Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 1-40/12
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2012 року Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.

з участю прокурора Закаблука С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонер, проживає в м. Українка пр.-кт Дніпровський АДРЕСА_1, раніше не судимий

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, народилася в с. Моєвка, Чернівецького району, Вінницької області, українка, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_4, пенсіонер, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судиму

у вчиненні злочину, передбачено ст.125 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.05.2009 року, в період часу з 18 до 19 години, проходячи повз будинок №2 по проспекту Дніпровський в м. Українка, Обухівського району, Київської області , біля під»їзду №6 вказаного будинку, на грунті неприязних відносин та раптово виниклого конфлікту між ним і ОСОБА_2, яка теж знаходилась біля вказаного під»їзду, умисно кулаком правої руки наніс один удар в обличчя ОСОБА_2 внаслідок чого спричинив останній умисно середньої тяжкості тілесні ушкодження які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених ст..121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров»я, а саме у вигляді набряку м»яких тканин, синцеватості в області нижньої щелепи справа, крововиливу на слизовій оболонці правої щоки з переходом на слизову обох губ, перелому нижньої щелепи в ділянці тіла справа та гілки зліва.

Допитаний в судовому засіданні підсудний. винність свою не визнав і пояснив, що потерпіла догнала його і почала наносити удари руками по плечах та голові, а він разів 5-7 відштовхував її від себе і останній раз коли відштовхував правою рукою, то потерпіла рвонула його руку вверх і він думав, що попав її в груди, але в обличчя їй не бив. Потерпіла подряпала йому праву руку, йшла кров і дружина зробила йому перев.»язку.

На досудовому слідстві ОСОБА_1 давав слідуючі покази . В поясненнях від 30.05.2009 року ( а.с.11 т.1), що потерпіла ображала його і хотіла подряпати йому обличчя , але він вчасно підняв руку яку і подряпала ОСОБА_2 Захищаючись відштовхував її і випадково рукою задів обличчя. Про нанесення ударів руками по його плечах та голові не пояснював. Пояснив в судовому засіданні, що не читав і підписав пояснення які не відповідають дійсності. В показах в якості підозрюваного від 11.08.2009 року, в якості обвинуваченого від 18.09.2009 року ( а.с.145-147 т.1) і при звідинах віч на віч з ОСОБА_2 від 13.08.2009 року ( а.с. 91-95 т.1), з ОСОБА_3 від 15.08.2009 року ( а.с.96-98 т.!), з ОСОБА_4 від 15.08.2009 року ( а.с.99-101 т.1) пояснював, що ОСОБА_2 після сварки з нею наздогнала його і сильно схватила за руки в області плечей і казала, що поб»є, намагалась подряпати йому обличчя і замахувалась до обличчя, щоб нанести удари та подряпати, подряпала йому праве передпліччя, а він захищався і відштовхнув її в область грудної клітки, але куди відбувся поштовх не бачив. Тобто теж не говорив про нанесення ударів руками по його плечах та голові. При відтворенні обстановки та обставин вчинення злочину від 13.08.2009 року ( а.с.130-139 т.1) не пояснював і не показував, що вбачається з фото таблиць 1-7, що потерпіла наносила йому будь- які удари, а показував тільки, що потерпіла своїми руками тримала його за плечі і пояснював, що захищаючись він долонею правої руки відштовхнув потерпілу в область грудної клітки.

Вина підсудного підтверджується слідуючими доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_2 підтверджується, що 30.05.2009 року, в період часу з 18 до 19 години, біля під»їзду №6 будинку №2 по проспекту Дніпровський в м. Українка, Обухівського району, Київської області підсудний говорив ОСОБА_3, що остання безпідставно зачіпає його дружину і на слова потерпілої чому підсудний з»ясовує стосунки з жінками останній умисно кулаком ударив в обличчя потерпілій та умисно спричинив тілесні ушкодження у вигляді набряку м»яких тканин, синцеватості в області нижньої щелепи справа, крововиливу на слизовій оболонці правої щоки з переходом на слизову обох губ, перелому нижньої щелепи в ділянці тіла справа та гілки зліва. Такі ж покази потерпіла давала на досудовому слідстві (а.с.10, 61-62 т.1), а також при звідинах віч на віч з ОСОБА_1 ( а.с.91-95 т.1) і при відтворенні обстановки та обставин вчинення злочину ( а.с.121-129 т.1). Захисник підсудного ОСОБА_1 посилається на те , що потерпіла при відтворенні обстановки та обставин вчинення злочину не там показала де сиділа, але це не відповідає дійсності, так як у протоколі відтворення зазначено, що потерпіла показала розташування всіх учасників події і з фототаблиць 1-7 до вказаного протоколу слідує, що до приходу підсудного вона сиділа на одній лавці з свідком ОСОБА_5, а на лавці напротів інші свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Показами свідка ОСОБА_3 підтверджується, вона бачила, що 30.05.2009 року біля під»їзду №6 будинку №2 по проспекту Дніпровський в м. Українка підсудний говорив їй , що вона безпідставно зачіпає його дружину і на слова потерпілої чому підсудний з»ясовує стосунки з жінками останній умисно кулаком ударив в обличчя потерпілій. ОСОБА_2 ударів ОСОБА_1 не наносила .Також свідок бачила, що після цього підсудній пішов, а його наздогнав ОСОБА_5 і схватив підсудного за руки та вони почали махати руками, а свідок їх розборонила. Такі ж покази свідок давала і на досудовому слідстві ( а.с.24-25, 26-28 т.1), а також при звідинах віч на віч з ОСОБА_1 ( а.с.96-98 т.1) і при відтворенні обстановки та обставин вчинення злочину ( а.с.102-110 т.1).

Показами свідка ОСОБА_6 підтверджується, вона бачила, що 30.05.2009 року біля під»їзду №6 будинку №2 по проспекту Дніпровський в м. Українка підсудний говорив ОСОБА_3, що вона безпідставно зачіпає його дружину і на слова потерпілої чому підсудний з»ясовує стосунки з жінками вона почула звук удару і викрик потерпілої та побачила пошкоджене обличчя потерпілої. По звуку від удару від удару вона визначила, що підсудній умисно кулаком ударив в обличчя потерпілій. На досудовому слідстві ( а.с. 36-37) свідок не говорила, що почула звук удару і викрик потерпілої та побачила пошкоджене обличчя потерпілої і пояснила в судовому засіданні це тим, що про вказане її не питали. З пояснень свідка у вказаному протоколі про те, що відбувалося далі між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідок не бачила слідує, що їй не ставилось питання чи вона чула будь-що у зв»язку з нанесенням удару. А тому суд вважає, що з вказаних вище причин свідок на досудовому слідстві не повідомила всі відомі їй обставини.

Показами свідка ОСОБА_4 підтверджується, вона бачила, що 30.05.2009 року біля під»їзду №6 будинку №2 по проспекту Дніпровський в м. Українка підсудний говорив ОСОБА_3 , що вона безпідставно зачіпає його дружину і на слова потерпілої чому підсудний з»ясовує стосунки з жінками останній умисно кулаком ударив в обличчя потерпілій. ОСОБА_2 ударів ОСОБА_1 не наносила. Також свідок бачила, що після цього підсудній пішов, а його наздогнав ОСОБА_5 і схватив підсудного та спита за що підсудній побив потерпілу, а ОСОБА_3 пішла їх розбороняти. Такі ж покази свідок давала і на досудовому слідстві ( а.с.29-31), а також при звідинах віч на віч з ОСОБА_1 ( а.с.99-100 т.1) і при відтворенні обстановки та обставин вчинення злочину ( а.с.111-120 т.1).

Показами свідка ОСОБА_5 підтверджується, що він бачив, що 30.05.2009 року біля під»їзду №6 будинку №2 по проспекту Дніпровський в м. Українка підсудний підійшов до потерпілої і умисно кулаком ударив в обличчя потерпілій. ОСОБА_2 ударів ОСОБА_1 не наносила Підсудній пішов, а він наздогнав і схватив підсудного за руку та спитав за що підсудній побив потерпілу, а підсудній вирвався і впав. На досудовому слідстві свідок давав пояснення від 11.08.2009 року, що підсудний вдарив потерпілу кулаком правої руки в обличчя, а саме в щелепу ( а.с.40-41). В судовому засіданні вказаний свідок давав пояснення, що підсудний вдарив потерпілу кулаком лівої руки в обличчя, а після оголошення вказаних пояснень від 11.08.2009 року пояснив, що не пам»ятає конкретно якою рукою підсудний наніс удар потерпілій, так як пройшов значний проміжок часу. Суд бере в основу обвинувачення покази вказаного свідка на досудовому слідстві в частині того, що підсудний вдарив потерпілу кулаком правої руки в обличчя, а саме в щелепу, так як вказані пояснення були отримані через незначний проміжок часу після вчинення злочину з дотриманням вимог КПК України. Також на досудовому слідстві свідок вказував, що після нанесення удару потерпіла впала, а в суді цього не пояснював. Покази свідка на досудовому слідстві в цій частині не відповідають дійсності та спростовуються поясненнями потерпілої, дослідженими показами інших свідків в справі та показами підсудного із яких слідує, що потерпіла не падала. В решті повідомлених свідком обставин суттєві протиріччя відсутні.

Показами свідка ОСОБА_7 підтверджується, що у ОСОБА_1 і ОСОБА_2 тривалий час неприязні відносини.

Свідок ОСОБА_8 пояснила в судовому засіданні, що 30.05.2009 року біля під»їзду №6 будинку №2 по проспекту Дніпровський в м. Українка бачила як його чоловіка ОСОБА_1 ззаді за футболку схватила ОСОБА_2 , а чоловік закривав обличчя і відштовхував її. Бачила шрам на правій руці чоловіка від подряпин та перев.»язала рану чоловіку. Покази вказаного свідка суд оцінює критично і як такими , що направлені на сприяння своєму чоловіку уникнути кримінальної відповідальності. Це слідує з того, що на досудовому слідстві свідок скористалась своїм правом відмовитись від дачі показів по справі і її пояснення про спричинення подряпин чоловіку на правій руці спростовуються висновком судово- медичної експертизи №53 від 29.03.2012 року із якого слідує, що таких ушкоджень не було виявлено, а також поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 підтверджується, що 30.05.2009 року, в період часу з 18 до 19 години, біля під»їзду №6 будинку №2 по проспекту Дніпровський в м. Українка, Обухівського району, Київської області вона залишила дитину в колясці потерпілій для догляду і пішла додому, а через 5-6 хвилин повернулася і коляска була а потерпілої не було і через місяць потерпіла говорила їй, що підсудній вдарив її, а вона втрималась за коляску. Також свідок уточнила свої покази на досудовому слідстві ( а.с. 42-44) в частині часу вказаних подій 30.05.2009 року, а саме у вечірній час, а не в проміжок часу з 11 год. до 14 год., як зазначено у вказаному протоколі. Ці уточнені покази суд вважає відповідають дійсності, так як з пояснень свідка вбачається, що час прогулянки з дитиною відрізняється в робочі і вихідні дні, а подія мала місце в вихідний день, коли прогулянки випадають на вечірній час.

Свідок ОСОБА_10 пояснила в судовому засіданні, що не чула і не бачила за яких обставин 30.05.2009 року відбулося спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2, але знає, що між підсуднім і його дружиною та потерпілою часто виникали сварки з вини потерпілої, як вона вважає. На досудовому слідстві ( а.с.45-47) вказаний свідок давала такі ж покази, але висловлювала своє переконання, що підсудний міг вдарити потерпілу лише в умовах оборони. Покази вказаного свідка яка не бачила і не чула про обставини вчинення злочину , але має переконання у ступені винності осіб у вчиненні злочину суд розцінює критично.

Згідно показів свідка ОСОБА_11 від 12.08.2009 року на а.с.48-50, оголошених в судовому засіданні, вказаний свідок з балкону квартири на третьому поверсі 5 під»їзду, де розташована і квартира підсудного, будинку №2 по проспекту Дніпровський в м. Українка, Обухівського району, Київської області бачив , що ОСОБА_2 наздогнала підсудного і наносила йому удари по обличчю та хватала його за руки, а ОСОБА_1 оборонявся і відштовхнув ОСОБА_2 цілившись їй в район грудної клітки, але потерпіла підбила йому руку з низу і підсудний попав в щелепу. Вказані покази суд розцінює критично і такими, що направлені на сприяння ОСОБА_1 уникнути кримінальної відповідальності. Це вбачається з пояснень свідка про те, що ОСОБА_1 вчиняв ціленаправлені дії, а саме цілився в район грудної клітки потерпілої при її відштовхуванні , хоча сам ОСОБА_1 не посилався на це, а пояснював, що думав , що попав в груди потерпілій, але не бачив . Також висновком висновком судово- медичної експертизи і висновком додаткової судово- медичної експертизи від 6.06.2012 року спростовуються пояснення вказаного свідка про нанесення ударів по обличчю ОСОБА_1, так як на обличчі тілесних ушкоджень у нього не виявлено і сам ОСОБА_1 на досудовому слідстві не говорив про нанесення йому ударів по обличчю.

Висновком судово- медичної експертизи підтверджується , що потерпілій ОСОБА_2 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених ст..121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров»я, а саме у вигляді набряку м»яких тканин, синцеватості в області нижньої щелепи справа, крововиливу на слизовій оболонці правої щоки з переходом на слизову обох губ, перелому нижньої щелепи в ділянці тіла справа та гілки зліва.. ( а.с. 22 т.1). Вказаний висновок в поясненнях підтримав експерт ОСОБА_12

Висновком додаткової судово- медичної експертизи від 6.06.2012 року підтверджується, що виявлені у ОСОБА_2 тілесні ушкодження могли утворитися в наслідок удару кулаком по її обличчі( в область нижньої щелепи справа). Вказаний висновок в поясненнях підтримав експерт ОСОБА_12 У вказаному висновку вбачається технічна опечатка, так як вказано, що експертиза почата 2.06.2009 року і закінчена 6.06.2009 року та проведена на підставі постанови судді від 23 травня 2012 року.

Висновком ї судово- медичної експертизи від 29.03.2012 року підтверджується, що у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на правому та лівому плечі, синця та саден на правому передпліччі які могли утворитися в результаті дії тупим ( тупими) предметом ( предметами) з обмеженою травмуючою поверхнею і відносяться до легких тілесних ушкоджень та не виключається можливість їх утворення 30.05.2009 року., а також спростовуються пояснення ОСОБА_1 про спричинення йому подряпин на правій руці , так як із вказаного висновку слідує, що таких ушкоджень не було виявлено.

Наданий захисником висновок спеціаліста лікаря клініки сімейної медицини від 8.06.2012 року на запит адвоката про териоретичні питання механізму перелому лицевої кістки зліва не є належним і допустимим доказом, так як наданий без огляду ОСОБА_2, не зазначено, що стосується конкретно неї, без вказання , що лікар має знання в області судово- медичної експертизи. Також захисник посилається на впливання на строк загоєння ран та зростання кісток наявність хронічних захворювань, але з оглянутої медичної картки ОСОБА_2 не вбачається наявність у неї хронічних захворювань станом на 30.05.2009 року і сама ОСОБА_2 це заперечує.

Невизнання підсудним своєї винності і зміну його показів і на досудовому і в судовому слідстві суд вважає способом його захисту від пред»явленого обвинувачення з метою уникнути кримінальної відповідальності. Відповідно до ст..36 КК України у підсудного ОСОБА_1 не було підстав для необхідної оборони, так як зі сторони потерпілої ОСОБА_2 було відсутнє суспільно небезпечне посягання, а саме злочинних дій по ст. 125 ч.1 КК України на які вказував ОСОБА_1 на свій захист, що буде викладено нижче.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає вірною кваліфікацію органами досудового слідства злочинних дій ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КК України, так як він умисно спричинив потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених ст..121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров»я.

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який задовільно характеризується по місцю проживання, його вік, стан здоров»я. Що обставиною яка обтяжує його покарання є вчинення злочину що до потерпілої особи похилого віку яку він тривалий час знає. Що обставини які пом»якшують його покарання відсутні.

На підставі викладено, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у виді позбавлення волі, яке йому слід призначити, і приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням на визначений судом іспитовий строк відповідно до ст..75 КК України. Також на засудженого слід покласти обовязки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Цивільний позов слід задоволити частково. Потерпіла зазнала фізичного болю у зв»язку з отриманням вказаного вище тілесного ушкодження. А тому на підставі ст.23 ч.2 п.2 ЦК України з підсудного на користь потерпілої слід стягнути 20000 грн.. у відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру грошового відшкодування суд враховував характер правопорушення, глибину фізичних страждань, термін лікування. Потерпіла просила стягнути 40000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В решті вимог в цій частині слід відмовити.

Також відповідно до ст.1195 ч.1 ЦК України слід відмовити в заявлених вимогах про стягнення з підсудного на користь потерпілої 6246,13 грн. додаткових витрати, викликаних необхідністю придбання ліків на вказану суму, так як відсутні докази призначень лікаря на придбання ліків на вказану суму для лікування вказаних вище тілесних ушкоджень потерпілої.

