Справа № 1-8/2011
Номер провадження 1/452/2/2013
ВИРОК

іменем України

20 грудня 2013 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд

Львівської області

в складі : головуючої судді Карнасевич Г.І.

при секретарі Зельману С.Є.

з участю адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі Львівської області кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, уродженки та жительки с. Владипіль Самбірського району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученої, працюючої молодшою медсестрою Самбірської ЦРЛ, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, 18.08.2009 року, приблизно о 17.30 год., в с. Владипіль Самбірського району Львівської області на грунті існуючих неприязних відносин побутового характеру умисно наносила удари деревяною палицею по різних частинах тіла ОСОБА_4 та один удар по голові пляшкою з олією, чим спричинила їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя.

Допитана у судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 своєї вини у вчиненому не визнала і з приводу інкримінованого їй обвинувачення пояснила, що 18.09.2009 року між нею та потерпілою виник словесний конфлікт на побутовому грунті, під час якого жодних ударів ОСОБА_4 не наносила. Вважає, що потерпіла чинить на неї наклеп, а відтак просить її виправдати.

Ствердила, що ОСОБА_4 має конфлікти не тільки з нею, а і з іншими з односельчанами.

З тих підстав не визнала предявленого до неї позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Незважаючи на те, що підсудна ОСОБА_5 не визнала своєї вини у вчиненному, її винуватість у скоєному доведена показаннями потерпілої, свідків, матеріалами справи.

Так, потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що 18.09.2009 року, приблизно о 17.00 год., в с. Владипіль Самбірського району Львівської області поверталася з місцевого магазину додому. Їй назустріч зі свого будинку вибігла підсудна і несподівано для неї стала наносити удари деревяною палицею по всіх частинах тіла, зокрема, по лівій руці та нозі, лівій частині голови, тулубі, обличчі та спині. При цьому ображала її нецензурними словами,звинувачуючи, що та не дає їй спокійно жити. Вирвала з її рук куплену в магазині пляшку олії та вкинула в голову, влучивши у лівий висок.

Ствердила, що очевидцем конфлікту була її дочка та односельчанин ОСОБА_6

Показала. що раніше з підсудною ніяких конфліктів не мала. Перед тим, 20.07.2009 року, знайомий ОСОБА_5 ОСОБА_7 в їхньому будинку побив її дочку ОСОБА_8, з приводу чого та зверталась в правоохоронні органи.

Внаслідок отриманих травм перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Самбірської ЦРЛ, у Львівській обласній клінічній лікарні, та на амбулаторному лікуванні на що понесла матеріальні витрати, а відтак згідно наявних у матеріалах справи письмових доказів та із урахуванням інших витрат просить стягнути з підсудної на її користь 5 000 грн. заподіяної шкоди.

Оскільки ОСОБА_3 своїми умисними діями заподіяла їй тілесні ушкодження, внаслідок чого вона переносила фізичну біль, тривалий час перебувала на лікуванні, вимушена і надалі хвилюватись за своє здоровя, своєї вини у вчиненому не визнала, не вибачилась перед нею, а, навпаки, веде себе зухвало, чинить на неї наклепи, чим принижує її честь та гідність, що посилює її моральні страждання, душевну біль, у звязку з чим просить стягнути з підсудної на її користь 30 тисяч грн. заподіяної моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що 18.08.2009 року повертався з лісу, де збирав гриби. Чув крики, які доносились зі сторони магазину с. Владипіль Самбірського району Львівської області. Дочка потерпілої попросила, щоб він був свідком, оскільки чув конфлікт. Ствердив, що у потерпілої жодних конфліктів з односельчанами немає.

Допитана у якості свідка ОСОБА_9 показала, що працює продавцем в місцевому магазині, який розташований на відстані приблизно 200 метрів від будинку ОСОБА_3 Біля 17.30 год. чула крики, які доносились від будинку ОСОБА_3. Сварились потерпіла, яка йшла з магазину, з підсудною.

Підтвердила, що потерпіла перед тим була в магазині і купляла олію.

Допитана як свідок дочка потерпілої ОСОБА_8 показала, що потерпіла - її матір.

18.08.2009 року вона знаходилась вдома, коли о 17.30 год. почула страшний крик своєї матері. Вибігла на вулицю і побачила що ОСОБА_3 бє її маму палицею.

Коли бігла до мами, вона весь час її била.

