Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

21 січня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

Головуючого-судді: Андрушкевича С.З.

суддів: Захарчука С.В., Єрещенка А.М.

з участю прокурора Грищенко Ю.М.

скаржника: ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією ОСОБА_2 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 27 грудня 2010 року.Цією постановою суду скарга ОСОБА_2 на постанову начальника відділу нагляду прокуратури Житомирської області від 30 вересня 2010 року про порушення кримінальної справи за фактом зловживання службовим становищем та невиконання рішень суду службовими особами сільськогосподарського кооперативу „Діброва ,тобто за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.354, ч.1 ст.382 КК України, була залишена без задоволення.В постанові суду вказано, що відповідно до ст.94 ч.2 КПК України , кримінальна справа може бути порушена в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину, за дотримання вимог ст.ст.97,98 КПК України. На час порушення кримінальної справи сільськогосподарський кооператив „Діброва мав заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 116 341,84 грн. при надходженні у 2009 -2010 роках коштів в сумі 112086,54 грн. не проводили сплату вказаних внесків , а отримані через касу кошти використовували на господарські потреби кооперативу, в тому числі і на свою заробітну плату. Крім того, службові особи сільськогосподарського кооперативу „Діброва ,будучи зобовязаними виконувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду про стягнення на користь Управління Пенсійного фонду 21549,15 грн. та 82881,28 грн., що набрали законної сили , вказані судові рішення не виконували. Суд першої інстанції вважав, що вимоги закону при порушенні кримінальної справи прокурором дотримані, тому підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

В апеляції ОСОБА_2 просив скасувати постанову суду в звязку з істотними порушеннями вимог КПК України.

На обгрунтування цього вказував, що суд не взяв до уваги його доводи про те, що він та інші посадовці кооперативу „Діброва визначені штатним розписом, однак кримінальну справу порушено за фактом вчинення злочинів, хоча слідству відомі всі посадові особи. Тим самим порушено його право на захист. Також вказував, що порушення кримінальної справи за ст.364 КК України безпідставним, поскільки , на його думку , дії з несплати страхових внесків до Пенсійного Фонду кваліфікуються за ст.212-1 КК України, а невиконання судових рішень охоплюється диспозицією ст.382 КК України.Заслухавши доповідь судді, прокурора, який вважав апеляцію такою , що не підлягає до задоволення, ОСОБА_2, який доводи апеляції підтримав, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи , колегія суддів вважає , що апеляція не підлягає до задоволення.Відповідно до вимог ст.236-8 КПК України при розгляді на досудових стадіях процесу скарги на постанову про порушення кримінальної справи суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних , які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Згідно вимог ст.94 КПК України, одним з приводів для порушення кримінальної справи є повідомлення посадових осіб, а підставою - достатні дані , що вказують на наявність ознак злочину. Закон не вимагає від відповідних органів при вирішенні питання про порушення кримінальної справи надавати докази або вважати встановленими будь-які обставини.

Приводом до порушення кримінальної справи за фактом зловживання службовим становищем та невиконання рішень суду стали вищезгадані матеріали перевірки.

Рішення про порушення кримінальної справи прийняла уповноважена на те особа , з дотриманням установленого порядку, на підставі даних , які одержані законним шляхом.

Щодо доводів апелянта про недотримання його права на захист в звязку з порушенням кримінальної справи по факту , а не проти конкретної особи, то вони є безпідставними і необгрунтованими.

Питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 є прерогативою слідчого і кваліфікація може бути змінена в ході досудового слідства.

За наведених обставин колегія суддів прийшла до висновку , що постанова суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 236-7,236-8, 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 27 грудня 2010 року - без зміни.

Судді :