Справа № 697/1853/15-к
№ пров. 1-кп/697/171/2015

Вирок
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.12.2015 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

представника потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канева Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого, одруженого, потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_6 згідно рішення Канівською міськрайонного суду Черкаської області № 976/2216/13-ц від 09 вересня 2013 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі по 1/6 частині, на кожну дитину, від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.08.2013 року і до повноліття дітей. Заборгованість по сплаті аліментів, за період часу з 09 вересня 2013 року по 01 вересня 2015 року складає 13 723 грн. 25 коп.

Він же, ОСОБА_6 згідно рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/324/15-ц від 10 березня 2015 року зобов`язаний сплачувати користь ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.02.2015 року і до закінчення навчання - 30 червня 2016 року. Заборгованість по сплаті аліментів, за період часу з 10 березня 2015 року по 01 вересня 2015 року, складає 2 590 грн. 80 коп.

Проте, ОСОБА_6 будучи офіційно попереджений державною виконавчою службою Канівського міськрайонного управління юстиції про необхідність своєчасної сплати аліментів та про притягнення його до кримінальної відповідальності, знаючи про обов`язок виплачувати аліменти ОСОБА_4 , являючись дієздатним, постійно не працює, про тимчасові заробітки державну виконавчу службу Канівського міськрайонного управління юстиції не повідомляє, в Канівському міськрайонному центрі зайнятості на обліку не перебуває, аліменти в добровільному порядку сплачувати не бажає, тобто злісно ухиляється від сплати аліментів. В зв`язку з чим його заборгованість по сплаті аліментів, за період часу з 09 вересня 2013 року до 01 вересня 2015 року, складає 16 340 грн. 05 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, вказував на наявність підстав для виправдання його за недоведеністю та показав, що згідно рішення Канівського міськрайонного суду зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення ними повноліття. До того ж, починаючи з 19.02.2015 року повинен сплачувати аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнає, що несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував аліменти на утримання дітей, поскільки має також на утриманні батьків ОСОБА_6 , який у 2015 році отримав статус інваліда 3 групи та ОСОБА_9 , інваліда 1 групи, яка потребує його допомоги, також має від іншого шлюбу двох малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з чим не міг фізично влаштуватись на роботу та не мав постійного місця роботи, до центру зайнятості не звертався, проживав за рахунок сезонного продажу овочів, самостійно вирощених на орендованих земельних ділянках. Вказує, що його середньомісячний дохід був 800-900 грн., з яких він міг сплачувати аліменти на утримання двох синів не більше 100-200 грн. щомісячно. Влаштувався на роботу лише з 16.11.2015.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 164 КК України, його винуватість повністю підтверджується дослідженими в суді наступними доказами у провадженні.

Показаннями у суді потерпілої ОСОБА_4 про те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 у них народився ІНФОРМАЦІЯ_2 - син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_13 . У 2009 році вони розлучилися, і в зв`язку з тим, що добровільно ОСОБА_6 надавав матеріальну допомогу лише один раз в рік у 2010-2011 роках, що було недостатньо для утримання дітей, вона змушена була звернутись до суду про стягнення аліментів. Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09.09.2013 з ОСОБА_6 стягнуто на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 1/6 частині на кожну дитину від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.08.2013 року і до повноліття дітей. У зв`язку з досягненням сином ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 повноліття, виплата аліментів закінчилась, тому вона знову звернулась до суду з позовом і рішенням Канівського міськрайонного суду від 10.03.2015 стягнуто з ОСОБА_6 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_8 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.02.2015 і до закінчення навчання 30.06.2016. Заборгованість по сплаті аліментів за рішенням суду від 09.09.2013 складала 13332,09 грн., за рішенням суду від 10.03.2015 2590,80 грн.. Вказує, що ОСОБА_6 перераховує кошти на сплату аліментів щомісячно в межах 100-200 грн., що є недостатнім для утримання дітей. Їй відомо, що ОСОБА_6 не зареєстрований приватним підприємцем, але постійно в базарні дні тричі в тиждень торгує овочами на центральному ринку м. Канева, та останнім часом розвозить хліб по магазинам, від чого отримує не облікований дохід, за рахунок якого утримує іншу сім`ю, при цьому офіційно на роботу не влаштовувався., в центр зайнятості не звертався. Вказує, що з вересня 2015 року погасив борг по аліментах в сумі 800 грн.. В судовому засіданні потерпіла просила призначити обвинуваченому суворе покарання.

Показаннями у суді свідка ОСОБА_14 , яка з 15.10.2013 до 28.09.2015 працювала головним державним виконавцем ДВС Канівського міськрайонного управління юстиції та в її провадженні перебували виконавчі листи Канівського міськрайонного суду, згідно яких ОСОБА_6 зобов`язаний був сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей, а пізніше повнолітнього сина у зв`язку з його навчанням. Вказує, що ОСОБА_6 був попереджений нею, як державним виконавцем про необхідність своєчасної сплати аліментів та кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, про що письмово розписався (а.с.68). На виклики до ДВС ОСОБА_6 з`являвся, але пояснював, що не спроможний сплачувати аліменти в повному обсязі та своєчасно у зв`язку з тим, що проживає з іншою дружиною, де має двох малолітніх дітей, на роботу влаштуватись не може, про тимчасові заробітки та інші доходи не повідомляв державного виконавця.

Показаннями у суді свідка ОСОБА_15 , що є матір`ю потерпілої ОСОБА_4 яка була у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , в якому народилось двоє синів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Після розлучення у 2009 році ОСОБА_4 не зверталась до суду про стягнення аліментів, але у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 не надавав допомоги на утримання дітей, не приймав участі в їх вихованні, змушена була звернутись до суду. Після чого він раз у два-три місяці перераховував кошти на сплату аліментів сумі 100-200 грн., при цьому офіційно на роботу не влаштувався, одружився вдруге, має двох інших дітей, має автомобіль, перебудовує будинок, торгує на ринку в Каневі овочами та має прибутки.

Показаннями у суді свідка ОСОБА_8 , що є сином обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_4 , навчається в Канівському ВПТУ -23. Підтвердив, що в цьому році перебував на лікуванні в Черкаській неврологічній лікарні, але батько його не провідував жодного разу, на його прохання надати кошти на харчування та лікування, батько надіслав лише 50 грн., що було недостатньо, поскільки за період лікування було витрачено близько 600 грн. з його стипендії та наданих коштів матір`ю. Спілкується він з батьком в основному на ринку, де батько продає овочі, інколи допомагає йому на ринку. При цьому батько за його проханням інколи дає по 20 грн. або 50 грн.. Також підтвердив, що особисто бачив недавно, як батько на автомобілі розвозив хліб по магазинам у м. Каневі.

Показаннями у суді свідка ОСОБА_9 , яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_6 та має інвалідність 1 групи і вказує, що ОСОБА_6 постійно допомагає їй та її чоловікові ОСОБА_6 , поскільки отриманої ними пенсії (в розмірі 1900 грн. нею та 1200 грн. чоловіком) не вистачає на придбання ліків та продуктів харчування. Також у неї є інший син ОСОБА_16 , 1981 р.н., який працює в газовому господарстві, не одружений та проживає разом з ними. Їй відомо, що її син ОСОБА_6 вирощує на городі овочі, які потім продає на ринку в м. Каневі.

Показаннями у суді свідка ОСОБА_17 , що в даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2010 року з ОСОБА_6 , від якого у них народилось двоє дітей ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживають разом у с. Бобриця Канівського району в орендованому будинку. Підтверджує, що ОСОБА_6 офіційно влаштуватись на роботу не може, проживає та утримує їх сім`ю за рахунок сезонного продажу овочів, самостійно вирощених на орендованих земельних ділянках. Вказує, що його дохід в місяць складав близько 800 грн., а тому з урахуванням необхідності допомоги хворим батькам, він міг сплачувати аліменти на утримання двох синів від першого шлюбу аліменти в розмірі не більше як 100-200 грн. щомісячно. З батьками обвинуваченого також проживає його брат ОСОБА_16 ..

Доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, а саме.

Даними довідки - розрахунку заборгованості від 03.09.2015, складеної головним державним виконавцем ВДВС Канівського МРУЮ ОСОБА_14 , у відповідності до яких станом на 01.09.2015 року розмір заборгованості ОСОБА_6 по аліментам згідно виконавчого листа, виданого на підставі рішення Канівською міськрайонного суду Черкаської області № 976/2216/13-ц від 09.09.2013 складає 13723,25 грн., починаючи з 20.08.2013 до 31.08.2015, що сукупно складає суму виплат за шість місяців відповідних платежів. Відповідно до матеріалів даного виконавчого провадження обвинуваченим за цей період сплачено 1400 грн. (а.к.п. 21-22).

Даними довідки - розрахунку заборгованості від 03.09.2015, складеної головним державним виконавцем ВДВС Канівського МРУЮ ОСОБА_14 , у відповідності до яких станом на 01.09.2015 року розмір заборгованості ОСОБА_6 по аліментам згідно виконавчого листа, виданого на підставі рішення Канівською міськрайонного суду Черкаської області № 697/324/15-ц від 10 березня 2015 року станом на 01.09.2015 складає 2590,80 грн., починаючи з 19.02.2015 до 31.08.2015, що сукупно складає суму виплат за шість місяців відповідних платежів. Відповідно до матеріалів даного виконавчого провадження обвинуваченим за цей період сплачено 0,00 грн.. (а.к.п. 41).

Загальна сума заборгованості ОСОБА_6 по сплаті аліментів складає 16340,05 грн..

Даними довідки Канівського міськрайонного центру зайнятості від 09.09.2015 за № 04-07/2445 про те, що ОСОБА_6 , 1974 р.н. станом на 09.09.2015 не зареєстрований в Канівському МРЦЗ як безробітний (а. к.п.47).

Докази у провадженні в їх сукупності суд вважає належними і допустимими.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вказував, що умислу саме на злісне ухилення від сплати аліментів у нього не було, оскільки він у зв`язку з тяжким матеріальним становищем не мав змоги вчасно і в повному обсязі сплачувати аліменти, встановлені рішеннями суду, змушений був доглядати батьків похилого віку, які хворіють.

Проте, такі доводи обвинуваченого не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду з наступних підстав.

У відповідності до диспозиції ст. 164 КК України ухиленням від сплати аліментів є не тільки пряма відмова від сплати встановлених судом аліментів на дітей, а і приховування винним свого дійсного заробітку, зміну роботи або місця проживання з метою уникнути від сплати за рішенням суду. При цьому, злісним ухиленням від сплати аліментів є тривале, систематичне і наполегливе ухилення від виконання цього обов`язку, незважаючи на відповідні попередження.

Доводи обвинуваченого з приводу необхідності утримувати хворих батьків суд вважає необгрунтованими, оскільки з показань свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_17 судом встановлено, що батьки обвинуваченого ОСОБА_6 отримують пенсію, з ними також проживає інший їх син ОСОБА_16 , який є працюючий, а отже має можливість теж допомагати батькам.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 у відповідні періоди часу в межах інкримінованого йому кримінального правопорушення систематично отримував доходи, про що державному виконавцю не повідомляв, аліменти з отриманого доходу, як то встановлено рішенням суду, не сплачував., влаштувався на роботу вже під час судового розгляду даного кримінального провадження, про що свідчить копія наказу ПАТ «Продтовари» від 13.11.2015 про прийняття ОСОБА_6 водієм автотранспортних засобів з 16.11.2015.

Наведені обставини, на переконання суду, свідчать, що обвинувачений ОСОБА_6 приховував отримуваний ним дохід, а тому мав прямий умисел на ухилення від сплати аліментів.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений протягом тривалого часу, не зважаючи на попередження державного виконавця про кримінальну відповідальність, тривалий час ухилявся від сплати аліментів, не звертався до центру зайнятості з метою працевлаштування на роботу, яку міг об`єктивно знайти, так як працездатний, що вказує на наявність в його діях саме злісного ухилення від сплати аліментів.

Таким чином, суд вважає захисну позицію обвинуваченого в суді такою, що не відповідає дійсним обставинам провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази, в їх сукупності, в результаті всебічного, повного та об`єктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене досудовим слідством обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 164 КК України доведене.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує:

- за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії, раніше не судимий.

Крім того, суд враховує пропозицію потерпілої ОСОБА_4 з приводу покарання для обвинуваченого.

При вирішенні питання про призначення підсудному покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує постанову Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно ст..66 КК України судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно ст..67 КК України судом не встановлено.

Таким чином, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із застосуванням п. п. 2,3 ст. 76 КК України.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

За викладеним, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 164 КК України у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк - 1 (один) рік.

На підставі п. п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1