Справа № 173/2571/14-к
Номер провадження1-кп/173/24/2015
В И Р О К
іменем України

13 жовтня 2015 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, дітей не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Верхньодніпровського районного суду від 11 липня 2014 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки, у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 199 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він в період з 2 жовтня 2014 року до 15 жовтня 2014 року, мешкаючи за адресою: АДРЕСА_1 умисно, достовірно знаючи, що купюри підроблені, з метою подальшого збуту зберігав за вищевказаною адресою купюри номіналом 500 гривень, 50 гривень та 100 доларів США. 02 жовтня 2014 року, близько 14.00 години, ОСОБА_4 звернувся до працівника Верхньодніпровського відділення Публічного акціонерного товариства «Райфайзенбанк Аваль», надавши для перевірки банкноту номіналом 500 гривень. Після того, як касир повідомила, що банкнота підроблена, ОСОБА_4 , в той же день в період з 15.00 до 16.00 години, знаходячись на території комунального закладу освіти «Верхньодніпровський навчально-реабілітаційний центр» Дніпропетровської обласної ради, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ вул. Гагаріна, 14, маючи умисел на збут підробленої валюти, умисно, під виглядом придбання мобільного телефону, достовірно знаючи, що купюра підроблена, передав і тим самим умисно збув неповнолітньому ОСОБА_6 1997 року народження, для подальшого обміну в магазині купюру номіналом 500 гривень, не повідомивши останньому, що вказана купюра підроблена. ОСОБА_6 , в зазначений вище час, виконуючи прохання ОСОБА_4 , про розмін купюри звернувся до власниці магазину «Явір» ОСОБА_7 , де надав для обміну купюру номіналом 500 гривень, яку отримав від ОСОБА_4 , але остання, перевіривши вказану купюру на спеціальному приладі, повідомила працівників міліції про факт збуту підробленої валюти. 02 жовтня 2014 року в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 було оглянуто та вилучено купюру номіналом 500 гривень.

Згідно з висновком експерта № 70/060710 від 29.10.2014 року банкнота номіналом 500 гривень з серійним номером ЛД 9662553 вилучена в касі магазину «Явір» не відповідає за своїми характеристиками грошовим знакам Національного банку України аналогічного номіналу, які знаходяться в офіційному обігу.

Зображення лицевого та зворотного боку наданої банкноти отримані способом струмного друку за допомогою копіювально-розмножувальної техніки (струмний принтер, копір, тощо). Зображення водяного знаку на банкноті отримані способом малювання барвником білого кольору на відповідній ділянці зворотного боку банкнота. «Захисна нитка» на банкноті імітована способом аплікації, а саме - наклеюванням паперової стрічки (з зображеннями) шириною- 3 мм поперек (ліворуч від центру) зворотного боку банкноти. Рельєфність («шершавість») окремих ділянок поверхні банкноти отримана шляхом видавлювання рельєфу з одного з його боків за допомогою предмету з рельєфною контактною поверхнею в виді паралельних пунктирних ліній довжиною ~ 0.5-0.8 мм з шагом між лініями~1.2-1.3 мм.

Купюри номіналом 50 гривень та 100 доларів США, ОСОБА_4 , умисно продовжував зберігати за місцем проживання за вище вказаною адресою з метою подальшого збуту до 15 жовтня 2014 року, коли вони в період з 10 години 20 хвилин до 13 години 30 хвилин в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді були виявлені та вилучені працівниками Верхньодніпровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Згідно з висновком експерта № 70/06-757 від 18.11.2014 року грошова купюра номіналом 50 гривень серія та номер ГР 6807881, вилучена під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 не відповідає за своїми характеристиками грошовим знакам Національного банку України аналогічного номіналу, які знаходяться в офіційному обігу. Зображення банкноти отримані способом струмного друку за допомогою копіювально-розмножувальної техніки (струмний принтер, копір, тощо).

Грошова купюра номіналом 100 доларів США серія номер АН 74154297А, вилучена в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідає за своїми характеристиками грошовим знакам Федеральної резервної системи США аналогічного номіналу, які знаходяться в офіційному обігу. Зображення лицевого та зворотного боку отримані поліграфічним способом з використанням форм плоского офсетного друку.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 199 Кримінального кодексу України за ознаками зберігання з метою збуту, а також збуту підробленої національної валюти України у вигляді банкнот та іноземної валюти.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині не визнав повністю, суду показав, що 2 жовтня 2014 року приблизно о 12 годині він проводив дівчину на автовокзал та по дорозі знайшов згорнуту купюру 500 грн., підібрав її та поклав собі до кишені. Дівчині про це нічого не сказав. Після того, як провів дівчину до автовокзалу, приблизно о 13 годині зателефонував своєму знайомому ОСОБА_8 , щоб той допоміг йому перенести комп`ютер до дому. Комп`ютер був на ремонті біля автовокзалу, тому вони там і зустрілися з ОСОБА_8 та віднесли комп`ютер до нього до дому. Повідомив ОСОБА_8 , що знайшов 500 грн. вони деякий час побули в нього вдома, а потім пішли на вулицю. Йому хтось зателефонував та він дав ОСОБА_8 500 грн., щоб той купив собі цигарок, води та йому жувальну гумку в той час, коли він розмовляв по телефону. Капустін чомусь не купив цигарки і тоді вони вирішили піти в банк перевірити купюру та розміняти її. Спочатку зайшли до ОСОБА_9 . Там він передав купюру касиру, вона оглянула купюру, повідомила, що вона нормальна та повернула її. При цьому він бачив, що на апараті касир купюру не перевірила. Потім пішли до Приватбанку, щоб розміняти купюру, проте там всі каси були зачинені на обідню перерву. Потім вони з ОСОБА_8 пішли до інтернату, оскільки він вирішив придбати для своєї дівчини телефон та він знав, що в інтернаті продають телефони з рук. Там Хвороситина запропонував купити телефон за 300 чи 400 грн. Він дав йому 500 грн., але той сказав, що в нього не буде решти. Тоді він віддав купюру раніше знайомому йому Гостєву та попросив його розміняти купюру. Гостєв погодився та пішов до магазину, а вони залишилися його чекати в інтернаті. Потім він пішов по своїх справах, а ОСОБА_8 з Хворостиною лишилися чекати ОСОБА_10 . Коли через деякий час повернувся вже нікого не було. Пізніше йому зателефонувала мати та повідомила, що його шукає міліція. Пішов до райвідділу, розповів все як було та його відпустили. Через 2 тижні до нього в квартиру прийшли працівники міліції та провели обшук, знайшли купюри. Що це за купюри він не знає, можливо його батька, але це не його гроші. Під час обшуку знайшли 100 дол. США в туалеті та ще купюру на дивані.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Кримінального процесуального кодексу України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого та прокурора.

Частина 1 ст. 199 КК України передбачає кримінальну відповідальність за виготовлення, зберігання, придбання, перевезення, пересилання, ввезення в Україну з метою збуту, а також збут підробленої національної валюти України у виді банкнот чи металевої монети, іноземної валюти, державних цінних паперів чи білетів державної лотереї лише за умови доведеності, що такі дії вчиненні особою з прямим умислом, тобто особа має усвідомлювати суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачати його суспільно небезпечні наслідки та бажати їх настання.

Разом з тим стороною обвинувачення не доведено винуватість ОСОБА_4 у збуті підробленої національної валюти України у виді банкноти 500 грн., а саме суб`єктивну сторону складу злочину (форму вини). Докази, надані стороною обвинувачення, лише підтверджують обставини, які мали місце, проте не доводять вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину, в якому його обвинувачують.

Так згідно з протоколом огляду місця події від 2 жовтня 2014 року слідчим в присутності понятих та за участю ОСОБА_11 було оглянуто та вилучено грошову купюру номіналом 500 грн. (серійний номер ЛД 9662553), яка знаходилась в касі магазину «Явір» по вул.. Гагаріна, 29 м. Верхньодніпровськ. Як показали свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_6 слідчим було оглянуто та вилучено саме ту купюру, яку хотів розміняти ОСОБА_6 та яка була передана йому особисто ОСОБА_4 .

