Справа № 314/2612/15-к Провадження № 1-в/314/606/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.08.2015 року м.Вільнянськ
ільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника колонії ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого, який відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 101) ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місце народження: Російська Федерація, область Краснодарський край, Слав?янський район, місто Слов?янськ на Кубані, громадянина України, росіянина, освіта неповна середня, одруженого, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .
Раніше судимого:
1) 05.11.1990 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ст.ст. 42, 46 1 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна з іспитовим строком на 2 роки. Перегляд вироку від 17.02.1992 року іспитовий строк відмінено та направлений в місця позбавлення волі на 2 роки 6 місяців 18 днів. Звільнений 03.09.1994 року по відбуттю строку покарання.
2) 15.05.1995 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст.142 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
3) 03.04.1997 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ст.17, ч.2 ст.183, ст. ст.44, 43 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 14.05.2001 року по відбуттю строку покарання.
4) 11.06.2003 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 263, ст. 70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 30.06.2004 року по відбуттю строку покарання.
5) 27.10.2005 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 17.12.2007 року умовно достроково на 4 дні.
По даній справі засуджений: 08.12.2008 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.2 с т. 187, ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Початок строку: 26.07.2008 року, кінець строку: 26.01.2016 року
про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого, який відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 101) ОСОБА_5 , надійшло клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, який відбуває покарання згідно з вироком Ленінського районним судом міста Запоріжжя від 08.12.2008 року відповідно до якого його визнано винним у скоєнні злочинів передбаченихч.2, 3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.2 с т. 187, ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив його задовольнити, звільнити його умовно достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, так як віну скоєному злочині щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому.
В судовому засіданні представник адміністрації установи виконання покарань заперечував проти задоволення вищевказаного клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .
Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви засудженого, вважаючи, що підстав для її задоволення немає.
Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому матеріали, вважає, що у задоволенні заяви має бути відмовлено з наступних підстав.
Так, в судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 з 25.05.2009 року відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії УДПтСУ у Запорізькій області (№101), відбув більше 3/4 частин строку покарання, за час відбування покарання вимоги режиму відбування покарання порушував, мав 9 стягнень, за, що його2 рази було у переведено до ДІЗО на 15 діб, останній раз 29.05.2015р. був затриманий «у стані алкогольного сп`яніння». Згідно матеріалів вбачається, що засуджений є злісним порушником режиму відбування покарання, на цьому фоні сумнівним та передчасним виглядає клопотання ОСОБА_5 про виправлення та перевиховання, а його відношення до праці пояснюється не намаганням спокутувати свою вину у скоєному, а лише наполегливим намаганням будь-яким способом вийти з місць позбавлення волі, будучи щиросердно впевненим, що його участь у будь-якій праці безперечно повинна потягнути за собою його умовно-дострокове звільнення. Крім того, відбуття засудженим ? частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.
У відповідності зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не дає підстав вважати, що засуджений ОСОБА_5 , довів своє виправлення та перевиховання, оскільки у відповідно до ч.3 ст.107, ст.118 КВК України, та відповідно до Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, засуджений зобов`язаний бути ввічливим з робітниками установи виконання покарань, примірмо вести себе в установах виконання покарань та сумлінно працювати в місцях та на роботах, котрі визначаються адміністрацією на всьому періоді відбування покарання у вигляді позбавлення волі.
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 101) про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення

Суддя ОСОБА_1

14.08.2015