Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_9.,
суддів:ОСОБА_10., ОСОБА_11.,
розглянула в судовому засіданні 10 вересня 2015 року у м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 16 липня 2015 року.

Зазначеним вироком, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду,

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, в силу ст. 89 КК

такого, що судимості не мав,

засуджено за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

За вироком суду, ОСОБА_4 незаконно придбав у невстановленої в ході досудового слідства особи на ім'я ОСОБА_8 речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 1, 8169 г, яку в подальшому зберігав при собі з метою збуту, а 02 грудня 2014 року приблизно о 15.30 год. біля будинку АДРЕСА_1 в м. Запоріжжі незаконно збув ОСОБА_5 шляхом продажу за 70 грн.

Крім того, ОСОБА_4 повторно незаконно придбав у не встановленої в ході досудового слідства особи на ім'я ОСОБА_8 речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 1,0256 г, яку в подальшому зберігав при собі з метою збуту, а 08 грудня 2014 року приблизно о 14.00 год. в парковій зоні поблизу будинку АДРЕСА_2 в м. Запоріжжі повторно незаконно збув ОСОБА_5 шляхом продажу за 70 грн.

Також ОСОБА_4 повторно незаконно придбав при невстановлених в ході досудового слідства обставинах речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 1,1790 г, яку в подальшому зберігав при собі з метою збуту, а 09 грудня 2014 року, приблизно о 15.25 год. поблизу магазину «АТБ-маркет» по вул. Історичній, 22 в м. Запоріжжі повторно незаконно збув ОСОБА_5 шляхом продажу за 150 грн.

У касаційній скарзі засуджений ставить вимогу про зміну зазначених судових рішень шляхом застосування до нього положень ст. 75 КК. Вказує на безпідставне, на його думку, незастосування до нього положень зазначеної статті, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 307 КК у касаційній скарзі не оспорюються.

Доводи засудженого про невідповідність призначеного йому покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, а також щодо необхідності застосування до нього положень ст. 75 КК колегія суддів вважає безпідставними.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 65 КК в достатній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, дані про особу ОСОБА_4, який за місцем проживання характеризується задовільно, не має постійного місця роботи, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, а також щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, що визнав обставинами, які пом'якшують покарання, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

З урахуванням зазначених обставин, а також з огляду на те, що ОСОБА_4 активно сприяв розкриттю злочину та співпрацював з органом досудового слідства з метою викриття аналогічних кримінальних правопорушень, місцевий суд дійшов вірного висновку про можливість призначення ОСОБА_4 за розміром більш м'якого покарання у виді позбавлення волі, ніж передбачено законом.

Як убачається з ухвали апеляційного суду, аналогічні доводи щодо суворості призначеного покарання та необхідності звільнення від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК були наведені в апеляційній скарзі засудженого та перевірялися судом апеляційної інстанції, який обґрунтовано визнав їх безпідставними, зазначивши, що покарання, призначене ОСОБА_4 із застосуванням ст. 69 КК, є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, з чим погоджується і колегія суддів.

Таким чином, апеляційний суд, залишаючи без зміни вирок суду першої інстанції, у відповідності до ст. 419 КПК належним чином мотивував прийняте рішення. Підстав вважати його незаконним чи необґрунтованим, як на цьому наполягає засуджений, колегія суддів не вбачає.

Покарання, призначене ОСОБА_4, відповідає загальним засадам призначення покарання, є справедливим і достатнім, а тому підстави для зміни оскаржуваних судових рішень з мотивів, наведених у касаційній скарзі засудженого, відсутні.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 16 липня 2015 року щодо нього.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11