Згідно з висновком експерта № 70/06-710 від 29 жовтня 2014 року банкнота номіналом 500 гривень з серійним номером ЛД 9662553, вилучена в касі магазину «Явір» не відповідає за своїм характеристикам грошовим знакам Національного банку України аналогічного номіналу, які знаходяться в офіційному обігу. Зображення лицевого та зворотного наданої банкноти отримані способом струминного друку за допомогою копіювально-розмножувальної техніки (струмний принтер, копір тощо). Зображення «водяного знаку» на банкноті отримані способом малювання барвником білого кольору на відповідній ділянці зворотного боку банкноти. «Захисна нитка» на банкноті імітована способом аплікації, а саме наклеюванням паперової стрічки (з зображеннями) шириною 3 мм поперек (ліворуч від центру) зворотного боку банкноти. Рельєфність («шершавість») окремих ділянок поверхні банкноти отримана шляхом видавлювання рельєфу з одного його боків за допомогою предмету з рельєфною контактною поверхнею у виді паралельних пунктирних ліній довжиною 0,5-0,8 мм з шагом між лініями 1,2-1,3 мм.

Окрім того в судовому засіданні досліджено речові докази зі сторони обвинувачення:

відеозапис з камер відеоспостереження з приміщення та каси № 2 Верхньодніпровського відділення ПАТ «Райфайзенбанк Аваль», згідно з яким 2 жовтня 2014 року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_12 прийшли до приміщення банку та ОСОБА_4 передав особисто касиру купюру номіналом 500 грн., яка її повернула і обвинувачений зі свідком пішли. Речовий доказ у справі отриманий на підставі ухвали слідчого судді, що підтверджується протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 10 жовтня 2014 року, а тому суд вважає цей доказ належним та допустимим та приймає його до уваги;

купюру номіналом 500 грн. серійний номер ЛД 9662553, яка вилучена в касі магазину «Явір» та згідно з висновком експерта не відповідає за своїм характеристикам грошовим знакам Національного банку України аналогічного номіналу, які знаходяться в офіційному обігу.

Окрім того на підтвердження винуватості ОСОБА_4 за клопотанням сторони обвинувачення були допитані свідки, які дали суду такі показання.

Так неповнолітній свідок ОСОБА_12 , який був допитаний безпосередньо в судовому засіданні в присутності законного представника та педагога, суду показав, що знайомий з ОСОБА_13 . В жовтні 2014 року вони зустрілися з ОСОБА_14 біля автовокзалу та він допоміг ОСОБА_14 перенести комп`ютер до дому ОСОБА_14 . ОСОБА_13 сказав йому, що знайшов 500 грн. та взяв цю купюру в себе вдома, де саме вона була він не бачив, можливо вона була в нього в кишенях одягу. Вони вдвох пішли на вулицю. Там він хотів купити цигарки в кіоску, але продавець йому відмовила. Він подумав, що вона відмовилася брати купюру до рук через те, що вона була трохи надірвана. В цей час ОСОБА_13 розмовляв з кимось по телефону, тому дав гроші йому. Самір попросив купити йому жуйку, а він хотів собі купити цигарки, оскільки ОСОБА_14 не палить. Це була звичайна купюра, він не здогадувався, що вона фальшива. Потім пішли до банку, щоб перевірити чи не фальшива ця купюра та розміняти її. До каси підійшов ОСОБА_14 , але він був поруч та чув, що казала касир. Вона взяла купюру до рук, подивилася на неї та повернула, сказавши, що купюра нормальна. На апараті вона купюру не перевіряла, можливо в неї не було спеціального апарату. Потім пішли до ПриватБанку, щоб розміняти купюру, але там були зачинені всі каси. Потім пішли до ОСОБА_15 піонерів, а потім в інтернат, щоб купити телефон. Чому ОСОБА_14 захотів придбати телефон він не знає. Двоє хлопців з інтернату хотіли продати телефон, але в них не було решти. Гроші віддали ОСОБА_10 , щоб він їх розміняв. Він з ОСОБА_14 залишились їх чекати. Хлопці пішли в напрямку магазину «Явір», а потім вони повернулися з двома працівниками міліції. Саміра в цей час поруч не було, куди він дівся він не знає, але пам`ятає, що він кудись відходив.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що в жовтні 2014 року до неї в кіоск звернувся хлопець, який хотів купити пачку дорогих цигарок. Він поклав купюру 500 грн. В руки цю купюру не брала взагалі і не роздивлялася її. Купюра була складена та на вигляд була звичайною. Обвинуваченого поруч не бачила. Потім в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 упізнала свідка ОСОБА_12 як хлопця, який в той день підходив до неї та хотів придбати цигарки.

