Провадження №1-кп/761/126/2016
В И Р О К
іменем України
15 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 120 151 001 000 110 99 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Олександра-Мар`ївка Петрівського району Кіровоградської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, яка не заміжня, має малолітню дитину 2004 року народження, не працює, без реєстрації та постійного місця проживання, не має судимості,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
17 вересня 2015 року у вечірній час ОСОБА_8 разом з невстановленою слідством особою, знаходячись біля Південного залізничного вокзалу в м. Києві, помітили раніше не знайому їм ОСОБА_7 , майном якої вирішили незаконно заволодіти, вступивши тим самим у злочинну змову.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, ОСОБА_8 разом із невстановленою слідством особою прослідували за ОСОБА_7 до салону маршрутного таксі № 465, вичікуючи на зручний момент для відкритого викрадення чужого майна останньої.

Цього ж дня, приблизно о 23 годині, ОСОБА_7 вийшла із салону маршрутного таксі № 465 на зупинці громадського транспорту «Поліклініка», розташованої по вул. Щербакова, 53 у м. Києві, після чого пішки направилась за місцем свого мешкання, а саме до будинку АДРЕСА_1 . У свою чергу ОСОБА_8 разом із невстановленою слідством особою прослідували за ОСОБА_7 та наздогнали останню біля будинку АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_8 ззаду впритул наблизилася до ОСОБА_7 , після чого своєю правою рукою схопила останню за волосся та силоміць повернула її обличчям до себе, намагаючись лівою рукою вихопити у неї з руки мобільний телефон «Lenovo S 820», вартістю 2 400 гривень, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Лайф», вартістю 15 гривень, на рахунку якої знаходилось 3 гривні та зажадала від ОСОБА_7 передачі їй матеріальних цінностей, які та мала при собі. На цю вимогу ОСОБА_7 відповіла відмовою та стала кликати на допомогу. Однак ОСОБА_8 продовжувала свої злочинні дії та застосовуючи до потерпілої ОСОБА_7 фізичну силу, повалила останню на землю. У цей час до них підійшла невстановлена слідством особа, яка намагаючись подолати опір потерпілої ОСОБА_7 , застосувала до останньої фізичну силу, яка не є небезпечною для життя та здоров`я, а саме нанесла останній декілька ударів ногою по обличчю. Подолавши таким чином опір потерпілої, ОСОБА_8 продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення майна, що належить ОСОБА_7 заволоділа майном останньої, а саме: сумкою, вартістю 270 гривень, в якій знаходились гроші в сумі 116 гривень та ключі від квартири, які для потерпілої матеріальної цінності не становлять. Всього, ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа намагались заволодіти чужим майном на загальну суму 2 804 гривні, виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_8 була затримана сторонніми громадянами на місці вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинила замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не визнала, суду надала показання, що вона дійсно 17 вересня 2015 року перебуваючи на залізничному вокзалі побачила дівчину, яка була схожа на дівчину, яка за деякий час до цього викрала її сумочку з документами. Вона була в пригніченому емоційному стану та вирішили поговорити з цією дівчиною. Вона прослідувала за цією дівчиною та приблизившись до неї впритул, схопила її за волосся. Коли вона стояла з цією дівчиною, ззаду відбувся поштовх та вони разом з дівчиною впали на землю. Після цього дівчина почала кричати, до них підійшли дівчина з хлопцем. Вона піднялася з землі, в цей момент її почали звинувачувати в тому, що вона хотіла пограбувати дівчину та тримали її за руку. В подальшому приїхала поліції та її відвезли до відділення. Зазначила, що вона була сама, не застосовувала насильство до потерпілої, крім того, що взяла її за волосся, у попередню змову будь з ким не вступала та не примушувала потерпілу передати їй будь-яке майно.

Не зважаючи на те, що обвинувачена не визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується, її винуватість повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 17 вересня 2015 року вона ввечері поверталася додому. Коли вона вийшла з маршрутного таксі та направилася до будинку, де вона проживає, вона побачила позаду себе чоловіка та жінку. Зайшовши за будинок, вона відчула як її ззаду схопили за волосся та побачила біля себе жінку, а на відстані одного метра чоловіка. Жінка, як в подальшому з`ясувалось ОСОБА_8 , почала в неї вимагати цінні речі та намагалася забрати в неї з рук мобільний телефон. Після цього вона почала кричати та кликати на допомогу. Тоді чоловік, який перебував неподалік, сказав ОСОБА_8 , щоб та тягла її до кущів. ОСОБА_8 потягла її до кущів, після чого вони разом впали на землю. В цей момент підійшов чоловік та декілька разів вдарив її ногою по обличчю. Вона кричала та кликала на допомогу. В подальшому до них підійшла молода пара, чоловік одразу втік, а ОСОБА_8 продовжувала її тримати за волосся. Коли вони піднялися з землі, у ОСОБА_8 знаходилася на плечі її сумка. Молоді люди, які підійшли на допомогу, викликали поліцію.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дала показання, що 17 вересня 2015 року приблизно о 23 годині вона разом із своїм цивільним чоловіком ОСОБА_11 перебували по АДРЕСА_1 . В цей час вони почули крики жінки. Вони відразу пішли на допомогу та побачили біля кущів двох жінок, одна з яких, як потім з`ясувалося ОСОБА_8 , держала за волосся іншу. Також вона звернула увагу, що неподалік знаходився чоловік, який спостерігав за тим, що відбувається. Вони розборонили жінок та допомогли їм встати. Після цього потерпіла повідомила, що чоловік із жінкою на неї напали, чоловік її бив та вони намагалися забрати її речі. При цьому у ОСОБА_8 на плечі знаходилась сумка потерпілої. Вони викликали поліцію.

Крім наведених вище доказів, винуватість обвинуваченої ОСОБА_8 підтверджується дослідженими у судовому засіданні документами, а саме:

- даними, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності до яких ОСОБА_7 повідомила, що 17 вересня 2015 року приблизно о 23 годині біля будинку № 55-А по вул. Щербакова в м. Києві невідомі особи, застосовуючи фізичне насильство, намагались відкрито заволодіти її майном;

- даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 18 вересня 2015 року з фототаблицею до нього, відповідно до яких оглянуто ділянку місцевості, яка розташована з бокової частини будинку АДРЕСА_3 , де потерпіла зазначила, що невідома жінка та чоловік, застосовуючи до неї фізичне насильство, намагалися відкрито викрасти її майно;

- даними, що містяться в висновку експерта № 2667 від 18 вересня 2015 року, відповідно до яких, дослівно: «1-7. При судово-медичній експертизі ОСОБА_7 , 1989 р.н. виявлено: синці - в центрі лобної ділянки, на повіках правого ока, нижній повіці лівого ока. Вказані ушкодження спричинені тупим предметом (предметами), могли утворитись 17.09.2015, внаслідок не менш 3-х травматичних впливів, не були небезпечними для життя та відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я)»;

- даними, що містяться в протоколі огляду предмета від 18 вересня 2015 року з фототаблицею до нього, відповідно до яких було оглянуто речі і предмети, надані ОСОБА_7 ;

- даними, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 18 вересня 2015 року з фототаблицею до нього, відповідно до яких потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_8 як особу, яка намагалася її пограбувати 17 вересня 2015 року по вул. Щербакова, 55-а в м. Києві;

- даними, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 18 вересня 2015 року з фототаблицею до нього, відповідно до яких свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_8 як особу, яка перебувала 18 вересня 2015 року по вул. Щербакова, 55-а в м. Києві.

Невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_8 суд розцінює як спосіб захисту, що спрямований відповідно на уникнення від кримінальної відповідальності, а її доводи, що вона не вчиняла замах на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, за попередньою змовою групою осіб, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наведеними вище, а показання потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 , з урахуванням зазначених доказів, не викликають сумнівів у своїй достовірності.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши в сукупності наведені вище докази, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у закінченому замаху на грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, дані про її особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують їй покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачена за час перебування в будинку соціального піклування характеризується негативно, має дитину 2004 року народження, однак не проживає з нею разом, оскільки дитина утримується в інтернаті.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.

У відповідності з вимогами ст. 65 КК України, із урахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, її віку, ставлення до вчиненого нею злочину, відсутності пом`якшуючої та обтяжуючої обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції закону, за яким визнав її винуватою, яке у даному випадку є необхідним і достатнім покаранням для її виправлення і запобігання вчиненню нею нових злочинів.

При цьому, суд не вбачає передбачених законом підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_8 положень ст. 69, 75 КК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 17 вересня 2015 року.

Речові докази: мобільний телефон «Lenovo S 820», жіночу сумочку, гроші в сумі 116 грн. та зв`язку ключів, які передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_7 - повернути ОСОБА_7 .

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя