№ провадження 1-кс/646/5885/2015
У Х В А Л А
Іменем України
07.12.2015 року м. Харків
Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
представника заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді ОСОБА_5 знаходиться заява ОСОБА_4 про відвід слідчого з мотивів явної упередженості слідчого, з посиланням на те, що у провадженні слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження №0000789 від 22.09.2015 року за фактом вчинення посадовими особами ДП «Зміївське лісове господарство» злочинів, передбачених ч.4 ст. 191 тач.1 ст. 364 КК України.

27.11.2015 року в провадження судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 надійшла заява ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , з посиланням на п.4 ч.1 ст. 75 КПК України.

Заявник в обґрунтування заяви, посилається на те, що суддею ОСОБА_5 вже ухвалювалися рішення у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 000914 від 15.10.2014 року за ознаками вчинення посадовими особами ДП «Зміївське лісове господарство» злочину, передбаченого ст. 191 КК України.

Так, зокрема, 05.06.2015 року слідчим суддею ОСОБА_5 ухвалою суду було надано сідчому ОСОБА_6 право на вилучення оригіналів фінансово-господарської документації в ДП «Зміївське лісове гсоподарство».

При цьому ухвала слідчого судді не містить посилання на те, яким чином слідчим було доведено суду, що існує необхідність у вилученні саме оригіналів документів, а не надання доступу до їх копій, а також з яких переконань слідчий суддя дійшов до такого висновку.

У зв`язку з ненаданням вказаних оригіналів слідчим ОСОБА_6 було отримано ухвалу про проведення обшуку на підприємстві ДП «Зміївське лісове господарство».

У ході проведення вказаного обшуку слідчим на власний розсуд було вилучено більше однієї тисячі аркушів оригіналів фінансово-господарської документації (опис додається), тобто набагато більше, ніж ті, до яких надано було доступ суддею ОСОБА_5 .

Однак, незважаючи на те, що на значну частину вказаних документів рішення про їх вилучення було відсутнім, вони не були прямо вказані в ухвалі суду як такі, що підлягають відшуканню (а отже, вважаються тимчасово вилученими), слідчим, в порушення вимог ч.5 ст. 171 КПК України не було наступного робочого дня подано клопотання про арешт цього майна.

Більше того, більше ніж через місяць ДП «Зміївське лісове господарство» звернулося до слідчого Якутіна з клопотанням про повернення оригіналів документів, на які не було накладено арешт, а отже їх перебування у слідчого є безпідставним, однак у такому поверненні документів було відмовлено.

Підприємством було подано скаргу на дії слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Розгляд цієї скарги здійснював також слідчий суддя ОСОБА_5 .

У задоволенні цієї скарги суддею було відмовлено незважаючи на те, що підприємством було доведено, що слідчим вилучено багато документів, що не стосуються вказаного кримінального провадження та не були прямо зазначені в ухвалі як такі, що підлягають відшуканню.

Таким чином, суддею було одобрено самовільні дії слідчого який, на думку судді, ухвалою на обшук отримав безмежне право на вилучення будь-яких документів підприємства, навіть тих, що не стосуються провадження, їх утримання в себе будь-який час без жодних додаткових підстав.

При цьому у судовому засіданні щодо розгляду скарги на дії слідчого щодо неповернення документів представниками лісового господарства зазначалося, що насправді практика судів України свідчить про необхідність арешту тих документів, які вилучаються слідчими у ході обшуку для того, аби слідчі не зловживали своїм правом, не заважали безпідставно господарській діяльності підприємств та на підставі ухвали про арешт речей залишали лише ті документи, які обгрунтовано необхідні для слідства.

Таким чином, вказаним слідчим суддею фактично було одобрено самоправні дії слідчого, які спрямовані на перешкоджання нормальній роботі підприємства.

В подальшому вказане кримінальне провадження було закритим, однак вилучені оригінали документів слідчим підприємству так і не були повернуті.

Таким чином, зважаючи на те, що слідчий суддя ОСОБА_5 вже приймав рішення, яким одобрив вилучення слідчим ОСОБА_6 оригіналів фінансово-господарської документації підприємства та вказав, що слідчий не повинен їх ані арештовувати, ані повертати, що в подальшому призвело до втрати цих документів (самим слідчим у засіданні було заявлено, що жодного оригіналу в нього немає, оскільки вони були направлені ним до різних спеціалістів, однак, після закриття кримінального провадження жоден документ так і не повернувся).

Таке лояльне ставлення слідчого судді до самоправних дій ОСОБА_6 та підтвердження відсутності меж повноважень слідчого у даному випадку, викликає сумнів у можливості неупередженого розгляду соідчим суддею ОСОБА_5 відводу, заявленого цьому ж слідчому прокуратури Харківської області - ОСОБА_6 .

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Таким чином, для відводу слідчого судді не є необхідним встановлення якихось порушень законодавства з його боку, прямих доказів упередженого ставлення.

Для відводу судді достатньо наявності сумнівів особи у тому, що її заява буде розглядатися упереджено.

Слідчим суддею ОСОБА_5 при наданні дозволу слідчому ОСОБА_6 а також при розгляді скарги на бездіяльність цього ж слідчого було не було забезпечено такий рівень дотримання закону, який свідчив би про наявність достатніх гарантій його безсторонності. Навпаки, ним було продемонстровано, що його особисті переконання спрямовані на будь-яке сприяння слідчому ОСОБА_6 навіть у випадках наявності сумніву щодо правильності застосування норм кримінально-процесуального закону (презумпція правомірності дій слідчого, а не особи, права якої обмежуються).

Вказані вище обставини призводять до виникнення у заявника обгрунтованого сумніву в тому, що заява про відвід цього ж слідчого ОСОБА_6 буде розглянута слідчим суддею ОСОБА_5 об`єктивно та неупереджено. Саме лише виникнення такого сумніву за вищевикладених обставин є визначеною КПК України підставою для відводу слідчого судді.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_4 підтримав заяву та пояснив про обставини викладені в заяві.
Представник заявника заяву підтримав.
Прокурор в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин.
За таких обставин, враховуючи строки розгляду даної категорії справ, з метою дотримання розумних строків розгляду (стаття 28 КПК України), суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід без участі прокурора.
Вислувши доводи заявника, його представника, дослідивши заяву судді ОСОБА_5 , який відмовився від надання пояснень, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог до ст. 75 КПК України, яка регулює обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого цивільного позивача, цивільного відповідача, якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник, якщо він особисто його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Оскільки заявником не приведені обставини, які виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні, заява про відвід, на думку суду, є немотивованою і є лише проявом незгоди з прийнятим раніше судовим рішенням. Крім того, заявником не надані докази в обґрунтування сумнівів судді ОСОБА_5 у його неупередженості та зацікавленості.

Виходячи з викладеного, суд, оскільки заявником не приведені обставини, які виключають участь судді ОСОБА_5 в розгляді заяви про відвід іншого судді, дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви про відвід судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 81, 372 КПК України, суд ,
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_4 від 26.11.2015 року про відвід слідчого судді ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1