Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд у складі:

головуючої судді Логінової С.М.,

при секретарі Борищук М.В.,

з участю прокурора Сандула Є.А.

представника потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Гвіздець, Городенківського району, Івано-Франківської області, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_4, приватного підприємця, одруженої, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимої,

за ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що 3.10.2010 р. близько 19 год. 18 хв., керуючи автомобілем «Jeep Рatriot» р.н.з. ВХ 0755 АХ, рухаючись у дворі будинків №54 та 56 по проспекту Миру, під час виконання маневру лівого повороту з метою подальшого руху в напрямку до проїзної частини проспекту Миру, проявивши неуважність, не переконавшись у безпечності маневру та не врахувавши дорожньої обстановки, скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_3, котрий рухався у попутному напрямку із лівої сторони.

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_3 згідно висновку судово-медичного експерта №2075 від 25.10.2010 р. отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому кісток правої гомілки в нижній третині зі зміщенням уламків, набряку правої гомілки, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя.

Прямою причиною даної дорожньо-транспортною пригоди і її наслідків у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості стало не виконання водієм ОСОБА_2 вимог правил безпеки дорожнього руху, передбачених п. п. 1.3, 1.5 (ч. 1), 2.3 (6), 10.1, 12.3 «Правил дорожнього руху» України, де вказано:

п 1.3: Учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

п. 1.5.: Дії, або бездіяльність учасників дорожнього руху, та інших осіб не повинні створювати небезпеку, чи перешкоду для руху, загрожувати життю, або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3.: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 10.1.: Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п. 12.3.: У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди.

Невиконання водієм ОСОБА_2 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Допитана у судовому засіданні по суті предявленого обвинувачення ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнала, пояснивши, що ДТП сталася з її вини, коли потерпілий рухався зліва від освітленої фарами частини дороги у темну пору доби. Вона оплатила потерпілому 11000 грн. на лікування.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме:

- показаннями як потерпілого ОСОБА_3., який у досудового слідства пояснив, що 3.10.2010 р. біля 19 год. 20 хв. вийшовши із свого підїзду прямував в сторону до проїзної частини проспекту Миру. Рухаючись біля будівлі банку, побачив як позаду до нього наближається автомобіль та призупинився, після чого відчув удар у передню частину тіла, від удару він упав на землю. Потім відчув різку біль у правій нозі ( а. с. 26)

- показаннями як свідка ОСОБА_4, яка пояснила, що 3.10.2010 р. близько 19 год., її син ОСОБА_5 рухався в сторону просп. Миру між будинками №54 та 56. З лівої сторони раптово виїхав автомобіль, виконуючи лівий поворот, і скоїв наїзд на її сина. В даний час ОСОБА_2 надала потерпілому 11000 грн. на лікування;

- протоколом огляду місця події, з якого вбачається розташування автомобілів на місці пригоди, слідів та інші обставини ДТП (а. с. 5-11);

- протоколом огляду автомобіля «Jeep Рatriot» р.н.з. ВХ 0755 АХ, згідно якого механічних пошкоджень не виявлено, однак на лівій стороні наявне стирання бруду (а. с. 5-6);

- висновком судово-медичного експерта №2075 від 25.10.2010 р., згідно якого ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому кісток правої гомілки в нижній третині зі зміщенням уламків, набряку правої гомілки, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя (а. с. 40-41).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудної доведена.

Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, особу підсудної думку потерпілих, які наполягають на суворому покаранні підсудного.

Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_6 є вчинення злочину вперше, щире каяття, добровільне відшкодування.

Обставини, що обтяжують покарання підсудної, відсутні.

ОСОБА_6 раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в ХОНД та ХОПНД не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у сумі 10000 грн. ОСОБА_3 є інвалідом 1 групи дитинства, пересувається за допомогою милиць, приймає активну участь у громадському житті. Отримання травми змінило звичний для нього спосіб життя. ОСОБА_3 зазнав фізичного болю, душевних страждань, через неможливість самостійно рухатись.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обовязки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку у законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Речовий доказ - «Jeep Рatriot» р.н.з. ВХ 0755 АХ повернути ОСОБА_6 Арешт, накладений на вказаний автомобіль, скасувати.

СD R диск на шпиндельному отворі залишити при матеріалах справи.

Судові витрати по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Логінова С.М.