Це бачив свідок ОСОБА_6 Тому зразу побігла за ним і попросила, щоб він в суді був свідком, оскільки є очевидцем злочину. Той не заперечував. Чому відмовився давати правдиві свідчення, не знає.

З приводу отриманих травм мама лікувалась.

Пояснила, що напередодні конфлікту, 17.07.2009 року, до них додому приїжджав ОСОБА_7 і звинуватив її чоловіка в тому, що розповів його тестю про те, що він гуляє з ОСОБА_3 Побив її.

Свідок ОСОБА_10 ствердив, що біля 17 години знаходився на подвірї потерпілої. Почув крик. Коли вибіг на вулицю, побачив, як ОСОБА_3 біжить додому, а потерпіла, що доводиться йому тещею, побита, з численними синцями. Він завів її додому, дав заспокійливі ліки. Від своєї дружини взнав, що ОСОБА_3 побила його тещу, а напередодні до неї приїжджав ОСОБА_7 і побив її. Він особисто бачив, як ОСОБА_7 приїжджав до ОСОБА_3.

Допитаний у якості свідка чоловік потерпілої ОСОБА_11 показав, що коли вернувся 18.08.2009 року з роботи додому, дружина плакала. Сказала, що її побила ОСОБА_3 З приводу отриманих тілесних ушкоджень дружина довго лікувалась.

Ствердив, що 17.07.2009 року о 19.00 год. 30 хв. до них додому приїжджав ОСОБА_7 і погрожував йому, що спалить хату у тому випадку, коли дружина продовжуватиме дзвонити його дружині .Вдарив його дочку ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, що 18.08.2009 року до нього подзвонила його сестра ОСОБА_8 і сказала, що побили маму. Обставин конфлікту не знає.

З приводу побиття мама проходила лікування в двох медичних установах, заспокоювала нервову систему.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показала, що разом з нею в серпні 2009 року на лікуванні у травматологічному відділі Самбірської ЦРЛ в палаті № 2. перебувала потерпіла. Була вся в синцях, зокрема, ліва сторона. Постійно стогнала і лежала в ліжку. Її чоловік давав їй пити воду. .На обличчі потерпілої бачила синяки.

Від лікування остання не відмовлялась.

Такі ж показання у судовому засіданні дала свідок ОСОБА_14 і показала, що хвора ОСОБА_4 жалілась на головокружіння, в синяках була ліва сторона. Говорила, що її побила сусідка.

Свідок ОСОБА_15 показала, що відвідувала потерпілу в лікарні. Вона вся була побита, в синяках, зокрема, мала великі синці на обличчі. В неї була зрушена нервова система. Повідомила їй, що причиною конфлікту були якісь плітки.

Допитана у якості свідка ОСОБА_16 показала у судовому засіданні, що напередодні вищевказаного конфлікту до будинку сім'ї Кузьмяк під'їжджала «Волга» білого кольору. Виясняли відносини з дочкою потерпілої за те, що та наговорила дружині того мужчини, що він зустрічається з ОСОБА_3. Зі слів дочки потерпілої знає, що її побив ОСОБА_7. Е. З.

Після конфлікту з ОСОБА_3 потерпіла показувала їй синяки. Грудна клітка та рука були опухлі. Це було 19.08.2009 року.

Ствердила, що в її присутності свідок ОСОБА_6 не заперечував тієї обставини, що бачив, як підсудна била потерпілу.

Свідок ОСОБА_17 показала, що ОСОБА_5 її рідна сестра. Про обставини конфлікту нічого не знає, однак припускає, що та побити не могла потерпілої.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_18 показав, що чув про конфлікт між потерпілою та обвинуваченою, однак про обставини його нічого не знає.

Такі ж показання у судовому засідання дала свідок ОСОБА_19

Ствердила, що дружить з ОСОБА_3 Знала, що потерпіла перебуває на лікуванні в травматичному відділенні Самбірської ЦРЛ з приводу струсу мозку, який отримала внаслідок побиття.

Свідок ОСОБА_20 показав, що працює на посаді завідувача травматологічного відділення Самбірської ЦРЛ. ОСОБА_3 -- їхня працівниця. Потерпіла у серпні 2009 року перебувала на лікуванні з приводу отриманої черепно мозкової травми.

Такі ж показання у судовому засіданні дав свідок ОСОБА_21 і показав, що був лікуючим лікарем потерпілої .

У хворої була черепно мозкова травма, синці по всьому тілу. Із за відсутності досвіду не провів рентгенофотографії. Хвора скаржилась на головний біль, нудоту і рвоту.

Їй було призначено лікування.

Свідок ОСОБА_22 у судовому засіданні показав, що працює на посаді дільничного інспектора міліції Самбірського МВ ГУ МВСУ у Львівській області. .

Проводив досудову перевірку по скарзі Кузьмяк. ОСОБА_23 офіційне застереження підсудній з приводу її протиправних дій.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_7 показав, що дружить з братом підсудної, однак нічого про обставини конфлікту не знає.

По справі була проведена комісійна судово медична експертиза, із висновку якої за № 2/11 від 13. 12. 2013 року убачається,, що згідно з «ОСОБА_10 судово-медичного дослідження (обстеження)» № 417/09 від 19.08.09 р. - 28.08.09 р. при огляді ОСОБА_4 виявлено «...на передній поверхні лівого плечового суглобу з переходом на передню поверхню грудної клітки зліва, доходячи до верхнього краю молочної залози з косо вертикально розміщений синець розміром біля 18x6см фіолетово-синього кольору. На лівій боковій поверхні грудної клітки в проекції 5-6 ребер по аксілярних лініях з переходом на зовнішню поверхню лівої молочної залози на рівні соска є горизонтально розміщений синець розміром біля 9x6см фіолетово-синього кольору. На задній поверхні нижньої третини лівого передпліччя є горизонтально розміщений синець розміром біля 8x6см, фіолетово-синього кольору. На передній поверхні середньої третини лівого передпліччя є горизонтально розміщений синець біля 7x5 см фіолетово-синього кольору. На передній поверхні верхньої третини лівого передпліччя є горизонтально розміщений синець біля 6x4см фіолетово-синього кольору, на лівій сідниці в верхньо- зовнішньому квадранті є горизонтально розміщений синець розміром біля 13x6см фіолетово- синього кольору. На задньо-зовнішній поверхні середньої третини лівого стегна є горизонтально розміщений синець розміром біля 9x6см фіолетово-синього кольору, на задній поверхні нижньої третини лівого стегна є горизонтально розміщений синець розміром біля 8x5см. Фіолетово-синього кольору. На нижній повіці лівого ока з переходом на виличну ділянку обличчя зліва є горизонтально розміщений синець розміром біля 8x5 см фіолетового кольору. На правій виличній ділянці обличчя є вертикально розміщене садно розміром біля 1x0,5см покрите підсохлою темно-коричневою кіркою, розміщеною на рівні навколооточуючої шкіри...».

З медичної карти стаціонарного хворого № 7088/744 відомо, що ОСОБА_4 після події, що сталася 18.08.2009 року, поступила в травматологічне відділення Самбірської ЦРЛ 20.08.09 р. із скаргами «...на біль голови, на головокружіння, на нудоту, на втрату пам'яті, порушення координації...», де знаходилась на лікуванні з діагнозом: «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Післятравматична неврастенія. Забійні садна голови та тулуба», а з медичної карти № 17274/1281 стаціонарного хворого видно, що вона з 26 серпня 2009р лікувалась в неврологічному відділенні ЛОКЛ з діагнозом: «Дисциркуляторна енцефалопатія II, змішаного ґенезу (атерослекротична, гіпертонічна, післятравматична (анамнестично), з гіпертензійним, цефалгічним синдромом. Остеохондроз шийного відділу хребта з спондилоартрозом. Лівобічний середній отит. Лівобічний кохлеоневрит. Лівостороння різка приглухуватість».

Враховуючи скарги, що висловлювала ОСОБА_24 при надходженні в стаціонар 20.08.09 р,, характер неврологічної симптоматики та локалізацію тілесних ушкоджень, не виключається наявність у неї закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, синця нижньої повіки лівого ока з переходом на ліву виличну ділянку, садна правої виличної ділянки. Згідно даних спеціальної медичної літератури струс головного мозку є найлегшою клінічною формою черепно-мозкової травми, яка за своїм звичайним перебігом викликає короткочасний розлад здоров'я строком до 21 дня і протягом цього часу потребує стаціонарного та амбулаторного лікування.

Згідно записів в медичній документації у ОСОБА_4 мали місце гіпертонічна хвороба 2-го ст., хронічне дистрофічно-дегенеративне захворювання - остеохондроз шийного відділу хребта, недостатність кровообігу в каротидному та вертебробазилярному басейнах, дисциркуляторна енцефалопатія 2 ст. з гіпертензійним цефалічним синдромом, які судячи з їх вираженості виникли у неї задовго до події, що сталася 18.08.09 року. Вказані захворювання характеризуються періодичними загостреннями та прогресуванням і можуть подовжувати термін видужання після струсу головного мозку і в своєму перебігу призводити до нейросенсорної приглуховатості.

При огляді ОСОБА_4 членами комісії головного бюро у неї виявлено різку лівобічну нейросенсорну приглухуватість. Причиною розвитку середнього отиту, діагностованого у ОСОБА_4, могло бути, як інфекційне захворювання, так і травма середнього вуха. Враховуючи відсутність у медичній документації даних про ушкодження в ділянці лівого вуха, та барабанної перетинки, наявність хронічних захворювань, що можуть призводити до погіршення слуху, відсутність даних про стан органу слуху до події, пов'язати виникнення лівобічної нейросенсорної приглухуватості з подією, що сталася 18.08.09 року не є можливим.

Отже, тривалий розлад здоров'я ОСОБА_4 не пов'язаний з самим характером отриманих ушкоджень, а міг бути обумовлений загостренням вказаних хронічних захворювань та згідно п 4.7. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається.

Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження утворились від ударної дії тупого (-их) предмета (-ів). Черепно-мозкова травма у вигляді синця нижньої повіки лівого ока з переходом на ліву виличну ділянку, садна правої виличної ділянки та струсу головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Синці грудної клітки, лівої руки та лівої ноги відносяться до легких тілесних ушкоджень.».

Згідно наявних у матеріалах справи медичних карт хворої ОСОБА_4 :№4222 , № 7088 убачається, що потерпіла з приводу отриманих тілесних ушкоджень перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні.

Оцінюючи всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази, суд вважає, що підсудна ОСОБА_3 Л В. намагається уникнути кримінальної відповідальності, заперечуючи свою причетність до умисного заподіяння потерпілій 18.08.2009 року легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

Однак її вина у вчиненому доведена наступними обєктивними та належними доказами, які досліджувались у судовому засіданні:

- висновком проведеної по справі комісійної судово медичної експертизи, яким констатовано характер, механізм, локалізацію та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої ОСОБА_4 внаслідок її побиття.

Зокрема, цим висновком підтверджено, що тілесні ушкодження останній були спричинені вналідок нанесення ударів палицею, локалізовані у лівій частині тіла, утворились 18. 08. 2009 року, тобто підтверджують показання потерпілої, ОСОБА_4 відносно нанесення їй ударів обвинученою палицею по лівій частині тіла, а відтак суд надає цим показанням віри, так як вони відповідають обставинам справи;

- показанням свідків ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо заподіяння потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень,, які суд приймає до уваги з вищенаведених підстав та не оцінює їх критичноно, враховуючи характер родинних відносин;

- показаннями свідка ОСОБА_9, яка показала, що потерпіла купила пляшку олії в магазині напередодні конфлікту і направилась додому, чим підтверджується та обставина, що підсудна наносилала удари потерпілій, крім палиці, ще пляшкою олії по голові;

- показаннями свідків ОСОБА_15, ОСОБА_13, Н. І., ОСОБА_14, які підтвердили наявність у потерпілої тілесних ушкоджень, локалізованих на обличчі та лівій частині тіла, яким суд надає віри, оскільки вони відвідували хвору в лікарні, бачили її та спілкувались з нею;

- показаннями допитаних у якості свідків лікарів Самбірської ЦРЛ ОСОБА_25 та ОСОБА_20, які також підтвердили наявність тілесних ушкоджень у потерпілої, з якими вона поступила на лікування;

- показаннями свідка ОСОБА_16, з яких убачається, що вона бачила після конфлікту на тілі потерпілої численні синяки;

- показанням свідка ОСОБА_6 щодо конфлікту між потерпілою і підсудною, яким суд надає віри, і водночас критично оцінює його показання в частині заперечення того, що не бачив факту заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 потерпілій, оскільки ці показання спростовані показаннями самої потерпілої, свідка ОСОБА_8 , яким суд надав віри, показанням свідка ОСОБА_16Д,. яка ствердила в судовому засіданні, що у її присутності останній не заперечував тієї обставини, що бачив, як підсудна під час конфлікту наносила удари потерпілій. Сам свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні свою позицію пояснив тим, що не хоче мати жодного конфлікту в селі;

- показаннями свідка ОСОБА_19, яка засвідчила факт перебування потерпілої після конфлікту у травматологічному відділенні Самбірської ЦРЛ;

- показаннями свідка ОСОБА_26, який показав, що по скарзі потерпілої відносно побиття її підсудною проводив перевірку, виніс офіційне застереження ОСОБА_3 В;

- оглянутими та дослідженими в судовому засіданні медичними картами хворої ОСОБА_4, які підтверджуть факт перебування потерпілої на лікуванні з приводу отриманих травм.

Суд не приймає до уваги показань свідків ОСОБА_18, ОСОБА_17 та ОСОБА_7, так як про обставини конфлікту їх нічого невідомо.

Оскільки підсудна ОСОБА_3 своїми умисними діями на грунті існуючих неприязних відносин побутового характеру 18. 09. 2009 року заподіяла потерпілій ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.,суд вважає вірною кваліфікацію її дій за ч. 2 ст. 125 КК України.

Обираючи покарання ОСОБА_3, суд враховує характер і ступінь вчиненного нею злочину, особу підсудної, яка раніше не судима, позитивно характеризується по місцю проживання, думку потерпілої, яка просить покарати підсудну згідно закону, відсутність помякшуючих та обтяжуючих вину обставин.

За таких обставин суд вважає за можливе обрати ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санції ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до вимог п..2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо у разі вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за яким передбачене покарання у виді обмеження волі, або позбавлення волі, з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Згідно ч. 5 ст. 74 КК особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу, у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України. Зокрема, у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою обставиною, а вимагає закриття справи за відсутністю в діях особи складу злочину або виправдання. Тоді суд, за наявності підстав, визнає особу винною у вчиненні злочину, виносить обвинувальний вирок, яким звільняє особу від покарання.

Оскільки ОСОБА_3 18.08.2009 року своїми умисними діями вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, що відноситься до категорії нетяжких, своєї вини у вчиненному не визнала, а, навпаки, просить її виправдати, суд приходить до висновку, що згідно ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, ст. 71 КПК України провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку з закінченням строків давності із постановленням обвинувального висновку.

Приймаючи до уваги, що провадження у справі відносно підсудної ОСОБА_3 закривається з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що предявлений потерпілою позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає розгляду.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду за N 4 від 31.03.19995 року з послідуючими змінами та доповненнями «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд при розвязанні спору враховує характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та інші обставини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, .особу винної особи, її матеріальний стан, , характер вчиненого нею злочину

Беручи до уваги, що підсудна ОСОБА_3 вчинила злочин щодо особи літнього віку, заподіявши їй тілесні ушкодження, що привело до її лікування, перенесення нею фізичного болю, не вибачилася перед нею, не визнала своєї вини, а, навпаки, звинувачує останню, що та являється конфліктною особою, чинить на неї наклепи, в той час як згідно з наявної у матеріалах справи характеристики, виданої по місцю проживання останньої, відомо, що вона позитивно характеризується, допомагає одиноким, особам, котрі потребують допомоги, що приводить до її моральних страждань, які виражаються в глибині душевних переживань, неспокою, болю, приниження її як особистості та враховуючи, що нетяжкий злочин, вчинений підсудною, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, позитивно характеризується по місцю свого проживання, відноситься до категорії нетяжких, суд вважає, що позов про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

В силу ст. 60 ЦПК України кожна зі сторін повинна довести ту обставину, на яку вона посилається як на підставу задоволення чи заперечення своїх позовних вимог.

ОСОБА_4 просить стягнути з ОСОБА_27 в її користь 5 000 тис. грн.. заподіяної матеріальної шкоди, посилаючись, зокрема, на наявні у матеріалах справи письмові докази (квитанції, чеки), у відповідності до яких вона купляла ліки, призначені лікуючим лікарем, для покращення свого стану здоровя, підірваного внаслідок заподіяння їй обвинуваченою тілесних ушкоджень.

Як убачається із оглянутих та досліджених у судовому засіданні цих доказів, на них відсутні найменування ліків, їх вартість. Позивачем не доведено, що саме ці ліки і в такій кількості необхідні їй були для лікування травм, завданих підсудною.

За таких обставин суд вважає, що позов в частині відшкодування матеріальної шкоди слід залишити без розгляду, розяснивши ОСОБА_4 право звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323,324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та засудити на 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, ст. 71 КПК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від призначеного покарання внаслідок спливу строку давності, а справу провадженням закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 5 (пять) тисяч моральної шкоди.

Позов про стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту його оголошення.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Г.І.Карнасевич