Справа № 11-1222/11 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Категорія ст. 81 КК України Доповідач: Гончарук Л. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді - Гончарук Л.Я.;

суддів - Партики І.В, ОСОБА_1

з участю прокурора - Тарнавського Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляцією помічника Львівського прокурора з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах ОСОБА_2 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2011 року,-

в с т а н о в и л а :

Адміністрація ЛКВ № 48 ДДУПВП у Львівській області та спостережна комісія Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради звернулася до Сихівського районного суду м.Львова з поданням, в якому просила звільнити засудженого ОСОБА_3 умовно-достроково, покликаючись на те, що останній відбув 2/3 строку покарання, режим утримання не порушує, до праці ставиться сумлінно, довів своє виправлення.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2011 року задоволено подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання.

Помічником прокурора який приймав участь в суді першої інстанції подано апеляцію, в якій просить скасувати постанову районного суду , а справу направити на новий судовий розгляд в цей же суд. .Вважає, що засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою не довів своє виправлення в місцях позбавлення волі. 29.12.2010р. допустив порушення режиму утримання за що притягався до дисциплінарної відповідальності. Судом не враховано те, що 20.01.2011р. ОСОБА_3 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання внесеної апеляції, дослідивши доводи апеляції та перевіривши матеріали справи, колегія суддів визнала, що апеляція підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 06 квітня 2009 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України до чотирьох років позбавлення волі.

Останній відбуває покарання у Львівській виправній колонії №48 ДДУПВП у Львівській області. Початок строку відбування покарання 16.12.2008 року, кінець 16.12.2012 року.

Згідно з ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно - дострокове звільнення від відбування покарання є правом , а не обовязком суду

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.2 постанови від 26 квітня 2002 року №3 Про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну не відбутої частини покарання більш мяким, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК). Крім того слід ретельно зясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З характеристики ОСОБА_3, наданої адміністрацією ЛВК № 48 вбачається, що останній, перебуваючи в установі допустив порушення вимог встановленого порядку відбування покарання 29.12.2010р. не виконав наказу підйом, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи , за сумлінне ставлення до праці та активну участь по благоустрої місць позбавлення волі надано два заохочення .

Поза увагою суду залишилась та обставина, що стягнення за порушення режиму утримання було накладено на 29.12.2010р, і відповідно до п.14 ст. 134 Кримінально-виконавчого Кодексу України, якщо протягом шести місяців з дня відбуття стягнення засуджений не буде підданий новому стягненню, засуджений визнається таким, що не має стягнення.

Наведена обставина судом не перевірена, оскільки до матеріалів справи долучено лише довідку про заохочення та стягнення, дані про те знято чи ні стягнення з засудженого ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні. В той же час, якщо це стягнення дійсно знято з засудженого, юридичних наслідків для нього воно вже не має.

Задовольняючи подання судом першої інстанції не повно та всебічно досліджено обставини справи, не дано оцінки особі ОСОБА_3 який незадовго після відбуття покарання , знову вчинив злочин , його поведінці за весь час відбуття покарання, обставинам та наслідкам вчиненого злочину, при прийнятті остаточного рішення не дано оцінки, тому що 20.01.2011р йому було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м'якимвід 26.04.2002 р. № 2 оскільки судовий розгляд питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м'яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з'ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.

Згідно п.18 Постанови №2 від 26.04.2002р. Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш мяким - в постанові суду необхідно викладати суть подання органу який відає виконанням покарання і спостережної комісії чи служби у справах неповнолітніх, мотиви прийнятого рішення, що були підставою для задоволення клопотання або відмови в цьому. Проте постанова Сихівського районного суду про задоволення подання є невмотивованою.

Крім цього, відповідно до ч.5 ст.124 Конституції судові рішення ухвалюються іменем України.

За наведених підстав, постанова суду підлягає скасуванню, як постановлена на не провірених даних, а справа підлягає поверненню на новий судовий розгляд, при якому суду відповідно до вимог ст.81 КК України належить ретельно дослідити чи виконував засуджений правила внутрішнього розпорядку, чи має не зняті стягнення, порушення режиму відбування покарання чи інші правопорушення, який вплив чинить на інших засуджених, в чому виявляється і яким чином його ставлення до праці, для чого доцільно дослідити особисту справу засудженого

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 366, 367, 369, 407 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляцію помічника прокурора Тарнавського Т.В. задовільнити.

Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 31 жовтня 2011 року, якою задоволено подання адміністрації Львівської виправної колонії № 48 управління Державного департаменту з питань виконання покарань у Львівській області та спостережної комісії Сихівської державної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 скасувати, справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Головуючий:

Судді: 1.

2.