Справа №127/1646/15-к
Провадження №1-кп/127/432/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2015 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника цивільного позивача ОСОБА_7
розглянувши кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294 КК України, відомості про яке внесені 06 грудня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347,-

ВСТАНОВИВ :
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 294 КК України.
Стороною захисту, 21 липня 2015 року, подано до суду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на інший запобіжний захід. Згідно вказаного клопотання, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 є сфальсифікованим, надуманим та замовним, запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 обраний незаконно, так само незаконно дія вказаного запобіжного заходу продовжувалась ухвалами суду. Вказане свідчить про незаконне утримання обвинуваченого під вартою, посилює нестабільність у суспільстві та зумовлює постійні резонансні політичні та громадянські акції протидії, викликає бажання суспільства до української озброєної революції. В зв`язку з вказаним стороною захисту в порядку ст. 331 КПК України внесено клопотання про зміну запобіжного заходу з розглядом питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, яке крім вищезазначеного опису подій з точки зору сторони захисту також містить уривковий аналіз ухвали суду про продовження дії запобіжного заходу від 31.03.2015 року та рішень суду щодо заяв сторони захисту, посилання на діючі норми КПК України, що регулюють порядок обрання запобіжного заходу та посилання на те, що судом не розглянуто питання щодо можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 клопотання підтримав та обґрунтував посланням на аналіз обставин у кримінальному провадженні з точки зору сторони захисту, звинуваченням суду у непрофесійності та упередженості. Подав письмове зобов`язання народного депутата України про намір взяти обвинуваченого на поруки.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 зазначила, що клопотання підтримує та обґрунтувала його аналізом доказів у справі, які на її думку свідчать про недоведеність обвинувачення та відповідно відсутність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_4 . Також послалась як на підставу для задоволення клопотання на процесуальні рішення суду, які прийняті в ході судового розгляду.
ОСОБА_4 клопотання підтримав та додатково зазначив, що запобіжний захід щодо нього слід змінити, оскільки його утримання під вартою перешкоджає йому реалізувати його право бути обраним.
Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення зазначеного клопотання заперечив, вважав його необґрунтованим та зазначив, що ризики у кримінальному провадженні існують, а наведені стороною захисту аргументи не є доказом втрати ризиків, а є аналізом подій, що стались 06.12.2014 року. Тому просив у задоволенні клопотання відмовити та відповідно продовжити строк дії попереднього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали провадження та клопотання сторони захисту суд дійшов наступних висновків.
Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу під час судового розгляду врегульовано ст. 331 КПК України, згідно якої при вирішенні вказаного суд має керуватись главою 18 КПК України.
Враховуючи викладене суд слідує з вимог ст. 177 КПК України, якою визначено мету і підстави застосування запобіжних заходів та враховує наявність/відсутність обставин, визначених ст.178 КПК України.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд вважає, що вказані вище ризики у кримінальному провадженні існують, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб, які на даний час переховуються від органів досудового розслідування та перебувають у розшуку. Вказане підтверджує існування ризику у вказаному кримінальному провадженні та враховується судом з метою запобігти спробам ОСОБА_4 переховуватись від суду.
До інших даних у вказаному кримінальному провадженні, що підтверджують наявність ризиків у кримінальному провадженні суд відносить те, що ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 161 КК України. Вказане свідчить про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак має значення для суду, який має вжити заходів щодо запобігання спробам здійснення обвинуваченим вказаного.
Крім того, суд враховує, що у вказаному кримінальному провадженні продовжує існувати і ризик у виді можливості незаконного впливу на потерпілих та свідків, оскільки вони не допитані. Ухвалою суду від 29 квітня 2015 року застосовано заходи безпеки через тиск на потерпілих, що вказує на те, що суд має врахувати зазначене та запобігти спробам вказаного зі сторони ОСОБА_4 .
Також ст. 177 КПК України до ризиків віднесено і спроби перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. ОСОБА_4 систематично порушує порядок судового засідання, заважає учасникам судового провадження висловлювати їх думку щодо питань, які виникають під час судового розгляду, перешкоджає допиту потерпілих, на зауваження суду не реагує, що підтверджує те, що суд має врахувати вказане як наявність ризику у кримінальному провадженні у виді спроб перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.
Враховуючи все наведене суд вважає, що у кримінальному провадженні на даний час існує чотири ризики з визначених ст. 177 КПК України.
Оцінюючи питання, який з передбачених КПК України запобіжних заходів при наявних ризиках забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та буде співрозмірним для їх усунення, суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, не має місця роботи, або навчання. ОСОБА_4 не хворіє, не одружений, дітей, або інших утриманців не має, не вперше притягується до кримінальної відповідальності ( ст.178 КПК України).
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 бажає взяти на особисту поруку народний депутат України ОСОБА_8 , письмове зобов`язання якого долучено до клопотання про зміну запобіжного заходу.
В судовому засіданні ОСОБА_8 підтвердив намір здійснити вказане та гарантував, що забезпечить та ручається за явку обвинуваченого в кожне судове засідання. Крім того зазначив, що ознайомився з матеріалами справи та вважає, що докази вини обвинуваченого відсутні.
Суд враховує, що ОСОБА_8 заслуговує на довіру суду, оскільки має статус народного депутата України, що підтверджує його бездоганну репутацію та довіру виборців до нього та вважає, що ОСОБА_8 може гарантувати явку обвинуваченого в суд на першу про те вимогу.
Разом з тим, суд приймає до уваги, що вказаному кримінальному провадженні існує не один ризик щодо запобігання спробам переховуватися від суду, а наявні і інші наведені вище ризики щодо спроб незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, зобов`язання ОСОБА_8 усуває лише один з них та жодним чином не гарантує втрати інших трьох ризиків, оскільки сам ОСОБА_8 суду гарантував лише забезпечення явки обвинуваченого та жодним чином не повідомив про свій намір гарантувати те, що ОСОБА_4 не вчинить іншого кримінального правопорушення, не буде незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 331 КПК України, за наслідками розгляду питання судом щодо запобіжного заходу, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Враховуючи сукупність вищезазначеного суд вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не досягне мети застосування запобіжного заходу, визначеної ст.. 177 КПК України, а тому у клопотанні про зміну запобіжного заходу слід відмовити та продовжити дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на два місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 180, 194, 201, 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з утримання під вартою на більш м`який відмовити.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 діб, починаючи з 23.07.2015 року до 20.09.2015 року.
Ухвала діє 60 днів починаючи з 23.07.2015 року.
Копію ухвали направити до Вінницької установи виконання покарань №1УДПтС України у Вінницькій області.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя: