму здоров`ю у зв`язку із погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги доцільно продовжити ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Пояснив, що ОСОБА_7 страждає тяжким психічним розладом з 1986 року, на даний час наявний діагноз - хронічний маячний розлад. В 1991-1993 роках лікувався стаціонарно в Тернопільській обласній комунальній клінічній психоневрологічній лікарні. На даний час перебуває на стаціонарному лікуванні в другому відділі Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні.
Прокурор погодився з заявою медичного закладу та зазначив про наявність правових підстав для її задоволення та продовження ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Законний представник ОСОБА_8 заяву підтримала, повідомила, що стан психічного здоров`я ОСОБА_7 погіршився внаслідок припинення ним лікування. На даний час ОСОБА_7 добровільно проходить лікування в Тернопільській обласній комунальній клінічній психоневрологічній лікарні.
Захисник ОСОБА_5 заяву підтримала, та вважає за доцільне продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_7 строком до шести місяців.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши письмову заяву та долучені до неї матеріали, суд дійшов до висновку, що заява про продовження примусових заходів медичного характеру підлягає до задоволення з наступних підстав.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 13 березня 2014 року до ОСОБА_7 за вчинення суспільно-небезпечного діяння застосований примусовий захід медичного характеру госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
04 лютого 2015 року Теребовлянський районний суд Тернопільської області ухвалив змінити ОСОБА_7 примусовий захід медичного характеру із госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
ОСОБА_7 перебуває на диспансерному обліку в лікаря-психіатра з лютого 2015 року як соціально небезпечний з тяжким психічним розладом. З березня 2015 року ОСОБА_7 взятий на примусове амбулаторне лікування та спостереження у дільничного лікаря-психіатра амбулаторно-поліклінічного відділення ТОККПНЛ. ОСОБА_7 щомісяця спостерігається дільничним лікарем психіатром, один раз на 6 місяців огляд ЛКК амбулаторно поліклінічного відділу ТОККПНЛ. 10.02.2016року дружина ОСОБА_7 ОСОБА_4 та син ОСОБА_8 звернулись з письмовою заявою щодо госпіталізації в стаціонарне відділення ОСОБА_7 15.02.2016р. ОСОБА_7 був госпіталізований у 2-ге психіатричне відділення ТОККПНЛ, де знаходиться по даний час.
04.08.2015року Тернопільським міськрайонним судом винесено ухвалу про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком до шести місяців.
Страждаючи на хронічне психічне захворювання для ОСОБА_7 характерні маячні ускладнення симптомів, що супроводжуються тривогою, афективною напругою, страхами, галюцинаторними та маячними симптомами, що входять в склад параноїчного синдрому і можуть виступити спонукальними мотивами для здійснення правопорушень та суспільно небезпечних діянь.
Комісією лікарів-психіатрів в складі: ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , надано висновок щодо необхідності продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_7 .
Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.
Згідно ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного заходу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 КПК України порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни чи припинення застосування примусових заходів.
Згідно ч. 2 ст. 95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою для вирішення питання про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає таку медичну допомогу, повинен направити до суду за місцезнаходженням психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
За таких об ставин, враховуючи збереження суспільно-небезпечних тенденцій, відмову від добровільного нагляду та лікування, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність продовження застосування до ОСОБА_7 , 1958 року народження, мешканця АДРЕСА_1 , амбулаторної примусової психіатричної допомоги строком до шести місяців.
На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст. ст. 512, 514 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Заяву лікаряпсихіатра ОСОБА_6 про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_7 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_7 , 1958 року народження, мешканця АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком до шести місяців.
На ухвалу протягом семи днів з дня оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Головуючий суддя ОСОБА_1 .