Неповнолітній свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні в присутності педагога та законного представника суду показав, що восени 2014 року до нього звернувся обвинувачений, щоб купити телефон. ОСОБА_13 не захотів розмінювати гроші, тому пішов міняти їх сам. На вигляд це була звичайна купюра та він не здогадувався, що вона фальшива. В магазині «Гагарінський» продавець перевірила гроші та сказала, що вони підроблені. Викликали міліцію. Працівники міліції сказали, щоб він повідомив, де ОСОБА_14 . Коли ОСОБА_13 побачив міліцію, він почав тікати. Чому він тікав, не знає.

Неповнолітній свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні в присутності педагога та законного представника суду показав, що восени 2014 року обвинувачений хотів купити телефон, домовились що він купить телефон за 350 грн., проте в нього були 500 грн., а решти не було. Купюра була складена, проте на вид нормальна, не порвана. Самір попросив, щоб він розміняв гроші, проте він відмовився, оскільки у ОСОБА_14 лишився телефон. Гроші пішов міняти ОСОБА_10 . Коли ОСОБА_10 повернувся, з ним прийшли 2 працівника міліції. Гостєв сказав, що в нього забрали купюру, оскільки вона виявилась фальшивою. Самір втік.

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що вона працює в кондитерському відділі в магазині «Гагарінський». Восени 2014 року забіг до магазину хлопець, щоб поміняти 500 грн. Він спитав в дверях, чи поміняє вона гроші, вона йому відмовила і він відразу пішов. Гроші самі не бачила. Самого хлопця не бачила та не запам`ятала, оскільки в неї були люди і вона була зайнята.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що в жовтні 2014 року в другій половині дня вона була в магазині «Явір» (« ОСОБА_19 »), розбирала чай за прилавком. В магазині в цей час було 2-3 особи в гастрономі та 2 особи біля горілчаного відділу. Зайшов хлопець, щоб розміняти 500 грн. відразу, коли побачила купюру, зрозуміла, що вони фальшиві. Цього хлопця раніше в магазині не бачила, він сказав, що він з інтернату. Почала його сварити за те, що надав їй фальшиві гроші та викликали міліцію. Хлопець пояснював, що гроші не його і, що йому їх дав якийсь хлопець, який на нього чекає біля інтернату і хоче купити в нього мобільний телефон. Цю купюру перевірили на апараті і він показав, що купюра фальшива. Обвинуваченого особисто не бачила.

Оцінюючи докази зі сторони обвинувачення, як письмові та речові докази, так і показання свідків, кожний окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку, що цим доказами не підтверджується суб`єктивна сторона злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а лише підтверджують обставини, які мали місце 2 жовтня 2014 року, тобто об`єктивну сторону злочину та предмет злочину - купюра номіналом 500 грн. серійний номер ЛД 9662553, яка згідно з висновком експерта не відповідає за своїм характеристикам грошовим знакам Національного банку України аналогічного номіналу, які знаходяться в офіційному обігу.

Так само не можна покласти в основу обвинувачення показання свідків зі сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_4 після того, як побачив працівників міліції втік, оскільки жоден зі свідків не пояснив мотиви такої поведінки обвинуваченого, а обвинувачений взагалі заперечував такі обставини. Твердження обвинувачення, що така поведінка обвинуваченого свідчить про намагання уникнути встановлення причетності його до злочину, на думку суду, є припущенням та за відсутності інших доказів винуватості не може не викликати сумніви у доведеності винуватості ОСОБА_4 .

Також не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні твердження обвинувачення, що після того, як 2 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до працівника Верхньодніпровського відділення ПАТ «РайффайзенБанкАваль» з проханням перевірити банкноту номіналом 500 грн., а касир повідомила йому про те, що купюра підроблена, він достовірно знаючи, що купюра підроблена, передав її неповнолітньому ОСОБА_6 з огляду на таке.

Так свідок ОСОБА_20 суду показала, що працює касиром в банку «РайффайзенБанк Аваль». На початку жовтня 2014 року до неї в касу звернувся обвинувачений щоб перевірити або розміняти купюру 500 грн. З яким точно питанням він звертався вона не пам`ятає. Коли взяла її до рук, зрозуміла, що вона підроблена, поклала купюру на віконечко, щоб потім перевірити на апараті, але обвинувачений відразу забрав купюру та пішов. Про те, що купюра підроблена вона обвинуваченому не сказала, а сказала лише, що купюра викликає у неї сумніви та її потрібно перевірити. Після того, як вона сказала це, обвинувачений занервував. Оскільки обвинувачений відразу пішов, не викликала міліцію. На спеціальному пристрої купюру на фальшивість не перевіряла, зробила висновок лише, оглянувши її візуально.

Разом з тим, суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_20 , як такі, що підтверджують винуватість ОСОБА_4 , оскільки на відеозапису з каси № 2 приміщення Верхньодніпровського відділення ПАТ «Райфайзенбанк Аваль» встановлено, що ОСОБА_20 дійсно тримала в руках купюру 500 грн., яку передав їй ОСОБА_4 , та повернула купюру йому безпосередньо в руки, не перевіривши купюру на спеціальному апараті, який знаходився безпосередньо перед нею та був увімкнений.

Свідок ОСОБА_20 не змогла суду пояснити, чому вона, переконавшись, що купюра підроблена, не діяла у відповідності до вимог до п. 4.1 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою правління НБУ від 1 червня 2011 року № 174, та не вилучили купюру, а в порушення п. 4.2 цієї ж Інструкції повернула її ОСОБА_4 .

Таким чином показання свідка ОСОБА_20 , а саме те, що вона хотіла перевірити купюру на апараті та не повертала її ОСОБА_4 , а лише поклала її на віконце каси, суперечать відеозапису, який було досліджено в судовому засіданні та показанням свідка ОСОБА_12 про те, що касир повернула купюру ОСОБА_4 , сказавши, що купюра нормальна.

Те, що свідок ОСОБА_20 припустила, що купюра підроблена, оглянувши її, на думку суду, не доводить те, що ОСОБА_4 усвідомлював, що ця купюра підроблена, оскільки жодних доказів того, що касир повідомляла йому про те, що купюра підроблена або ж при ньому встановила таку підробку на спеціальному апараті, стороною обвинувачення не надано.

Таким чином доведеність вини ОСОБА_4 ґрунтується лише на показаннях свідка ОСОБА_20 , які, на думку суду є непереконливими та суперечливими, оскільки суперечать відеозапису з каси № 2 приміщення Верхньодніпровського відділення ПАТ «Райфайзенбанк Аваль» та показанням свідка ОСОБА_12 , який суду показав, що чув, як касир повідомила, що купюра нормальна, які, в свою чергу, узгоджуються з показаннями обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що твердження обвинувачення про те, що ОСОБА_21 умисно, достовірно знаючи, що купюра 500 грн. підроблена зберігав її з метою збуту за своїм місцем проживання та збув її, передавши неповнолітньому ОСОБА_6 не підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами та є лише припущенням, на якому на якому не може ґрунтуватися обвинувачення.

Частиною 2 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Доведеність винуватості поза розумним сумнівом полягає у наданні стороною обвинувачення таких доказів винуватості особи, які б не викликали будь-які сумніви щодо винуватості особи.

Частиною 4 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справах "Авшар

проти Туреччини", "Ухань проти України", «Козинець проти України") неодноразово повторював, що при оцінці доказів суд має керуватися критерієм доведення " поза

розумним сумнівом". Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких узгоджених між собою.

Разом з тим, як зазначалося вище, стороною обвинувачення не надано достатньо вагомих, чітких та узгоджених доказів винуватості ОСОБА_4 , не наведено жодних версій, де обвинувачений взяв цю купюру, чому обвинувачення вважає, що ОСОБА_4 достовірно знав про те, що купюра підроблена, зважаючи на те, що жоден зі свідків про це не повідомляв та навіть свідок ОСОБА_20 , показання якої сторона обвинувачення наводить як доведеність умислу обвинуваченого ОСОБА_4 , не показала, що вона повідомила обвинуваченому про те, що купюра підроблена, а лише повідомила йому, що ця купюра викликає у неї сумніви. В даному випадку показання свідків зі сторони обвинувачення викликають у суду сумніви щодо винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, в якому його обвинувачують та вони є непереконливими, а тому такі сумніви суд зобов`язаний тлумачити на корись обвинуваченого, а саме на користь того, що він не усвідомлював того, що купюра 500 грн. підроблена.

Окрім того суд приймає до уваги доводи зі сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до банку з цією купюрою саме з метою перевірити її справжність та розміняти її, що на думку суду свідчить про те, що ОСОБА_4 не усвідомлював протиправність своїх дій.

Що стосується обвинувачення ОСОБА_4 в зберіганні з метою збуту за своїм місцем проживання підроблених купюр номіналом 50 грн. та 100 дол. США, суд приходить до висновку, що в цьому випадку стороною обвинувачення не доведено причетність ОСОБА_4 до вчиненого злочину, з огляду на таке.

На підтвердження пред`явленого обвинувачення сторона обвинувачення посилається на протокол обшуку від 15 жовтня 2014 року, показання свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , висновком експерта № 70/06-757 від 18 листопада 2014 року та речові докази: купюри номіналом 50 гривень серійний номер ГР 6807881 та 100 дол. США серійний номер АН 74154297А.

Згідно з протоколом обшуку від 15 жовтня 2014 року слідчим в присутності понятих на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук в квартирі АДРЕСА_3 . Згідно з протоколом під час проведення обшуку в нижньому лівому ящику шафи під правою стінкою в коридорі серед взуття виявлено паперовий згорток, в якому міститься речовина рослинного походження зеленуватого кольору; в речах на шафі, розташованій з правого боку від входу до зали між трюмо та вхідними дверима знайдено купюру номіналом 50 грн. КР 6807881, яка має ознаки фіктивності, в речах на дивані, який розташований в лівому куті квартири знайдено банкноту номіналом 100 дол. США серійний номер АН 74154297 А Н8.

Свідок ОСОБА_22 суду показав, що він був присутнім як понятий під час проведення обшуку в квартирі ОСОБА_13 . Працівники міліції зайшло до квартири, зачитали присутнім ухвалу суду про проведення обшуку. В квартирі на той момент був присутній ОСОБА_13 та його батьки. Також був присутнім прокурор, 3 працівники міліції. Взагалі обшук проводило двоє осіб. Один понятий дивився за одним працівником міліції, інший за іншим працівником міліції. ОСОБА_13 сказав, що піде до туалету і був там приблизно 10 хвилини. Перед цим показав, що у нього в кишенях при собі нічого не має. Обшук розпочали з туалету і там вилучили 100 дол. США. Бачив, як працівник міліції подивився бачок унітазу, за унітазом, а потім підняв килим і там знайшов купюру. Коли купюру знайшли, обвинувачений увірвався до туалету та хотів з`їсти купюру. Цю купюру знайшли під килимком в туалеті. Батьки чинили супротив працівникам міліції. Потім оглянули ванну кімнату, кухню, кімнату. В коридорі в шухляді знайшли згорток. Потім в залі, на дивані, де сиділа бабуся знайшли 100 дол. США. Потім в шафі, в серванті знайшли ще 50 грн. в гаманці бабусі. Також знаходили гривні під горщиками з квітами. Обвинувачений поводив себе агресивно під час проведення обшуку.

Свідок ОСОБА_24 суду показав, що був присутнім як понятий під час проведення обшуку в квартирі у ОСОБА_13 . Перед початком обшуку працівники міліції оголосили ухвалу суду про надання дозволу про проведення обшуку. Спочатку обшукали коридор, потім туалет, ванну кімнату. В туалеті під килимком знайшли гроші, які ОСОБА_13 потім з`їв. Яка це була купюра, не пам`ятає, скоріше за все це були долари США. Особисто бачив, як працівник міліції підняв килимок і там були гроші. Обвинувачений нічого не пояснював, а його родина заважала проводити обшук. Під час проведення обшуку завжди знаходився поруч з працівниками міліції. На кухні нічого не знайшли. Потім на дивані, під матрацом знайшли купюру 100 дол. США. Ще 50 грн. випали з одежі з шафи. ОСОБА_13 намагався комусь телефонувати. В коридорі знайшли згорток з коноплею, а в кімнаті знайшли насіння коноплі. Під час проведення обшуку були присутні прокурор та оперативна група, приблизно було 5 осіб. Обшук проводили 2 особи і біля цих осіб були присутні поняті. Кожна кімната обшукувалась окремо.

