Справа № 500/8382/14-к
Провадження № 1-кп/500/110/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі кримінальне провадження, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000020 від 17 лютого 2014 року відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні у неповнолітню дитину, заступника начальника флоту портового з експлуатації, перевезень і руху флоту ДП «Ізмаїльський морський торгівельний порт», який проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 383 ч. 2, 384 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
19 серпня 2013 року до Дунайської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері надійшла заява ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за попередньою змовою з невстановленими особами, з погрозою застосування вогнепальної зброї, захопив теплоходи «Міхалич» (попередня назва «АССОRD») та «Ліна» (попередня назва « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), привів їх до порту Ізмаїл. Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та у той же день проведення досудового розслідування доручено СВ ЛВ на ст. Ізмаїл УМВС України на Одеській залізниці.

Під час досудового розслідування, 04 жовтня 2013 року о 15 годині 08 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні СВ ЛВ на ст. Ізмаїл УМВС України на Одеській залізниці у Одеській області по вулиці Гагаріна, З міста Ізмаїл, маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, будучи попередженим про кримінальну відповідальність передбачену ст. 383 КК України, повідомив слідчому, що від членів екіпажу йому стало відомо, що наприкінці лютого 2013 року в міжнародних нейтральних водах ріки Дунай ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленими особами, з погрозою застосування вогнепальної зброї, захопив теплоходи «Міхалич» (попередня назва «АССОRD») та «Ліна» (попередня назва « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), привів їх до порту Ізмаїл.

Однак, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000042 за ч. 2 ст. 278 КК України за фактом захоплення суден «Міхалич» та «Ліна» наприкінці лютого 2013 року, встановлено, що викладені обставини ОСОБА_4 не відповідають дійсності та спростовуються показами свідків, в тому числі членів екіпажу теплоходів «Міхалич» (попередня назва « ІНФОРМАЦІЯ_4 ») та «Ліна» (попередня назва « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), а також іншими матеріалами зібраними під час досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000042 за ч. 2 ст. 278 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Крім того, 04 жовтня 2013 року, в період часу з 15 години 40 хвилин до 17 годин 10 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні СВ ЛВ на ст. Ізмаїл УМВС України на Одеській залізниці у Одеській області по вулиці Гагаріна, 3 міста Ізмаїл, будучи залученим до кримінального провадження в якості потерпілого та попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, під час досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000042 за ч. 2 ст. 278 КК України, маючи умисел на завідомо неправдиві показання, під час допиту в якості потерпілого, повідомив слідчому, що ОСОБА_6 , за попередньою змовою з невстановленими особами, з погрозою застосування вогнепальної зброї, захопив теплоходи «Міхалич» (попередня назва «АССОRD») та «Ліна» (попередня назва « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), привів їх до порту Ізмаїл, при цьому перевантаживши біля 20 тон дизельного палива з борта теплоходу «Ліна» (попередня назва «ANGELINA») на борт теплоходу «Міхалич» (попередня назва «АССОRD»).

Однак, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000042 за ч. 2 ст. 278 КК України, за фактом захоплення суден «Міхалич» та «Ліна» наприкінці лютого 2013 року, встановлено, що викладені обставини ОСОБА_4 не відповідають дійсності та спростовуються показами свідків, в тому числі членів екіпажу теплоходів «Міхалич» (попередня назва «АССОRD») та «Ліна» (попередня назва « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), а також іншими матеріалами зібраними під час досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000042 за ч. 2 ст. 278 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе не визнав та пояснив, що він на момент подачі заяви до міліції, під час допиту в якості потерпілого повідомляв відомості, які йому сталі відомі від членів екіпажу. Сам він на місці події не був. На той час вказані судна належали компанії, до якої ОСОБА_6 не мав відношення. Він був співробітником компанії, яка володіла судами, а тому вважав, що діє в межах повноважень.

Незважаючи на невизнання своєї провини обвинуваченим його провина підтверджується наступним дослідженими в судовому засіданні доказами.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , що теплоходи «Міхалич» та «Ліна» належать його компанії і ОСОБА_4 до них нікого відношення не мав, а тому його заяви про захват теплоходів не відповідають дійсності. В даний час ніяких претензій до ОСОБА_9 він не має.

Поясненнями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 про те, що ніякого захоплення теплоходів «Міхалич» та «Ліна», в тому числі з застосуванням вогнепальної зброї не було.

Заявою ОСОБА_4 від 09 жовтня 2013 року про захват теплоходів «Міхалич» та «Ліна», з якої вбачається що при подачі заяви він попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України.

Заявами ОСОБА_4 на ім`я Генерального прокурора України та прокурора Одеської області від 31 липня 2013 року.

Протоколом допиту ОСОБА_4 від 04 жовтня 2013 року у якості потерпілого, згідно якого він попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст.ст. 383 ч. 2, 384 ч. 2 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив:

завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинене злочину поєднане з обвинуваченням особи в тяжкому злочину - злочин, передбачений ст. 383 ч. 2 КК України,

завідомо неправдиве показання потерпілого під час досудового слідства, поєднане з обвинуваченням у тяжкому злочину, передбаченого ст. 384 ч.2 КК України.

Даючи оцінку свідченням обвинуваченого ОСОБА_4 про його непричетність до вчинення кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що вони дані відповідно до обраної їм форми захисту заперечувати скоєне, і спростовуються поясненнями потерпілого, свідків, іншими доказами по справі.

Суд вважає, що провина ОСОБА_4 в об`ємі пред`явленого звинувачення встановлена сукупністю доказів досліджених і перевірених ще раз судом.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених потерпілим, свідками. Даних про яку-небудь їх зацікавленість в результаті справи не встановлено, їх свідчення відповідають і не суперечать обставинам, відомості про яких містяться в інших зібраних у справі доказах.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.ст. 65 - 67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчинених злочинів, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшувальні покарання.

Обставин, які б згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено не було.

Обставин, які б згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд встановлено не було.

З урахуванням усіх обставин справи, особи обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків вчиненого ним правопорушення, керуючись вимогами карного закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України - звільнення від відбуття покарання з випробувальним терміном.

Керуючись ст. 84 КК України, ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винним за ст.ст. 383 ч. 2, 384 ч. 2 КК України і призначити йому покарання:

за ст. 383 ч. 2 КК України у вигляді обмеження волі строком на два роки,

за ст. 384 ч. 2 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік.

Згідно ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 визначити шляхом поглинання менш тяжкого покарання тяжчим і остаточно визначити покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки.

Запобіжний захід до набирання законної сили вироку відносно ОСОБА_4 не обирати.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши випробувальний термін один рік.

На підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 звільнити від відбуття призначеного покарання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той же термін з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1