права № 366/1944/15-к
Провадження № 1-кп/366/137/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2015 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків, Київської області кримінальне провадження за обвинувальним актом за номером в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 0000259 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя та уродженця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, не одруженого, тимчасово не працюючого, середньою освітою, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
26 квітня 2015 року, близько 05 години, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ-2109, д. н. з. НОМЕР_1 , рухався автодорогою між селами Кухарі-Олива, Іванківського району, Київської області. Під час руху в порушення п. 2.3 ПДР України (водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за розміщенням та кріпленням вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування) ОСОБА_4 був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, в порушення п. 2.9 ПДР України (водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння) та в порушення п. 12.1 ПДР України (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати), не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого на заокругленні дороги виїхав а межі проїзної частини на ліве узбіччя де допустив зіткнення автомобіля з деревом.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ-2109, д. н. з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я, а пасажир ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, розкаявся. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю цивільні позови прокурора.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повне визнання двох цивільних позовів прокурора, підтвердження ним обставин вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, суд визнає на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року) недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому роз`яснено наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року), проти яких, він не заперечує.

Вищезазначені встановлені судом обставини підтверджуються доказами, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел доказів, як показання самого обвинуваченого, потерпілих.

Зокрема, допитаний як обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, та показав, що 26 квітня 2015 року, він відпочивав разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншими хлопцями в с. Олива, Іванківського району, Київської області. Він особисто випив 1 літр пива. Потім хлопці запропонували продовжити гуляння в барі в населеному пункті Тетерів. Оскільки, він випив лише пляшку пива, хлопці вирішили, що він не дуже п`яний, а тому посадили його за кермо автомобіля ВАЗ-2109, який належить ОСОБА_7 . Він сів за кермо, поряд на пасажирське сидіння сів ОСОБА_5 , позаду нього ОСОБА_6 , інші хлопці. Приблизно о 12 годині ночі вони поїхали до Тетерева. В Тетереві вони ходили до бару. Він особисто більше алкогольних напоїв не вживав. Приблизно о 04 годині ранку, він сів за кермо автомобіля ВАЗ 2109 та всі разом поїхали назад до с. Олива Іванківського району. Він пам`ятає як переїжджав «Варшавку», що було далі та як врізався в дерево не пам`ятає. Свідомості не втрачав. Ще до приїзду працівників ДАІ, їх забрала швидка. Вже в лікарні він проходив тест на алкоголь. Крім того. Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що під час перебування потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , він надавав хлопцям допомогу на лікування (грошима), і в майбутньому обіцяє допомагати по можливості потерпілому ОСОБА_6 матеріально доти, доки останній не видужає та не почне працювати.

Допитаний як потерпілий, ОСОБА_5 , показав суду, що з обвинуваченим ОСОБА_8 знайомий давно, сусіди, стосунки нормальні. 26 квітня 2015 року він, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та його товариш, який повернувся з АТО відпочивали в с. Олива, пили пиво. Потім, товариш, який прийшов з АТО запропонував поїхати у бар в Тетерів. Він та інші погодились. У нього у власності є автомобіль ВАЗ-2109. Хлопці запропонували поїхати в бар на його машині. Оскільки він випив багато, то за кермо вирішив не сідати. Замість нього за кермо сів ОСОБА_11 , який на його думку був найтверезіший серед усіх присутніх. ОСОБА_12 випив лише пляшку пива, та і по ньому не було видно, що він п`яний. ОСОБА_12 сів за кермо, він сів поруч на пасажирське сидіння, хлопці позаду. Коли вони їхали в бар, то по дорозі він спав. Приїхавши в Тетерів, вони пішли до бару. Там він випив, ще пляшку пива. Коли вранці вони повертались назад додому в с. Олива, за кермом сидів ОСОБА_11 , а він на передньому пасажирському сидінні. Як тільки вони рушили з місця він відразу заснув. Як трапилась аварія він не знає, бо спав. У судових дебатах просив суд не засуджувати ОСОБА_13 , оскільки він до нього ніяких претензій немає, сам ОСОБА_12 свою вину визнав повністю, розкаявся.

Допитаний як потерпілий ОСОБА_6 повністю підтвердив покази обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 . У судових дебатах сказав, що претензій до обвинуваченого немає, лише просив допомагати по можливості до поки він не вилікується та не почне працювати.

Вказані покази дають достатні підстави вважати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні вищезазначеного кримінально караного діяння.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони (протягом 2014-2015 років займався зборами волонтерської допомоги бійцям АТО та переселенцям з Луганщини, приймає участь у заходах по благоустрою села), не одружений, працездатний але тимчасово не працевлаштований (перебивається тимчасовими підробітками), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Суд ураховує також наявність обставин, які у відповідності до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання: щире каяття та у відповідності до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також суд приймає до уваги, що обвинувачений має лише середню освіту (закінчив 11 класів), та не має іншої спеціальності, окрім водія.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, без застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення обвинуваченого права керувати транспортним засобом на певний строк. Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 відповідні обов`язки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

В матеріалах кримінального провадження наявні два цивільні позови.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільні позови Іванківського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі управління фінансів Іванківської районної державної адміністрації про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 від злочину на суму 1949 гривень 88 копійок та в особі Головного управління фінансів Київської обласної державної адміністрації про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 від злочину на суму 6422 гривень 17 коп. підлягає задоволенню у повному обсязі як обґрунтовані доказами, зокрема листом «Іванківської центральної районної лікарні» № 545 від 13.07.2015 року, листом «Київської обласної клінічної лікарні» № 1568 від 15.07.2015 року.

Речові докази: автомобіль ВАЗ-2109, переданий під розписку власнику ОСОБА_5 .

Заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 - 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати за проведення інженерно-транспортної експертизи у розмірі 613 гривень 80 копійок стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 відповідні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 - 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Речовий доказ: автомобіль ВАЗ-2109, переданий під розписку власнику ОСОБА_5 залишити в його користуванні.

Судові витрати в кримінальному провадженні - у сумі 613 гривень 80 коп. за проведення інженерно-транспортної експертизи стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_14 не обирався.

Цивільний позов Іванківського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі управління фінансів Іванківської районної державної адміністрації про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 від злочину на суму 1949 гривень 88 копійок та в особі Головного управління фінансів Київської обласної державної адміністрації про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 від злочину на суму 6422 гривень 17 коп. задовольнити в повному обсязі.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його нене скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя