АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/48/16 Справа № 208/3137/14-к Головуючий у 1 й інстанції:суддя - ОСОБА_1 Доповідач:суддя апеляційного суду - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 000017 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , в його інтересах захисника ОСОБА_7 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2015 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Аксу Бурлинського району, Уральської області, громадянина України, освіта неповна середня, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.153, ч.2 ст.156, ч.2 ст.304 КК України.
Кримінальне провадження розглянуто за участю: прокурора ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_10
В с т а н о в и л а:
Вироком суду обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання:
- за ч. 3 ст. 153 КК України у виді позбавлення волі строком на 13 років;
- за ч. 2 ст. 156 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;
- за ч. 2 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Згідно вироку суду ОСОБА_6 визнано винним та йому призначено покарання за те, що він, в період часу з січня 2012 року по серпень 2012 року, маючи намір на задоволення статевої пристрасті неприродним способом і розбещення малолітніх, запрошував до квартири АДРЕСА_2 , малолітніх осіб, яким робив подарунки, пригощав продуктами харчування і слабоалкогольними напоями, та використовуючи безпорадний стан потерпілих, які в силу свого віку і вживання алкогольних напоїв, не мали змоги розуміти характер здійснюваних з ними дій, вчинював відносно них розпусні дії і насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, втягуючи їх у пияцтво, таким чином скоюючи умисні тяжкі та особливо тяжкі кримінальні правопорушення, спрямовані проти статевої свободи і статевої недоторканості.
Так, на початку, в середині та наприкінці березня 2012 року, (більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаній квартирі, а також 01 серпня 2012 року близько 20 години, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , разом з малолітньою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, протиправно, знаючи про те, що ОСОБА_11 є малолітньою, наполегливо пригощав її слабоалкогольними напоями, після чого пересвідчувався, що остання перебуває у стані алкогольного сп`яніння і позбавлена можливості усвідомлювати навколишню обстановку та розуміти значення вчинюваних з нею дій, використовуючи безпорадний стан потерпілої ОСОБА_11 , задовольняв свою статеву пристрасть неприродним способом та вчинював щодо неї розпусні дії, чим спричинив шкоду нормальному моральному розвитку і фізичному становленню малолітньої ОСОБА_11 , формуючи у неї антиморальні погляди на сексуальні відносини.
Крім того, в середині квітня, на початку та наприкінці червня 2012 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , разом з малолітньою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи злочинний прямий умисел, спрямований на вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та достовірно знаючи про те, що ОСОБА_12 є малолітньою, наполегливо пригощав її слабоалкогольними напоями, які заздалегідь придбав з метою доведення малолітньої ОСОБА_12 до стану алкогольного сп`яніння, і від вживання яких у останньої послабився контроль над її поведінкою та фактично втратилася можливість адекватно оцінювати та розуміти характер та значення вчинюваних щодо неї дій, зняв з потерпілої ОСОБА_12 нижню білизну та вчинював щодо неї розпусні дії, тим самим спричиняючи шкоду моральному розвитку і фізіологічному становленню малолітньої ОСОБА_12 , визвавши у неї антиморальні погляди на сексуальні відносини.
Крім того ОСОБА_6 , в липні та серпні 2012 року, перебуваючи в квартирі за вказаною адресою разом з малолітньої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наполегливо пригощав ОСОБА_13 слабоалкогольними напоями, від вживання яких у неї послабився контроль над поведінкою та фактично втратилася можливість адекватно оцінювати та розуміти характер та значення вчинюваних щодо неї дій, після чого, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_13 є малолітньою, використовуючи її безпорадний стан, задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом та здійснював відносно потерпілої розпусні дії.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_6 , в один із днів на початку липня та в серпні 2012 року, перебуваючи у квартирі по вказаній вище адресі разом з малолітньою ОСОБА_13 , реалізуючи умисел, спрямований на появу у малолітньої ОСОБА_13 бажання вживати слабоалкогольні напої, усвідомлюючи протиправність своїх дій та достовірно знаючи про те, що ОСОБА_13 є малолітньою, розуміючи при цьому, що своїми діями завдає згубного впливу на моральний, фізичний та інтелектуальний розвиток малолітньої потерпілої, наполегливо пригощав її слабоалкогольними напоями з метою доведення малолітньої ОСОБА_13 до стану алкогольного сп`яніння.
Крім того, в середині липня 2012 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи в зазначеній квартирі разом з малолітніми ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив відносно них розпусні дії, тим самим спричиняючи шкоду моральному розвитку і фізичному становленню малолітніх ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , формуючи у них антиморальні погляди на сексуальні відносини.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що висновки суду ґрунтуються не недопустимих та сфальсифікованих доказах, зокрема показання свідків та потерпілих не відповідають дійсності і отримані в результаті застосування органами досудового розслідування психологічного примусу. Також посилається на неналежне виховання потерпілих. Вважає, що суд безпідставно відмовив в задоволенні його клопотання щодо проведення психологічної експертизи потерпілих. В обґрунтування своєї невинуватості посилається на відсутність його біологічних слідів на одежі потерпілих та їх органах, що підтверджується висновками експертиз. Вважає, що висновок суду щодо втягнення малолітніх у пияцтво не підтверджується доказами по справі, в тому числі і речовими, які були вилучені за місцем його проживання.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування посилається на те, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях, домислах та не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Посилається на висновок судово-медичної експертизи, згідно якого потерпіла ОСОБА_12 до знайомства з обвинуваченим перебувала в статевих відносинах. Посилається на неповноту досудового слідства та судового розгляду, оскільки в матеріалах провадження відсутні характеристики на осіб потерпілих та їх батьків, не проведено ряд медичних та психологічних експертиз, не допитані сусіди потерпілих. Вважає, що суд не врахував показання потерпілої ОСОБА_12 згідно яких вона сама запрошувала обвинуваченого і була ініціатором їх зустрічей. Посилається на необґрунтованість висновків суду щодо безпорадного стану потерпілих, оскільки на його думку, вони не підтверджуються матеріалами справи. Зазначає про істотне порушення судом вимог ст. 229 КПК України при пред`явленні речей для впізнання. На його думку орган досудового розслідування порушив право обвинуваченого на захист, відмовивши в залученні захисника до першого допиту обвинуваченого і безпідставно було відмовлено обвинуваченому в задоволенні клопотання про призначення психологічних експертиз.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали свої апеляційні скарги і просили їх задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні прокурор просив залишити вирок суду без змін, як законний та обгрунтований, а апеляційні скарги просив залишити без задоволення як необгрунтовані.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про невідповідність фактичних обставин кримінального провадження в частині недоведеності вини обвинуваченого в інкримінованих йому злочинах, колегія суддів, перевіривши висновки суду першої інстанції, докази, які суд поклав в основу вироку на підтвердження встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, дослідивши звукозапис судового розгляду, приходить до таких висновків.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчинених обвинува-ченим кримінальних правопорушень і зробив обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_6 . Вина обвинуваченого у вчиненні злочинів, за які його засуджено, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та ретельно дослідженими судом доказами, вказаними у вироку.

