УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №293/1769/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2015 року м. Житомир.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Димер Вишгородського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України,
Апеляційний розгляд відбувся з участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що 11 серпня 2014 року близько 6 години рухаючись по автодорозі Черняхів - Малин - Термохівка в напрямку смт. Черняхів технічно справним, власним автомобілем ВАЗ21104, державний номерний знак НОМЕР_1 , на під`їзді до села Андріїв Черняхівського району Житомирської області не врахував дорожні умови, не впорався з керуванням, внаслідок чого автомобіль на заокругленні дороги занесло вліво, він з`їхав з дороги і перекинувся. Своїми діями ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 12.1, 12.3. Правил дорожнього руху України та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушив вимоги п. 2.9 (а) вказаних Правил.
При цьому пасажир автомобіля ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден на правій верхній кінцівці, перелому 9-го ребра, перелому нижньої третини правого стегна із зміщенням, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню важкості як такі, що не є не безпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я.
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Суд визначив ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу розміром двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
В апеляції прокурор ОСОБА_6 не оспорює доведеність вини, правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України, просить скасувати вирок суду внаслідок його м`якості та постановити новий вирок, яким призначити покарання у виді 3400 гривень штрафу з позбавлення права керувати транспортними засобами. Мотивує тим, що ОСОБА_7 скоїв злочин у стані середнього ступеню алкогольного сп`яніння, що має підвищену суспільну небезпеку.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора про необхідність задоволення апеляції з підстав вказаних в апеляційній скарзі, крім того стверджує про порушення судом вимог процесуального закону, оскільки ОСОБА_10 не надавалося слово в судових дебатах, заперечення засудженого ОСОБА_7 проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах визначених ст. 404 КПК України, обговоривши доводи учасників судового розгляду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин наведених у вироку, ґрунтується на встановлених у судовому засіданні доказах, яким суд першої інстанції дав належну оцінку і не оспорюється в апеляційній скарзі прокурором.
В судовому засіданні ОСОБА_7 вину визнав повністю. Тому, суд керуючись ч. З ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які не заперечувалися сторонами кримінального провадження.
Що стосується доводів прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання, оскільки суд не призначив додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, колегія суддів вважає їх такими, що не можуть бути підставою для скасування вироку суду.
З досліджених колегією суддів даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_7 характеризується позитивно, одружений і дружина перебуває у стані вагітності, раніше не засуджувався, щиро кається, використовує автомобіль заробляючи таким чином кошти для утримання сім`ї, зі сторони потерпілого відсутні будь які претензії (т. 2 а. с. 27), вчинений злочин є необережним.
За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України, визначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Додаткове покарання судом не призначене, оскільки воно не є обов`язковим і доцільність його призначення вирішується за розсудом суду.
Тому, враховуючи конкретні обставини справи, даних про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано визначив ОСОБА_7 покарання без призначення додаткового покарання і таке покарання є необхідне і достатнє для виправлення винного та попередження нових злочинів.
Не відповідають дійсності доводи прокурора під час апеляційного розгляду кримінального провадження про те, що ОСОБА_7 судом першої інстанції не надавалося слово в судових дебатах, оскільки із запису судового засідання видно, що після виступу в судових дебатах прокурора було надано слово обвинуваченому.
Будь яких інших суттєвих недоліків, які можуть бути підставою для скасування судового рішення, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
постановила:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Черняхівського районного суду від 19 грудня 2014 року по кримінальному провадженню № 0000272 щодо ОСОБА_7 , без зміни.
Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді апеляційного суду
Житомирської області: