Справа №463/519/16-к
Провадження №1-кс/463/128/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2016 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Личаківського відділу Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000370 від 30.01.2016 рокупро обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, громадянину України, неодноразово судимому, останнього разу 27.05.2015 Галицьким районним судом м. Львова за злочин, передбачений ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до арешту терміном 6 місяців, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

слідчий СВ Личаківського відділу Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , як сторона кримінального провадження, звернулася з клопотанням, погодженим з прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, зокрема, у тому, що 30.01.2016 року у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, із автомобіля марки «Mersedes-Benz 203 GL», який перебуває у користуванні громадянина Польщі ОСОБА_7 , який був припаркований біля будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , таємно демонтував та викрав номерні знаки польської реєстрації НОМЕР_1 , сховав їх за дошкою оголошень у під`їзді будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а під двірником на лобовому склі вищезгаданого автомобіля залишив записку з абонентським номером НОМЕР_2 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 3000 гривень.

Крім цього, в тому, шо вночі 31 січня 2016 року у точно невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, із автомобіля марки «Citroen» зеленого кольору, який перебуває у користуванні ОСОБА_9 , та який був припаркований поблизу будинку, що за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 88 у м. Львові, таємно демонтував та викрав номерні знаки польської реєстрації НОМЕР_3 та заховав їх за ящиками з піском, які знаходилися неподалік будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , а під двірником на лобовому склі вищезгаданого автомобіля залишив записку з абонентським номером НОМЕР_2 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 900 гривень.

Крім того, що вночі 03 лютого 2016 року у точно невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, із автомобіля марки «Hyundai Tucson» сірого кольору, який перебуває у власності громадянки Італії Дел Торсо Стефанії та який був припаркований на біля будинку, що за адресою: м. Львів, вул. Туган-Барановського, 5, таємно демонтував та викрав номерні знаки італійської реєстрації FC НОМЕР_4 та заховав їх під зовнішнім підвіконням на першому поверсі будинку, що за адресою: АДРЕСА_4 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а під двірником на лобовому склі вищезгаданого автомобіля залишив записку з абонентським номером НОМЕР_2 , спричинивши потерпілій ОСОБА_10 Стефанії матеріальних збитків на суму 5900 гривень.

03.02.2016 о 18.30 год. на вул. Т. Барановського у м. Львові працівниками поліції був затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зізнався у вчиненні вищезгаданих кримінальних правопорушеннях.

Беручи до уваги те, що винність підозрюваного доведена зібраними доказами, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 будучи неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, відсутність постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, відсутність утриманців та постійного місця роботи, незадовільний майновий стан підозрюваного, в органу досудового розслідування є підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжувати свою злочинну діяльність, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, чинити тиск на потерпілих і свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою забезпечить йому належну процесуальну поведінку та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з ним процесуальних дій, що унеможливлює запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до злочину середньої тяжкості, підозрюваний був неодноразово судимий, зокрема за аналогічні злочини, його дії містять ознаки рецидиву злочинів. Окрім цього, підозрюваний на даний час офіційно не працює, не має постійного місця проживання. Наведене свідчить, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_4 відносно задоволення клопотання заперечила і пояснила, що слідчим та прокурором не достатнього обґрунтовано ризики передбачені ст.177 КПК України і доказів на їх існування не представили. Просить врахувати, що підозрюваний визнає свою вину у скоєному, співпрацює із слідством, він має постійне місце проживання, є сиротою, скоїв злочини через скрутне матеріальне становище. Просить врахувати практику Європейського суду з прав людини та необирати запобіжний захід у виді тримання під вартою, а обрати інший запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні причетність до скоєного визнав. Просить врахувати, що він скоїв злочин через скрутне матеріальне становище т.я. його співмешканка перебувала у лікарні із загрозою викиду двійні, вона потребувала ліків і тому він не міг забезпечити її утримання за рахунок свого доходу. Він працює неофіційно, винаймає житло, скриватися від слідства не буде, а тому просить не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слід відхилити виходячи з наступного.

З матеріалів подання вбачається, що 30.01.2016 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000370 за ч.2 ст.185 КК України відносно ОСОБА_5 .

Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_5 повідомлено 04 лютого 2016 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні наведеного злочину, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допиту потерпілих та свідка, протоколом огляду місця події, поясненнями підозрюваного, який не заперечує причетність до скоєного.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У справі Європейського Суду з прав людини Борисенка проти України (no. 25725/02, 12 січня 2012 року) вказано про те, що обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою суди лише зазначали у рішеннях, що раніше обране тримання під вартою є правильним заходом, хоча, за статтею 5 § 3 Конвенції, з часом розумної підозри у вчиненні злочину стає недостатньо і суди мають надати інші підстави для тримання під вартою.

Частина 1 статті 194 визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Пункт 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою - незалежно від того, наскільки коротким він є, - має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Вважаю, що слідчий та прокурор не навів переконливих доказів того, що лише внаслідок того, що ОСОБА_5 був раніше судимий та не маючи постійного місця проживання і міцних соціальних зв`язків потребує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Сам підозрюваний пояснив, що винаймає житло, неофіційно працює і має доходи, він проживає у цивільному шлюбі і його фактична дружина потребує його допомоги т.я. внаслідок невдалої вагітності її стан здоров`я є тяжким.

При цьому враховується, що є сиротою, співпрацює із слідством, визнає свою участь у скоєному, розкаюється.

А тому вважаю, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам визначених ст.177 КПК України йому слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Окрім того, у відповідності до положень ст.194 ч.6 КПК України на підозрюваного слід покласти окремі обов`язки, які забезпечать його процесуальну поведінку.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання слідчого СВ Личаківського відділу Національної поліції у Львівській області про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відхилити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів починаючи з часу фактичного затримання 03.02.2016 року з 18 год.30 хв. по 03.04.2016 року до 18 год.30 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1. Прибувати до слідчого СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, прокурора та суду за першою вимогою;

2. Повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, про зміну місця роботи та проживання.

3. Утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженні за винятком необхідності викликаної проведенням слідчої дії чи судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1