Так, вина обвинуваченого підтверджується показаннями малолітніх потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які в суді першої інстанції, кожна окремо, в присутності законних представників та психолога, пояснили, що в період з січня по серпень 2012 року вони неодноразово приходили до квартири ОСОБА_6 , який примусово пригощав їх слабоалкогольними напоями а потім, коли вони знаходилися в алкогольному сп`янінні, скоював з ними розпусні дії, а з ОСОБА_11 та ОСОБА_13 задовольняв свою статтеву пристрасть неприродним способом, після чого давав їм гроші.
Вказані показання потерпілих підтверджуються протоколами огляду телефонів обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_13 (т.1 кп а.с.17-18, 19) від 4.08.2012 року, які свідчать про наявність телефонних розмов вказаних абонентів, в тому числі, 2 серпня 2012 року. Наявність телефонних розмов обвинуваченого та потерпілих також підтверджується матеріалами тимчасового доступу до інформаціїї (т.7 кп а.с. 1-13) з визначенням дат та тривалості розмов.
Наявність такого спілкування з малолітніми потерпілими обвинувачений підтвердив у судовому засіданні.
Вина обвинуваченого підтверджується також: протоколом обшуку від 06 серпня 2012 року, (т.1кп а.с. 122-126), згідно з яким, з квартири АДРЕСА_2 вилучено металеву чашку, три скляні чашки, пластикову пляшку, упаковку з-під чіпсів, упаковку з полімерного матеріалу; висновком дактилоскопічної єкспертизи № 43/01-95 від 11.08.2012 року (т.1 кп а.с. 162-167), згідно з яким, на вилученій з квартири обвинуваченого пластиковій пляшці виявлено слід пальця руки ОСОБА_12 , що підтверджує факт перебування її у квартирі за якою наглядав ОСОБА_6 ; листом ТОВ «Напої плюс» (т.7 кп а.с.157-162) про те, що в 2012 році товариством виготовлялися слабоалкогольні напої з вмістом алкоголю: «Рево» - 8,5 %, «Шейк», «Кінгбрідж» - 7 %.
А також іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду та викладеними у вироку суду.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції що показання обвинуваченого ОСОБА_6 необгрунтовані та суперечать матеріалам провадження, в тому числі суперечать послідовним показанням потерпілих, які прямо вказували, що він примушував їх вживати слабоалкогольні напої, що від цього у них оберталася голова а обвинувачений вчиняв з ними розпусні дії та задовольняв свою статеву пристрасть неприродним способом.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає, що з початку досудового розслідування і впродовж судового розгляду кримінального провадження потерпілі давали чіткі та стійкі показання щодо фактичних обставин провадження, які мають істотне значення для правильного його вирішення, впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеність його вини у скоєному, а також для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Крім того, відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінальнорго провадження суд отримує усно.

Із технічного запису перебігу судового засідання вбачається, що суд особисто допитав потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , та на підставі саме цих їх показань обгрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у скоєних злочинах.

Присутній при допиті малолітніх потерпілих психолог ОСОБА_15 зазначив, що потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , в силу свого віку не могли придумати або нафантизувати події та дії, здійснені відносно них, що ці покази надані ними без будь якого примусу, крім того, внаслідок їх віку та розвитку вигадати обставини та факти, зазначені потерпілими в своїх показах не могли а описали їх лише за наслідком вчинених відносно них дій.

Ціпоказання потерпілих отримали належну правову оцінку суду, узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження та є належними, достовірними та допустимими доказами і обґрунтовано покладені в основу вироку. Підстав для недовіри показанням потерпілих або сумнівів в їх правдивості, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи обвинуваченого про те, що потерпілі його оговорюють та дають неправдиві показання в результаті тиску на них батьків та працівників досудового розслідування, що він не скоював дії, в яких його обвинувачують, що він спілкувався та виховував потерпілих, - протирічать матеріалам провадження та є усталеною моделлю захисту від пред`явленого обвинувачення і направлені на уникнення кримінального покарання за скоєне.

Що стосується доводів апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника щодо неналежного виховання потерпілих, їх репутації та поведінки, про способи проведення ними дозвілля, про те, що потерпіла ОСОБА_12 до знайомства з обвинуваченим перебувала у статевих відносинах, що відсутні характеристики на потерпілих, не допитані сусіди про поведінку потерпілих та їх репутацію, колегія суддів розцінює як цинічні, безпідставні та незаконні, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. ст. 3, 5, 7 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на життя, на свободу і на особисту недоторканність. Ніхто не повинен зазнавати тортур, або жорстокого, нелюдського, або такого, що принижує його гідність, поводження і покарання. Всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Конституції України ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо однакового застосування закону України про кримінальну відповідальність, які визначені в абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» (далі - Постанова ПВСУ) потерпілою особою від зґвалтування може бути особа незалежно від її поведінки до вчинення злочину, способу життя, попередніх стосунків із суб`єктом злочину…

Безпідставні і доводи захисника про необгрунтованість висновків суду щодо безпорадного стану потерпілих.
Так, згідно з положеннями чинного законодавства безпорадний стан потерпілої особи це відсутність у неї фізичної можливості чинити опір вступу з нею в статтеві відносини, а також відсутність можливості правильно розуміти сутність і характер вчинюваних з нею сексуальних дій або керувати своїми вчинками.
Розрізняють два види безпорадного стану: психічну безпорадність і фізичну безпорадність. Про психічну безпорадність, коли потерпіла особа не може розуміти характер і значення вчинованих з нею дій, свідчать : психічна хвороба, непритомний стан, малоліття потерпілої особи.
Таким чином законодавець до безпорадного стану апріорі відностить малоліття потерпілої особи і ця обставина не потребує будь яких додаткових досліджень, проведення будь яких екпертиз.
До такого-ж висновку дійшов і Пленум Верховного Суду України, який в своїй постанові №5 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» в абз. 1 ст. 5 вказує: стан потерпілої особи слід визнавати безпорадним, коли вона внаслідок малолітнього… віку, фізичних вад, розладу психічної діяльності, хворобливого або непритомного стану… не могла розуміти характеру та значення вчинюваних з нею дій або не могла чинити опір.
Згідно з абз. 1 п. 10 вказаної Постанови неповнолітніми потерпілими від … насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом слід вважати осіб віком від 14 років до 18 років, малолітніми осіб, яким на момент злочину не виповнилося 14 років.
В абз. 1 п.16 постанови Пленум Верховного Суду наголошує, - якщо потерпіла особа внаслідок свого розумового відставання або малолітнього віку не могла розуміти характеру та значення здійснюваних з нею дій, статтєві зносини з такою особою необхідно розцінювати як згвалтування з використанням безпорадного стану потерпілої особи.
Судом встановлено, що на момент скоєння ОСОБА_6 злочинів, тобто вчинення розпусних дій та насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, потерпілі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не досягли 14 річного віку, тобто були малолітніми.
Таким чином, суд обгрунтовано дійшов висновку про те, що потерпілі, в силу свого малолітнього віку, не могли правильно оцінити характер здійснюваних з ними дій. З наведених підстав суд обгрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про проведення психологічної експертизи потерпілих.
При цьому, аналізуючи доводи сторони захисту щодо заперечення факту задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, зокрема що експертизи не підтверджують даний факт, що не має підтверження про статеві акти не виявлено слідів виділень обвинуваченого, колегія суддів вважає їх необґрунтованими і приходить до висновку, що вони спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Вказані у вироку злочини ОСОБА_6 вчиняв на протязі певного періоду часу: з січня по серпень 2012 року. Дослідження проводилися після виявлення злочинів, через значний проміжок часу після скоєння злочинів, узв`язку з чим, дослідний матеріал з об`єктивних та/або суб`єктивних причин був втрачений. Однак, це не виправдовує обвинуваченого, оскільки вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в ході судового розгляду доказами, вказаними вище, а також іншими доказами, наведеними у вироку, і які повністю викривають обвинуваченого і доводять його вину поза розумними сумнівами.

З огляду на вищевикладене, доводи обвинуваченого та його захисника, що судове засідання проведено неповно, одностороннє, з обвинувальним ухилом, колегія суддів розцінює як безпідставні. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, журналу судового розгляду та його звукозапису, суд повно, всестороннє дослідив всі обставини кримінального провадження, вирішив, у відповідності з законом, клопотання сторін, дав належну оцінку всім доказам: як тим, що підтверджують вину обвинуваченого, так і тим, на які сторона захисту посилалась, як на докази, що спростовують обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про закінчення судового розгляду та перевірки обставин доказами, головуючий у суді першої інстанції виясняв думку учасників судового розгляду про необхідність дослідження ще якихось доказів, про можливість закінчення судового розгляду та переходу до судових дебатів. Всі учасники судового розгляду, в тому числі і сторона захисту, відповідних клопотань не заявляли та не заперечували щодо переходу в наступну стадію судового розгляду.

Перевіривши та проаналізувавши докази, які містяться в кримінальному провадженні, в тому числі і непрямі, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дав належну юридичну оцінку всім доказам, що є у кримінальному провадженні не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку та системності, які в своїй сукупності взаємодоповнюють один одного і є достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення про доведеність вини ОСОБА_6 : у задоволенні статевої пристрасті неприродним способом з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене щодо малолітньої і ці його дії правильно кваліфікував за ч. 3 ст. 153 КК України; у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи і правильно кваліфікував ці його дії за ч.2 ст. 156 КК України; у втягненні в пияцтво, вчинене щодо малолітньої особи і правильно ці його дії кваліфікував за ч.2 ст. 304 КК України.

Що стосується доводів сторони захисту про суттєве порушення кримінального процесуального закону при пред`явленні речей на впізнання під час судового засідання, колегія суддів приходить до висновку про необгрунтованість таких доводів, при цьому зазначає, що суд у вироку не посилається як на доказ вини ОСОБА_6 , на впізнання потерпілими будь яких предметів.
Не обгрунтовані, на думку колегії суддів і доводи захисника про порушення права обвинуваченого на захист під час проведеня досудового розслідування. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 4 серпня 2012 року, перед першим допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , йому було роз`яснено його право на захист (т.1 кп а.с. 58) але він від допомоги захисника відмовився, про що власноруч зробив відповідний запис. Його відмова, відповідно до вимог закону, була прийнята слідчим. (т.1. кп а.с. 59,60).
Постановою слідчого від 06.08.2012 року, до участі в справі було допущено в якості захисника ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_16 , який діяв на підставі угоди. (т.1 кп а.с. 80-83).
Тавким чином істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, в розумінні ст. 412 КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегією суддів встановлено, що при призначенні покарання судом першої інстанції враховано характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів які є умисними, відповідно ст. 12, 24 КК України, відносяться до категорії умисних особливо тяжких злочинів (ч. 3 ст. 153 КК України), за який передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, тяжких (ч. 2 ст. 156, ч.2 ст. 304 КК України), направлені проти закріплених Конституцією України природних та не відчужених прав людини: право на повагу до гідності людини, свободу і особисту недоторканість, а також проти здоров`я особи і мають підвищений рівень суспільної небезпеки. Також враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.
Враховуючи наведене, а також характер вчинених обвинуваченими злочинів, їх підвищену суспільну небезпечність, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе тільки за умови ізоляції його від суспільства, обравши для цього достатній строк для досягнення мети покарання, в тому числі й кари. Таке покарання, на думку колегії суддів, слід вважати достатнім, справедливим, співрозмірним, таким, що відповідає принципу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод- пропорційності обмеження прав людини та досягнення легітимної мети покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та, в його інтересах, захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2015 року щодо ОСОБА_8 ,залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:
___________________ _____________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_17 ОСОБА_3