27.04.2011 року ОСОБА_1 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з скаргою в порядку ст.27 КПК України про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ст.125 ч.1 КК України.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 28.04.2011 року відносно ОСОБА_2 було порушено кримінальну справу за ч.1 ст.125 КК України.

ОСОБА_1 обвинувачує ОСОБА_2 в тому, що вона 30.05.2009 року, приблизно о 18 год. 40 хв., знаходячись біля під»їзду №6 по проспекту Дніпровський в м. Українка, Обухівського району, Київської області , в результаті словесного конфлікту, що виник на підставі неприязниз відносин , почала ображати ОСОБА_1 та його дружину, а коли ОСОБА_1 пішов до шахового клубу, то ОСОБА_2 догнала його, сильно схватила його за плечі обома руками, а потім стала намагатись подряпати його обличчя та очі руками , завдаючи руками удари в область голови яку він прикривав руками чим спричинила умисно йому тілесні ушкодження у вигляді синців на правому та лівому плечі , синця та саден на правому передпліччі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. 16.05.2012 року ОСОБА_1 в письмовій формі уточнив обвинувачення в частині , що тілесні ушкодження ОСОБА_2 нанесла ударами рук.

Так як суд постановою від 25 квітня 2012 року об»єднав в одне провадження кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 по ст. 122 ч.1 КК України і про обвинувачення ОСОБА_2 по ст. 125 ч.1 КК України з метою всебічного, повного і об»активного розгляду справи, то докази проаналізовані в сукупності з доказами які отримані в кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_1 по ст. 122 ч.1 КК України.

Підсудна ОСОБА_2 винність свою не визнала і дала покази як і в якості потерпілої по вказаній вище кримінальній справі по ст.122 ч.1 КК України, що зовсім не чіпала ОСОБА_1 30.05.2009 року, в період часу з 18 до 19 години, біля під»їзду №6 будинку №2 по проспекту Дніпровський в м. Українка, Обухівського району, Київської області ОСОБА_1 говорив ОСОБА_3, що остання безпідставно зачіпає його дружину і на слова ОСОБА_2 чому ОСОБА_1 з»ясовує стосунки з жінками останній умисно кулаком ударив в обличчя ОСОБА_2 та умисно спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді набряку м»яких тканин, синцеватості в області нижньої щелепи справа, крововиливу на слизовій оболонці правої щоки з переходом на слизову обох губ, перелому нижньої щелепи в ділянці тіла справа та гілки зліва. Такі ж покази підсудня давала на досудовому слідстві по обвинуваченню ОСОБА_1 по ст.122 ч.1 КК України, але в якості потерпілої (а.с.10, 61-62 т.1), а також при звідинах віч на віч з ОСОБА_1 ( а.с.91-95 т.1) і при відтворенні обстановки та обставин вчинення злочину ( а.с.121-129 т.1). Захисник підсудного ОСОБА_1 посилається на те , що ОСОБА_2 при відтворенні обстановки та обставин вчинення злочину не там показала де сиділа, але це не відповідає дійсності, так як у протоколі відтворення зазначено, що ОСОБА_2 показала розташування всіх учасників події і з фототаблиць 1-7 до вказаного протоколу слідує, що до приходу підсудного вона сиділа на одній лавці з свідком ОСОБА_5, а на лавці напротів інші свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_2 наздогнала його коли він пішов до шахового клубу після словесного конфлікту з останнью і схватила його за рубашку і сказала я тобі дам та ударами кулаків нанесла йому тілесні ушкодження які він вказав в скарзі, а також нігтями подряпала кисть правої руки і йшла кров. Можливо він вдарив ОСОБА_2 коли відштовхував її. На досудовому слідстві ОСОБА_1 давав слідуючі покази в кримінальній справі відносно нього по ст.122 ч.1 КК України. В поясненнях від 30.05.2009 року ( а.с.11 т.1), що потерпіла ображала його і хотіла подряпати йому обличчя , але він вчасно підняв руку яку і подряпала ОСОБА_2 Захищаючись відштовхував її і випадково рукою задів обличчя. Про нанесення ударів руками по його плечах та голові не пояснював. Пояснив в судовому засіданні, що не читав і підписав пояснення які не відповідають дійсності. В показах в якості підозрюваного від 11.08.2009 року, в якості обвинуваченого від 18.09.2009 року ( а.с.145-147 т.1) і при звідинах віч на віч з ОСОБА_2 від 13.08.2009 року ( а.с. 91-95 т.1), з ОСОБА_3 від 15.08.2009 року ( а.с.96-98 т.!), з ОСОБА_4 від 15.08.2009 року ( а.с.99-101 т.1) пояснював, що ОСОБА_2 після сварки з нею наздогнала його і сильно схватила за руки в області плечей і казала, що поб»є, намагалась подряпати йому обличчя і замахувалась до обличчя, щоб нанести удари та подряпати, подряпала йому праве передпліччя, а він захищався і відштовхнув її в область грудної клітки, але куди відбувся поштовх не бачив. Тобто теж не говорив про нанесення ударів руками по його плечах та голові. При відтворенні обстановки та обставин вчинення злочину від 13.08.2009 року ( а.с.130-139 т.1) не пояснював і не показував, що вбачається з фото таблиць 1-7, що потерпіла наносила йому будь- які удари, а показував тільки, що потерпіла своїми руками тримала його за плечі і пояснював, що захищаючись він долонею правої руки відштовхнув потерпілу в область грудної клітки.

Показами свідка ОСОБА_3 підтверджується, вона бачила, що 30.05.2009 року біля під»їзду №6 будинку №2 по проспекту Дніпровський в м. Українка ОСОБА_1 говорив їй , що вона безпідставно зачіпає його дружину і на слова ОСОБА_2 чому ОСОБА_1 з»ясовує стосунки з жінками останній умисно кулаком ударив в обличчя ОСОБА_2 . ОСОБА_2 ударів ОСОБА_1 не наносила Також свідок бачила, що після цього ОСОБА_1 пішов, а його наздогнав ОСОБА_5 і схватив за руки та вони почали махати руками, а свідок їх розборонила. Такі ж покази свідок давала і на досудовому слідстві в кримінальній справі по ст.122 ч.1 КК України ( а.с.24-25, 26-28 т.1), а також при звідинах віч на віч з ОСОБА_1 ( а.с.96-98 т.1) і при відтворенні обстановки та обставин вчинення злочину ( а.с.102-110 т.1).

Показами свідка ОСОБА_6 підтверджується, вона бачила, що 30.05.2009 року біля під»їзду №6 будинку №2 по проспекту Дніпровський в м. Українка ОСОБА_1 говорив ОСОБА_3, що вона безпідставно зачіпає його дружину і на слова ОСОБА_2 чому підсудний з»ясовує стосунки з жінками вона почула звук удару і викрик ОСОБА_2 та побачила пошкоджене обличчя ОСОБА_2. По звуку від удару вона визначила, що підсудній умисно кулаком ударив в обличчя ОСОБА_2 . На досудовому слідстві в кримінальній справі по ст.122 ч.1 КК України ( а.с. 36-37) свідок не говорила, що почула звук удару і викрик потерпілої та побачила пошкоджене обличчя потерпілої і пояснила в судовому засіданні це тим, що про вказане її не питали. З пояснень свідка у вказаному протоколі про те, що відбувалося далі між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідок не бачила слідує, що їй не ставилось питання чи вона чула будь-що у зв»язку з нанесенням удару. А тому суд вважає, що з вказаних вище причин свідок на досудовому слідстві не повідомила всі відомі їй обставини.

Показами свідка ОСОБА_4 підтверджується, вона бачила, що 30.05.2009 року біля під»їзду №6 будинку №2 по проспекту Дніпровський в м. Українка ОСОБА_1 говорив ОСОБА_3 , що вона безпідставно зачіпає його дружину і на слова ОСОБА_2 чому підсудний з»ясовує стосунки з жінками останній умисно кулаком ударив в обличчя ОСОБА_2. ОСОБА_2 ударів ОСОБА_1М не наносила .Також свідок бачила, що після цього ОСОБА_1 пішов, а його наздогнав ОСОБА_5 і схватив підсудного та спитав за що підсудній побив потерпілу, а ОСОБА_3 пішла їх розбороняти. Такі ж покази свідок давала і на досудовому слідстві в кримінальній справі по ст.122 ч.1 КК України ( а.с.29-31), а також при звідинах віч на віч з ОСОБА_1 ( а.с.99-100 т.1) і при відтворенні обстановки та обставин вчинення злочину ( а.с.111-120 т.1).

Показами свідка ОСОБА_5 підтверджується, що він бачив, що 30.05.2009 року біля під»їзду №6 будинку №2 по проспекту Дніпровський в м. Українка ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_2 і умисно кулаком ударив в обличчя ОСОБА_2. ОСОБА_1 пішов, а він наздогнав і схватив за руку та спитав за що побив потерпілу, а ОСОБА_1 вирвався і впав. ОСОБА_2 ударів ОСОБА_1М не наносила На досудовому слідстві в кримінальній справі по ст.122 ч.1 КК України свідок давав пояснення від 11.08.2009 року, що ОСОБА_1 вдарив ОСОБА_2 кулаком правої руки в обличчя, а саме в щелепу ( а.с.40-41). В судовому засіданні вказаний свідок давав пояснення, що ОСОБА_1 вдарив кулаком лівої руки в обличчя, а після оголошення вказаних пояснень від 11.08.2009 року пояснив, що не пам»ятає конкретно якою рукою ОСОБА_1 наніс удар, так як пройшов значний проміжок часу. Суд бере в основу обвинувачення покази вказаного свідка на досудовому слідстві в частині того, що ОСОБА_1 вдарив потерпілу кулаком правої руки в обличчя, а саме в щелепу, так як вказані пояснення були отримані через незначний проміжок часу після вчинення злочину з дотриманням вимог КПК України. Також на досудовому слідстві свідок вказував, що після нанесення удару ОСОБА_2 впала, а в суді цього не пояснював. Покази свідка на досудовому слідстві в цій частині не відповідають дійсності та спростовуються поясненнями потерпілої, дослідженими показами інших свідків в справі та показами підсудного із яких слідує, що потерпіла не падала. В решті повідомлених свідком обставин суттєві протиріччя відсутні.

Показами свідка ОСОБА_7 підтверджується, що у ОСОБА_1 і ОСОБА_2 тривалий час неприязні відносини.

Свідок ОСОБА_8 пояснила в судовому засіданні, що 30.05.2009 року біля під»їзду №6 будинку №2 по проспекту Дніпровський в м. Українка бачила як його чоловіка ОСОБА_1 ззаді за футболку схватила ОСОБА_2 та била руками , а чоловік закривав обличчя і відштовхував її. Бачила шрам на правій руці чоловіка від подряпин та перев.»язала рану чоловіку. Покази вказаного свідка суд оцінює критично і як такими , що направлені на сприяння своєму чоловіку уникнути кримінальної відповідальності. Це слідує з того, що на досудовому слідстві в кримінальній справі по ст. 122 ч.1 КК України свідок скористалась своїм правом відмовитись від дачі показів по справі і її пояснення про спричинення подряпин чоловіку на правій руці спростовуються висновком судово- медичної експертизи №53 від 29.03.2012 року із якого слідує, що таких ушкоджень не було виявлено, а також поясненнями ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 підтверджується, що 30.05.2009 року, в період часу з 18 до 19 години, біля під»їзду №6 будинку №2 по проспекту Дніпровський в м. Українка, Обухівського району, Київської області вона залишила дитину в колясці потерпілій для догляду і пішла додому, а через 5-6 хвилин повернулася і коляска була а потерпілої не було і через місяць ОСОБА_2 говорила їй, що ОСОБА_1 вдарив її, а вона втрималась за коляску. Також свідок уточнила свої покази на досудовому слідстві в кримінальній справі по ст. 122 ч.1 КК України ( а.с. 42-44) в частині часу вказаних подій 30.05.2009 року, а саме у вечірній час, а не в проміжок часу з 11 год. до 14 год., як зазначено у вказаному протоколі. Ці уточнені покази суд вважає відповідають дійсності, так як з пояснень свідка вбачається, що час прогулянки з дитиною відрізняється в робочі і вихідні дні, а подія мала місце в вихідний день, коли прогулянки випадають на вечірній час.

Свідок ОСОБА_10 пояснила в судовому засіданні, що не чула і не бачила за яких обставин 30.05.2009 року відбулося спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2, але знає, що між ОСОБА_1 і його дружиною та ОСОБА_2 часто виникали сварки з вини останньої , як вона вважає. На досудовому слідстві в кримінальній справі по ст.122 ч.1 КК України ( а.с.45-47) вказаний свідок давала такі ж покази, але висловлювала своє переконання, що підсудний міг вдарити потерпілу лише в умовах оборони. Покази вказаного свідка яка не бачила і не чула про обставини вчинення злочину , але має переконання у ступені винності осіб у вчиненні злочину суд розцінює критично.

Згідно показів свідка ОСОБА_11 від 12.08.2009 року на а.с.48-50 в кримінальній справі по ст.122 ч.1 КК України, оголошених в судовому засіданні, вказаний свідок з балкону квартири на третьому поверсі 5 під»їзду, де розташована і квартира ОСОБА_1 , будинку №2 по проспекту Дніпровський в м. Українка, Обухівського району, Київської області бачив , що ОСОБА_2 наздогнала ОСОБА_1 і наносила йому удари по обличчю та хватала його за руки, а ОСОБА_1 оборонявся і відштовхнув ОСОБА_2, цілившись їй в район грудної клітки, але ОСОБА_2 підбила йому руку з низу і підсудний попав в щелепу. Вказані покази суд розцінює критично і такими, що направлені на сприяння ОСОБА_1 уникнути кримінальної відповідальності. Це вбачається з пояснень свідка про те, що ОСОБА_1 вчиняв ціленаправлені дії, а саме цілився в район грудної клітки потерпілої при її відштовхуванні , хоча сам ОСОБА_1 не посилався на це, а пояснював, що думав , що попав в груди потерпілій, але не бачив . Також висновком висновком судово- медичної експертизи і висновком додаткової судово- медичної експертизи від 6.06.2012 року спростовуються пояснення вказаного свідка про нанесення ударів по обличчю ОСОБА_1, так як на обличчі тілесних ушкоджень у нього не виявлено і сам ОСОБА_1 на досудовому слідстві не говорив про нанесення йому ударів по обличчю.

Висновком судово- медичної експертизи підтверджується , що ОСОБА_2 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених ст..121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров»я, а саме у вигляді набряку м»яких тканин, синцеватості в області нижньої щелепи справа, крововиливу на слизовій оболонці правої щоки з переходом на слизову обох губ, перелому нижньої щелепи в ділянці тіла справа та гілки зліва.. ( а.с. 22 т.1). Вказаний висновок в поясненнях підтримав експерт ОСОБА_12

Висновком додаткової судово- медичної експертизи від 6.06.2012 року підтверджується, що виявлені у ОСОБА_2 тілесні ушкодження могли утворитися в наслідок удару кулаком по її обличчі( в область нижньої щелепи справа). Вказаний висновок в поясненнях підтримав експерт ОСОБА_12 У вказаному висновку вбачається технічна опечатка, так як вказано, що експертиза почата 2.06.2009 року і закінчена 6.06.2009 року та проведена на підставі постанови судді від 23 травня 2012 року.

Висновком ї судово- медичної експертизи від 29.03.2012 року підтверджується, що у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на правому та лівому плечі, синця та саден на правому передпліччі які могли утворитися в результаті дії тупим ( тупими) предметом ( предметами) з обмеженою травмуючою поверхнею і відносяться до легких тілесних ушкоджень та не виключається можливість їх утворення 30.05.2009 року., а також спростовуються пояснення ОСОБА_1 про спричинення йому подряпин на правій руці , так як із вказаного висновку слідує, що таких ушкоджень не було виявлено.

Вказані вище докази в їх сукупності спростовують пояснення потерпілого ОСОБА_1, що саме цілеспрямованими діями ОСОБА_2 йому були спричинені легкі тілесні ушкодження які він інкримінує ОСОБА_2

Вивчивши всі доводи, викладені в скарзі, проаналізуваши їх та співставивши з доказами яким дано аналіз, суд вважає, що ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України слід визнати невинною та виправдати за недоведеністю її участі у вчиненні злочину.

Згідно ст.328 КПК України при виправданні підсудного через не доведення його участі у вчиненні злочину суд відмовляє у позові, а тому слід відмовити у позові ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 122 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, визначивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого слідуючі обовязки:

1)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2)повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

3)періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_1 .до набрання вироком суду законної сили залишити підписку про невиїзд.

Цивільний позов задоволити частково і стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди, відмовивши в решті позовних вимог.

ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України визнати невинною та виправдати за недоведеністю її участі у вчиненні злочину.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 днів з моменту проголошення вироку суду.

Суддя