Надаючи оцінку протоколу обшуку, суд приходить до висновку про його недопустимість з огляду на таке.

Протокол та додатки до нього не відповідають вимогам ст. 104-106 КПК України. Так відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 104 КПК України вступна частина протоколу має містити всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії. Зі змісту вступної частини протоколу вбачається, що під час проведення обшуку були присутні о/у ОСОБА_25 , ОСОБА_4 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та поняті. Разом з тим обвинувачений та свідки ОСОБА_27 , ОСОБА_23 та Багмет стверджували, що обшук проводили одночасно декілька працівників міліції, був присутнім прокурор ОСОБА_28 , дівчина ОСОБА_4 та бабуся. Згідно з ч. 5 ст. 104 КПК України протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії. Протокол не підписаний прокурором ОСОБА_28 , який приймав участь під час проведення даної слідчої дії, разом з тим підписаний о/у ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , які не зазначені у вступній частині протоколу як учасники проведення слідчої дії.

Окрім того додатки до протоколу, а саме фототаблиця не відображають зміст проведення слідчої дії, а саме обшуку, оскільки на них зафіксовано лише речі, які були виявлені під час проведення слідчої дії та не відображають учасників слідчої дії, де саме було знайдено купюри.

Також суд звертає увагу на показання свідка ОСОБА_22 , який був понятим під час проведення обшуку та суду показав, що працівники міліції знаходились одночасно в декількох кімнатах квартири. Купюра номіналом 50 грн. була виявлена у речах у шафі, а свідок ОСОБА_24 показав, що купюру було знайдено на підлозі.

Всі зазначені порушення у сукупності, на думку суду свідчать про те, що протокол обшуку від 15 жовтня 2014 року є недопустимим доказом, оскільки він складений з порушеннями КПК України, а тому у відповідності до ч. 2 ст. 86 КПК України не може бути використаний при прийнятті рішенням судом.

Висновок експерта №70/06-757 від 18 листопада 2014 року, згідно з яким грошова купюра номіналом 50 гривень серія номер ГР 6807881, вилучена під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 не відповідає за своїми характеристиками грошовим знакам Національного банку України аналогічного номіналу, які знаходяться в офіційному обігу. Зображення банкноти отримані способом струминного друку за допомогою копіювально-розмножувальної техніки (струминний принтер, копр тощо); грошова купюра номіналом 100 доларів США серія АН номер 74154297А, яка вилучена під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 не відповідає за своїми характеристиками грошовим знакам Федеральної резервною системи США аналогічного номіналу, які знаходяться в офіційному обігу; зображення лицевого та зворотного боку банкноти отримані поліграфічним способом з використанням форм плоского офсетного друку суд приймає як належний та допустимий доказ, проте він не підтверджує причетність ОСОБА_4 до вчиненого злочину.

Окрім того суд звертає увагу на те, що стороною обвинувачення не доведено, що гроші, виявлені під час проведення обшуку зберігав у квартирі саме ОСОБА_4 , оскільки в судовому засіданні встановлено, що в цій квартирі разом з обвинуваченим постійно мешкають також його мати та вітчим. Під час досудового слідства, ані мати обвинуваченого, ані його вітчим ОСОБА_27 не допитувались.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 суду показав, що обвинуваченому він є вітчимом. Вони мешкають разом з матір`ю ОСОБА_14 в одній квартирі. У кожного своя кімната. Він був присутнім під час проведення обшуку, коли виявили 100 дол. США під матрацом на дивані та 100 дол. США в туалеті, також працівники міліції виявили 50 грн. Долари були його, він поміняв їх влітку, коли був в Криму, хотів придбати мопед та сховав їх. Також після того як він поміняв гроші на долари йому видали решту 50 грн., які він також зберігав в себе в дома. Чому гроші, які він зберігав під матрацом опинилися в туалеті, та на підлозі , він не знає, можливо онука знайшла гроші та поклала їх туди. В квартирі мешкають він, ОСОБА_14 , його мати, дівчина ОСОБА_14 . На момент проведення обшуку в квартирі були присутні він, його дружина, мати ОСОБА_14 , ОСОБА_14 з дівчиною, теща та онука. Обшук проводило декілька осіб: ОСОБА_31 , ще двоє працівників міліції, прокурор ОСОБА_32 , поняті. Під час обшуку проводилась фотозйомка на телефон. Обшук проводився близько 3 годин. Коли прийшли працівники міліції, ОСОБА_14 був з дівчиною у своїй кімнаті. Потім працівники міліції оголосили ухвалу суду про проведення обшуку, запропонували видати гроші. В кімнаті знайшли на підлозі 50 грн. та на дивані під матрацом 100 дол. також в коридорі знайшли якийсь згорток. Свідок стверджує, що гроші, які були знайдені в квартирі це його і про те, що вони фальшиві йому нічого не було відомо.

В порушення вимог ч. 2 ст.9 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з якою прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, стороною обвинувачення взагалі не досліджувалась версія причетності до зберігання підроблених грошей іншими особами, які мешкають з ОСОБА_4 у квартирі.

Жодних доказів причетності ОСОБА_4 до зберігання з метою збуту за своїм місцем проживання підроблених купюр номіналом 50 грн. та 100 дол. США стороною обвинувачення надано не було, а можлива причетність до злочину інших осіб стороною обвинувачення взагалі не досліджувалась.

Твердження прокурора про те, що показання ОСОБА_27 не потрібно приймати до уваги, оскільки жодних зауважень під час проведення обшуку від нього не надходило, на думку суду, не заслуговують на увагу та не спростовують висновку суду про недоведеність стороною обвинувачення причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину, в якому його обвинувачують.

Суд, оцінивши докази у справі кожний окремо та в їх сукупності, приходить до висновку про те, що обвинувачення ґрунтується лише на припущеннях, а тому у відповідності до ст. 62 Конституції України не може вважатися доведеним.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні злочину. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про практику застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта та на підставі доказів, наданих суду сторонами кримінального провадження.

Згідно з п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 373 Кримінального процесуального кодексу України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, а також якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів причетності обвинуваченого ОСОБА_4 до зберігання з метою збуту підробленої національної валюти України у вигляді банкнот та іноземної валюти та стороною обвинувачення не доведено що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності в межах пред`явленого обвинувачення, суд приходить до переконання про недоведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України. У зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується щодо зберігання з метою збуту національної валюти України у виді грошової купюри 50 грн. та у вигляді банкноти номіналом 100 дол. США та недоведеністю, що в його діях є склад кримінального правопорушення щодо збергігання з метою збуту, а також збуту підробленої національної валюти України у вигляді банкноти 500 грн., суд приходить до переконання, що його необхідно визнати невинуватим та виправдати у відповідності до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 373 Кримінального процесуального кодексу України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів, а саме: купюри номіналом: 500 гривень з серійним номером ЛД 9662553, 50 гривень серійний номер ГР 6807881, 100 доларів США серійний номер АН 7415297А, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Верхньодніпровського РВ; DVD-диск з матеріалами зйомки з камер відео спостереження операційної зали та каси № 2 Верхньодніпровського відділення ПАТ «РайфайзенбанкАваль», який зберігається в матеріалах кримінального провадження підлягає вирішенню в порядку ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Питання про процесуальні втирати, а саме витрати на проведення експертизи підлягає вирішенню в порядку ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України.

У відповідності до ч.1 ст. 377 Кримінального процесуального кодексу України, суд вважає за небідне припинити дію раніше обраного до ОСОБА_4 запобіжного заходу та звільнити його з під варти в залі судового засідання у зв`язку з виправданням.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.11, 24 Кримінального кодексу України, ст.ст. 7, 9, 17, 22, 84, 85, 86, 91, 92, 94, 100, 124, 337, 368, 370, 373, 374, 376, 377 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 199 Кримінального кодексу України та виправдати.

Припинити дію раніше обраного запобіжного заходу та звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Речові докази, а саме, купюри номіналом: 500 гривень з серійним номером ЛД 9662553, 50 гривень серійний номер ГР 6807881, 100 доларів США серійний номер АН 7415297А, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Верхньодніпровського РВ після набрання вироком суду законної сили знищити; DVD-диск з матеріалами зйомки з камер відео спостереження операційної зали та каси № 2 Верхньодніпровського відділення ПАТ «РапйфайзенбанкАваль», який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу зберігання.

Процесуальні витрати, а саме витрати на проведення експертизи - віднести за рахунок держави.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1