Справа № 1-260/10
В И Р О К

іменем України

"10" червня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючої судді - Астахової О.О.,

при секретарях Сиволап О.Ю., Пашиніні Є.О.

з участю прокурорів Мороз О.В., Ткачук А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, неодруженого, дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: м. Київ бул. Перова, 32 кв. 34, раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.09.2005 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 2-х років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, 20.01.2006 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва направлений в місця позбавлення волі, умовно-достроково звільнений 02.03.2007 року з невідбутим строком 10 місяців 19 днів.

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.3, ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, маючи не зняту і не погашену судимість за вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів, 03 жовтня 2009 року о 12-00 годині, знаходячись за місцем свого проживання по бул. Перова, 32 кв. 34 в м. Києві, зайшов до кімнати, де тимчасово мешкав ОСОБА_2 У цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_1 таємно викрав чуже майно, а саме:

радіоприймач-годинник «Томпсон», вартістю 260,00 грн.;

шкіряний ремінь чорного кольору, вартістю 90,00 грн.;

пуховик «Адідас» бежевого кольору, вартістю 470,00 грн.;

годинник «Ролекс» в корпусі сріблястого кольору з золотою окантовкою, вартістю, 1200 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ становить 13 972,80 грн.;

електронну записну книжку «Касіо», в корпусі чорного кольору, вартістю 120,00 грн.;

100 доларів США однією купюрою, що згідно офіційного курсу НБУ становить 800,90 грн.;

шкіряну сумку-планшет, коричневого кольору, вартістю 290,00 грн.;

зимові джинси темно-синього кольору, фірми «Вранглер», вартістю 170 грн.;

золотий герб України - Тризуб, вартістю 400,00 грн.;

золотий ланцюжок, вагою 5,21 грама, довжиною 55 см, вартістю 1600,00 грн.;

акумуляторну батарею до телефону «Нокіа-2100», вартістю 50,00 грн.,

чим спричинив ОСОБА_2 матеріального збитку на загальну суму 18 223,70 грн.

З викраденим майном ОСОБА_1 зник з місця вчинення злочину та розпорядився на власний розсуд.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково та показав суду, що в квартирі № 34, будинку № 32 по бул. Перова в м. Києві він проживає разом з матір»ю ОСОБА_3 Квартира в якій вони мешкають має три кімнати, в одній кімнаті проживає ОСОБА_3, в іншій він, а в прохідній - проживав ОСОБА_2 03.10.2009 року, приблизно о 12-00 годині, знаходячись за місцем свого проживання по бул. Перова, 32 кв. 34 в м. Києві, коли в кімнаті де тимчасово мешкав квартирант ОСОБА_2 нікого не було, він зайшов та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав годинник «Ролекс» в металевому корпусі сріблястого кольору з вставками жовтого кольору та електронну записну книжку «Касіо», що належали ОСОБА_2 Викрадений годинник він збув раніше незнайомому чоловіку, який працює таксистом. Книжку «Касіо», він також продав раніше незнайомому чоловіку на авто ринку по бул. Перова в м. Києві, а отримані кошти витратив на власні потреби, інше майно зазначене в обвинуваченні не викрадав.

Таким чином, підсудний ОСОБА_1, не оспорюючи факт викрадення майна ОСОБА_2, заперечив щодо переліку речей, вказаних в обвинуваченні.

Незважаючи на часткове визнання підсудним вини у викраденні майна потерпілого ОСОБА_2, його вина підтверджується зібраними по справі доказами.

Потерпілий ОСОБА_2 суду показав, що з 01.10.2009 року він орендує кімнату в квартирі № 34 по бул. Перова, 32 в м. Києві. До 17.10.2009 року він проживав в прохідній кімнаті вказаної квартири разом з ОСОБА_4, який 17.10.2009 виїхав з даної квартири. Окрім них в квартирі проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ОСОБА_2 неодноразово помічав, що підсудний бере без дозволу його речі, а саме пуховик, мобільний телефон, навушники, після чого відразу робив йому зауваження. 20.10.2009 року під час переселення ОСОБА_2 з прохідної кімнати в іншу кімнату вказаної квартири, він виявив крадіжку у нього наступних речей: радіоприймач-годинник, вартістю 260 грн., шкіряний ремінь чорного кольору, вартістю 90 грн., пуховик «Адідас» бежевого кольору, вартістю 470 грн., годинник «Ролекс» в корпусі сріблястого кольору з золотою окантовкою, вартістю, 1200 Євро, що становить 13972,8 грн., електронну записну книжку «Касіо», в корпусі чорного кольору, вартістю 120 грн., 100 доларів США однією купюрою, що становило 800,9 грн., шкіряну сумку-планшет, коричневого кольору, вартістю 290 грн., зимові джинси темно-синього кольору, фірми «Вранглер», вартістю 170 грн., золотий герб України, вартістю 400 грн., золотий ланцюжок, вагою 5,21 грама, довжиною 55 см, вартістю 1600 грн., акумуляторну батарею до телефону «Нокіа-2100», вартістю 50 грн. У скоєнні крадіжки він зразу запідозрив ОСОБА_1, про що повідомив міліцію.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що з 20.10.2009 року він орендує разом із своїм знайомим ОСОБА_2 кімнату в квартирі № 34 по бул. Перова, 32 в м. Києві. Потерпілий ОСОБА_2 раніше, за двадцять днів до його переїзду, орендував у вказаній квартирі прохідну кімнату. 20.10.2009 року, коли він в»їжджав, ОСОБА_3 запропонувала йому з ОСОБА_2 переїхати в кімнату, що зачиняється під ключ, оскільки її син ОСОБА_1 схильний до крадіжки. В цей день, 20.10.2009 року, він виявив відсутність навушників, які напередодні подарував потерпілому, а з часом побачив їх у ОСОБА_1 Крім того, 21.10.2009 року ОСОБА_5 бачив у підсудного мобільний телефон, що належить ОСОБА_2 Про цей випадок, він розповів потерпілому, після чого останній перевірив власні речі та виявив відсутність батареї від даного телефону та багатьох інших речей, а саме годинника «Ролекс», радіоприймача-годинника, електронної записної книжки «Касіо» тощо, після чого вони викликали міліцію.

Свідок ОСОБА_3 суду показала, що з 01.10.2009 року вона здає в оренду кімнату у квартирі № 34 по бул. Перова, 32 в м. Києві ОСОБА_2, якого при вїзді до вказаної кімнати, попереджала не залишати без догляду цінні речі, не пояснюючи цьому причин. 21.10.2009 року ОСОБА_2 їй повідомив, що виявив відсутність грошей та своїх речей. Напередодні, коли ОСОБА_5 перевозив свої речі, щоб орендувати разом з ОСОБА_2 по вказаній адресі кімнату, вона виявила у свого сина ОСОБА_1 мобільний телефон, що належить потерпілому.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що про обставини крадіжки майна ОСОБА_2 їй стало відомо зі слів ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_4 повідомив суду, що про обставини крадіжки майна ОСОБА_2 йому стало відомо зі слів самого потерпілого.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що приблизно на початку жовтня 2009 року, він придбав у ОСОБА_1 електрону записну книжку «Касіо» за 20 грн., яку пізніше у нього вилучили працівники міліції. ОСОБА_1 раніше йому також пропонував придбати різні речі, але коли саме та які, він не памятає.

Потерпілий та свідки ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, в ході досудового слідства, давали подібні за змістом покази та підтвердили їх в судовому засіданні, тому суд визнає їх достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою та з іншими зібраними у справі доказами.

Згідно з протоколом предявлення предметів для впізнання від 02.12.2009 року /а.с.82/, потерпілий ОСОБА_2 впізнав електронну записну книжку «Касіо», яка була вилучена у ОСОБА_7 23.11.2009 року.

Постановою від 02.12.2009 року /а.с.83/ вказану записну книжку було визнано речовим доказом у справі та передано на зберігання ОСОБА_2

Під час судового слідства потерпілим ОСОБА_2 було доповнено матеріали справи біркою «Карат» від золотого ланцюжка, артикул Г 51, вагою 5,21 гр., розмір 55, а також фотоматеріали №1, 2,3,4,7,9,10,11,13, що приєднані до матеріалів справи та підтверджують факт існування викрадених речей таких як, золотий ланцюжок вагою 5,21 гр., розмір 55, золотий герб України - Тризуб, шкіряну сумку-планшет, коричневого кольору, радіоприймач-годинник «Томпсон».

Показання потерпілого ОСОБА_2 послідовні та переконливі, фактичні дані, що містяться в протоколах слідчих дій а також викладені вище і досліджені в судовому засіданні докази, дають суду підстави вважати доведеним обвинувачення ОСОБА_1 за цим епізодом в обсязі пред»явленому досудовим слідством. У зв»язку з цим, показання підсудного, щодо часткового невизнання своєї вини по даному епізоду, суд вважає такими, що направлені на ухилення в повній мірі відповідати за вчинений ним злочин.

Також органом досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна /крадіжка/, поєднаному з проникненням у житло.

Згідно з обвинуваченням, ОСОБА_1 у період часу з 30 червня 2008 року по 03 липня 2008 року, знаходячись за місцем свого проживання по бул. Перова, 32 кв. 34 в м. Києві, вибив зачинені двері кімнати, де мешкала його мати ОСОБА_3 та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно ОСОБА_3, а саме: соковижималку «СВСА-301», вартістю 300 грн.; електричну швейну машинку «Поділля», вартістю 700 грн., пилосос вітчизняного виробництва заводу «Артем», вартістю 300 грн. та ватну ковдру, вартістю 120 грн., чим спричинив ОСОБА_3 матеріального збитку на загальну суму 1420 грн.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав своєї вини у вчиненні вказаного злочину та показав, що дійсно, приблизно у період часу з 30 червня 2008 року по 03 липня 2008 року, знаходячись за місцем свого проживання по бул. Перова, 32 кв. 34 в м. Києві, вибив зачинені двері кімнати, де мешкала його мати ОСОБА_3, щоб забрати паспорт на його імя, після чого він пішов по своїх справах. Крадіжки він не скоював та ніякі речі він не викрадав. Подібні показання ОСОБА_1 давав на досудовому слідстві.

З обвинувального висновку та промови прокурора у дебатах вбачається, що обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні вказаного злочину ґрунтується на показаннях потерпілої ОСОБА_3, свідка ОСОБА_6

Потерпіла ОСОБА_3 суду показала, що приблизно 30.06.2008 року, вона поїхала до своєї сестри на масив Оболонь в м. Києві, де проживала до 03.07.2008 року. Приїхавши додому 03.07.2008 року, приблизно о 17-30 годин та відкривши вхідні двері своєї квартири № 34 по бул. Перова, 32 в м. Києві, вона побачила, що двері її кімнати вибиті. Дома на той час нікого не було. Зайшовши до кімнати, вона виявила відсутність пилососу, виробництва заводу «Артем», вартістю 300 грн.; соковижималки «СВСА-301», вартістю 300 грн., електричну швейну машинку «Поділля», вартістю 700 грн., та ватну ковдру, вартістю 120 грн.. Вона відразу ж викликала міліцію. Після цього, цінні речі вона стала зберігати у сусідки ОСОБА_6

При цьому, як на досудовому так і судовому слідствах потерпіла ОСОБА_3 зазначала, що вона не бачила події злочину. В судовому засіданні під час промови в дебатах, потерпіла висловила сумнів щодо вчинення крадіжки її речей саме ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_6, сусідка ОСОБА_1, суду показала, що про обставини крадіжки майна потерпілої їй стало відомо зі слів самої ОСОБА_3 Особисто вона не бачила, щоб ОСОБА_1 вибивав двері кімнати в квартирі № 34 по бул. Перова, 32 в м. Києві в період з 30.06.2008 року по 03.07.2008 року, та виносив з вказаної квартири такі речі як пилосос, соковижималку «СВСА-301», електричну швейну машинку та ватну ковдру.

Таким чином, суд вважає, що докази, на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_1 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло є припущенням.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу ст.323 КПК України суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні.

Жодних належних, допустимих і достовірних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що виразилось у таємному викраденні чужого майна /крадіжка/, поєднаному з проникненням у житло в матеріалах справи немає, в судовому засіданні не доведений факт проникнення ОСОБА_1 в кімнату ОСОБА_3 та викрадення підсудним пилососу, виробництва заводу «Артем», вартістю 300 грн.; соковижималки «СВСА-301», вартістю 300 грн., електричну швейну машинку «Поділля», вартістю 700 грн., та ватну ковдру, вартістю 120 грн., а тому ОСОБА_1 слід виправдати у звязку з недоведеністю вини.

З огляду на те, що обвинувачення ОСОБА_1 за епізодом таємного викрадення майна ОСОБА_3 не знайшло свого підтвердження в ході судового слідства, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_1 за епізодом викрадення майна ОСОБА_2 кваліфікуючу ознаку вчиненого злочину повторність, та відповідно перекваліфіковує його дії з ч.2 ст. 185 КК України на ч.1 ст. 185 КК України.

Оцінивши докази, суд вважає доведеною винність ОСОБА_1 в умисних діях, які виразились у таємному викраденні чужого майна /крадіжці/, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Підстав для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 185 КК України, крадіжка, що завдала значної шкоди потерпілому, суд не вбачає, оскільки обвинувачення в цій частині підсудному ОСОБА_1 не пред»являлось, ні прокурор ні потерпілий ОСОБА_2 клопотань про збільшення обсягу обвинувачення не заявляли, а суд позбавлений повноважень виходити за межі пред»явленого обвинувачення в бік погіршення становища підсудного.

Призначаючи підсудному покарання, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу підсудного, який не працює, характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває /а.с.143/, перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з травня місяця 2006 року з діагнозом розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів /а.с.142/, раніше судимий.

Обставин, які помякшують покарання підсудного, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, є рецидив злочинів, обумовлений наявністю не знятої і не погашеної судимості за ч.1 ст.309 КК України.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових злочинів призначення покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк передбачений санкцією ч.1 ст.185 КК України.

В цивільному позові ОСОБА_3 про відшкодування ОСОБА_1 матеріальної шкоди завданої злочином в сумі 1 420,00 грн. необхідно відмовити, у зв»язку з недоведеністю вини підсудного. /а.с.104/.

Цивільний позов ОСОБА_2 не заявлений /а.с. 189/.

Речовий доказ по справі - електронну записну книжку «Касіо» залишити у власності потерпілого ОСОБА_2

Судові витрати за проведення експертизи /а.с. 15/ стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києві в сумі 486,77 грн.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 ч. КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі - 3 /три/ роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 обчислювати з 24 жовтня 2009 року.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 Державного департаменту України з питань виконання покарань.

За ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_1 виправдати у зв»язку з недоведеністю вини.

В цивільному позові ОСОБА_3 про відшкодування ОСОБА_1 матеріальної шкоди завданої злочином в сумі 1 420 (одна тисяча чотириста двадцять) грн..00 коп. відмовити.

/а.с.104/.

Речовий доказ по справі - електронну записну книжку «Касіо» залишити у власності потерпілого ОСОБА_2 В»ячеслава В»ячеславовича.

/а.с.83/.

Судові витрати за проведення експертизи стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києві в сумі 486 (чотириста вісімдесят шість) грн.77 коп.

/а.с. 15/

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: