Справа №784/137/14 12.10.2015 12.10.2015 12.10.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2015 року апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за апеляцією обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 липня 2015 року, яким:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку м. Миколаєва, раніше судиму:

-27.03.2013р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 309 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки на підставі ст. 75 КК України;

-26.02.2015р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України до 10-ти років позбавлення волі

обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України

Учасники судового провадження

обвинувачена ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

прокурор ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляції обвинувачена ОСОБА_5 просить вирок районного суду скасувати, а справу направити на додаткове розслідування.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Заводського районного суду ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до 3-х років позбавлення волі .

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від

____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 11кп/784/674/15р. Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_8
Категорія: ч. 2 cт. 309 КК України Суддя апеляційної інстанції ОСОБА_1
27.03.2013р. і остаточно призначено до відбуття покарання у виді 3-х років 1-го місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України за оскаржуваним вироком та ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.02.2015р. шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбуття покарання у виді 10-ти років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області 489,44 грн. за проведення судової експертизи.

Узагальнені доводи апеляції.
На думку ОСОБА_5 в судовому засіданні не здобуто доказів її вини у вчиненні злочину, який їй інкримінується, а обставини викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що покази свідка ОСОБА_9 , понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не відповідають дійсності, а суперечності між їх свідченнями не були усунуті під час судового засідання.

Крім того, наголошує, що оптичний диск з аудіозаписом саме їх свідчень відсутній в матеріалах кримінального провадження.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду ОСОБА_5 визнано винною в тому, що 03.05.2013р. близько 15.30 години, в районі вулиці Крилова в м. Миколаєві у невстановленої в ході досудового розслідування особи вона незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб - ацетильований опій, в перерахунку на суху речовину масою не менше 0.0735 грама, який зберігала при собі без мети збуту.

Того ж дня близько 16.00 години ОСОБА_5 сіла до автомобіля «ВАЗ-21063» під керуванням ОСОБА_9 , якого попросила відвезти її на вул. Рюміна в м. Миколаєві.

Під час руху біля ринку «Івушка» вказаний автомобіль було зупинено за порушення водієм правил дорожнього руху та під час огляду транспортного засобу вказаний наркотичний засіб у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, обвинувачену ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_12 , в підтримку доводів апеляції та які змінили вимоги апеляції та просили скасувати вирок суду з направленням провадження на новий судовий розгляд, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції та просив вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів находить її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідженими в судовому засіданні доказами вина обвинуваченої ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, за обставин викладених у вироку, доведена.

Не зважаючи на не визнання винуватості ОСОБА_5 у зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, її вина підтверджується доказами дослідженими в судовому засіданні.

Так, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердили вилучення наркотичного засобу при огляді автомобіля ВАЗ - 21063 д.н. НОМЕР_1 за участю понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , який належав ОСОБА_5 ..

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 дали аналогічні свідчення про те, що ними як працівниками ДАІ в районі вул. Крилова в м. Миколаєві був зупинений транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_9 за порушення Правил дорожнього руху. Вони помітили, що пасажирка автомобіля нервувала і намагалась вилити на килимок зі шприца рідину. Водія і пасажирку вони вивели з салону автомобіля та визвали оперативну групу. В процесі оглядку автомобіля було виявлено та вилучено наркотичний засіб, який зберігався в шприцу.

Ці свідчення узгоджуються з показами свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що 03.05.2013р. він на прохання раніше незнайомої йому ОСОБА_5 на автомобілі ВАЗ 21063 д.н. НОМЕР_1 повіз її на вул. Рюміна але біля ринку «Івушка» його зупинив наряд ДАІ за порушення ним Правил дорожнього руху. В ході огляду в його автомобілі було виявлено та вилучено наркотичні засоби, які належали ОСОБА_5 ..

Показання свідків підтверджуються письмовими доказами, а саме: даними протоколу огляду місця події, згідно яких на килимку біля заднього пасажирського сидіння виявлено та вилучено медичний шприц ємністю 20 мл. з рідиною коричневого кольору та розлита рідина, яка зібрана на марлевий тампон.

Згідно висновку експерта № 95 від 07.05. 2013 року, надана на дослідження речовина в шприцу та рідина у марлевому тампоні є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим.

З урахуванням сукупності досліджених доказів суд прийшов до правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.

Доводи апелянта про те, що викладені у вироку обставини не відповідають фактичним обставинам справи, є безпідставними, так як не підтверджуються дослідженими судом доказами.

Суд у вироку належним чином обґрунтував доведеність вини ОСОБА_5 дослідженими доказами і дав належну оцінку показанням обвинуваченої та доводам захисту про недопустимість такого доказу, як протоколу огляду автомобіля.

Доводи апелянта про суттєві порушення судом норм кримінального процесуального законодавства є надуманими, так як апелянт не конкретизував в чому полягають ці порушення, а при вивченні матеріалів кримінального провадження таких порушень, які були б підставою для скасування вироку, виявлено не було.

Стосовно тверджень апелянта про зникнення дисків аудіо запису, то вони є надуманими, так як усі диски, на яких зафіксований перебіг судових засідань після скасування попереднього вироку, є наявні в матеріалах кримінального провадження.

Що стосується призначеного ОСОБА_5 покарання, то воно призначене з дотриманням вимог ст. ст. 65-67, 70 та 71 КК України, тобто з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченої та обставин, що пом`якшують покарання.

Тому, доводи апелянта про невідповідність призначеного покарання є безпідставними.

Стосовно клопотання зазначеного в апеляції про надання перекладача, то воно вирішено у протокольній формі і в його задоволенні відмовлено, так як обвинувачена народилася і усе життя проживає в Україні, є громадянкою України, досудове слідство і розгляд справи в суді велися державною мовою і клопотань про надання перекладача не заявлялося, обвинувачена знайомилася з матеріалами справи після винесення вироку самостійно, раніше прийняті судові рішення також викладалися державною мовою.

Підстав для скасування вироку з направленням кримінальної справи на додаткове розслідування або на новий судовий розгляд, про що просила апелянт, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 липня 2015 року в відносно ОСОБА_5 , залишити без мін.

Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області може бути оскаржено в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ через апеляційний суд Миколаївської області протягом 3-х місяців з дня його оголошення, а для обвинуваченої, яка тримається під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .