Ухвала іменем україни 20 листопада 2015 року м. Київ

Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_3, розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою ВССУ від 25 серпня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 серпня 2015 року, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню в касаційному порядку.

16 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернувся до ВССУ із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами зазначеної ухвали ВССУ в якій порушує питання про її скасування.

Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами має відповідати вимогам ст. 462 КПК.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК у такій заяві зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 463 КПК заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.

Перевіривши заяву ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що вона вказаним положенням не відповідає.

У своїй заяві як на нововиявлені обставини ОСОБА_2 посилається на приховування судами першої й апеляційної інстанцій злочину прокурорів та працівників міліції. Тобто, ОСОБА_2 у заяві вказує на нововиявлені обставини, передбачені п. 2 ч. 2 ст. 459 КПК, - зловживання судді та суду під час кримінального провадження. Ці обставини залишилися поза увагою колегії суддів касаційного суду, оскільки матеріали кримінального провадження не витребовувалися.

Проте на підтвердження власних тверджень заявник усупереч положень ч. 3 ст. 459 КПК не надав до ВССУ вироку суду, що набрав законної сили або матеріалів розслідування, які би підтверджували вказані підстави.

Також ОСОБА_2 не зазначає, чому саме касаційний суд першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин та яким чином ці обставини вплинули чи могли вплинути на рішення суду касаційної інстанції, постановлене на підставі ч. 4 ст. 424 КПК (ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають) та відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК (касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку).

Вимоги заяви ОСОБА_2 про відкриття касаційного провадження та направлення матеріалів провадження на додаткове розслідування з метою складання обвинувального акту не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК і суперечать ч. 4 ст. 424 цього Кодексу.

Оскільки заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її необхідно залишити без руху та встановити строк, необхідний для їх усунення.

Керуючись ч. 3 ст. 464, ч. 1 ст. 429 КПК, суддя

п о с т а н о в и л а:

Залишити без руху заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та встановити п'ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3