Справа №11а-637/ 2010 р. Головуючий у І інстанції - Шеремета Г.І.
Категорія - ч.2 ст. 185 Доповідач - Тенюх В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого: Галина В.П.

суддів: Романюка М.Ф., Тенюха В.П.

з участю прокурора: Гнатіва Я.І.

адвоката: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Личаківського районного суду м.Львова від 15 червня 2010 року,

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше судимий.

засуджений: за ч.2 ст.185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі;

За ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено до відбування 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Під вартою ОСОБА_2 з 8.08.2009 року, колегія судів -

встановила:

за вироком суду, ОСОБА_2 визнанний виним за те, що 5.08.2009 року о 18 год. 00 хв. повторно, умисно, таємно викрав біля торгового кіоску по вул. Петрушевича у потерпілого ОСОБА_3 з задньої кишені штанів гаманець в якому знаходились гроші в сумі 500 грн., завдавши матеріальної шкоди останньому на загальну суму 600 грн.

Крім цього, засуджений 7.08.2009 року біля 13 год. 00 хв. за попередньою змовою групою осіб з невстановленою слідством особою, в приміщені магазину продукти по вул. К.Левицького 104, повторно, відкрито викрав індивідуальне майно потерпілого ОСОБА_4 з нагрудної кишені сорочки, а саме гроші в сумі 2600 грн., після чого ОСОБА_2 залишився на місці, а невстановлена слідством особа з грошима втекла.

В своїй апеляції та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_2 покликається на те, що вирок суду є незаконним та необгрунтованим, оскільки він грабежу не вчиняв. Як вбачається з апеляції, просить вирок в частині засудження його за ч.2 ст.186 КК України скасувати та зменшити строк покарання, враховуючи пом'якшуючі обставини.

Вислухавши доповідача, засудженого та його адвоката на підтримання апеляції, міркування прокурора про законність та обгрунтованість вироку, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

В місцевому суді ОСОБА_2 пояснював, що 5.08.2009р. таємно викрав гаманець потерпілого ОСОБА_5, із грошима в сумі 500 грн., а 7.08.2009 року із своїм знайомим на ім'я Сергій вибирали продукти харчування в магазині по вул.К.Левицького 104, очевидно у його знайомого виникло бажання викрасти у потерпілого гроші, що він і зробив вибігши з магазину.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснював, що 7.08.2009 р. зайшов в магазин з продуктами, що по вул.К.Левицького 104, невідомий йому мужчина викрав в нього гроші в сумі 2600 грн., продавець вибігла з магазину та почала кричати, намагаючись наздогнати цього чоловіка, в цей самий момент з магазину намагався вийти невідомий йому чоловік, але продавець затримала його.

Крім цього, вина засудженого у вчиненому злочині стверджується показаннями свідків ОСОБА_6, Пендрак (а.с.19), працівників міліції ОСОБА_7, Сенькусь (а.с.21, 22), протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілого ОСОБА_5 (а.с.75), з участю ОСОБА_2 (а.с.53), даними явки з повиною ОСОБА_2 від 13.08.2009р. (а.с.49), протоколом очної ставки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.33-35), протоколом допиту свідка ОСОБА_7 (а.с.22), даними на попередньому слідстві.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, місцевий суд правильно кваліфікував дії засудженого ОСОБА_2 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

Доводи апеляції, зокрема про те, що в діях засудженого відсутній склад злочину,

передбачений ч.2 ст.186 КК України спростовуються показами потерпілого, свідків, іншими

вищенаведеними доказами та визнаються колегією суддів як необгрунтовані.

Ті обставини, що засуджений із невстановленою слідством особою разом зайшли в магазин, підійшли до прилавку, де перебував похилого віку потерпілий, ОСОБА_2 своїми запитаннями відволік увагу продавця, а інша особа в той час викрала у потерпілого гроші, об'єктивно свідчать про їх єдиний спільний умисел на пограбування останнього з розподілом ролей кожного в процесі вчинення злочинних дій.

Призначаючи покарання засудженому, місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про його особу, це покарання відповідає вимогам ст.ст. 65 КК України, підстав для його пом'якшення, а отже і для задоволення апеляції, колегія не вбачає.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства при розслідуванні та розгляді даної справи в районному суді, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

вирок Личаківського районного суду м.Львова від 15 червня 2010 року, відносно засудженого ОСОБА_2 залишити без змін, його апеляцію - без задоволення.

В порядку ст.365 КПК України початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 рахувати з 7 серпня 2009 року, тобто з часу його фактичного затримання, а не із 8 серпня 2009 року як зазначено у вироку та протоколі затримання.

Головуючий:

Судді: