Справа № 333/4068/14-к
Справа №333/4068/14-к
Провадження №1-кс/333/260/14
УХВАЛА
Іменем України
21.05.2014 року слідчий суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Комунарського району м.Запоріжжя ОСОБА_3 , слідчого СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , законного представника підозрюваного ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором прокуратури Комунарського району м.Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000700 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта неповна середня, учня 9 класу загальноосвітньої школи №70, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
21.05.2014 року слідчий СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000700 відносно ОСОБА_7 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 31.01.2014 року, приблизно о 14-00 годині, неповнолітній ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_9 , знаходячись у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , помітив, що ОСОБА_9 попрохав у неповнолітньої ОСОБА_10 мобільний телефон «Самсунг галаксі ace GTS 58301», в корпусі білого кольору, вартістю 1011,08 гривень, який належить ОСОБА_11 та знаходився в користуванні її підопічної ОСОБА_10 , з метою скористуватись «Інтернетом», на що остання погодилась та передала ОСОБА_9 вищевказаний мобільний телефон. Після того, як ОСОБА_9 скористався вищевказаним мобільним телефоном, його у останнього попрохав ОСОБА_7 без дозволу ОСОБА_10 . В момент передачі телефону у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення цього телефону, про що він мімікою обличчя, а саме підмигуванням, повідомив ОСОБА_9 , а останній також мімікою обличчя дав свою згоду. В результаті чого, ОСОБА_7 , виконуючи свою роль у скоєнні даного злочину, вимкнув телефон та сховав його до кишені, одягнених на ньому брюк. Через деякий час ОСОБА_10 попрохала у ОСОБА_9 повернути мобільний телефон, на що він повідомив, що поклав його до її сумки. Після чого, остання оглянула свою сумку та, не знайшовши телефону, перевірила їх кишені, але не знайшовши, впевнилась у відсутності її телефону у останніх та пішла, а ОСОБА_9 і ОСОБА_7 з викраденим майном зникли з місця скоєння злочину та розпорядились ним на власний розсуд. В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , потерпілій ОСОБА_11 спричинено матеріальну шкоду у розмірі 1011,08 гривень. Кримінальне провадження кваліфікується за ознаками ч.2 ст.185 КК України. Крім того, 09.02.2014 року, о 17-00 годині, ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих спонукань, знаходячись біля будинку №33 по вул.Тополіна в м.Запоріжжя, вихватив з рук неповнолітньої ОСОБА_10 мобільний телефон «Самсунг Е470», вартістю 250,00 гривень, який належить ОСОБА_11 та знаходився в користуванні її підопічної ОСОБА_10 . Після чого, втік з місця скоєння даного злочину разом з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд. В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_11 спричинено матеріальну шкоду у розмірі 250,00 гривень. Кримінальне провадження кваліфікується за ознаками ч.2 ст.186 КК України. Також 10.02.2014 року, приблизно о 13-30 годині, неповнолітній ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою з ОСОБА_12 та неповнолітнім ОСОБА_9 , на автомобілі «ЗАЗ 1102», за кермом якого знаходився ОСОБА_12 , під`їхали до центрального входу Загальноосвітньої школи № 90, розташованої по вул.Чумаченка, 13А, у м.Запоріжжі, заздалегідь домовившись про зустріч з неповнолітніми ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , де ОСОБА_9 , виконуючи свою роль у скоєнні даного злочину, вийшов з салону вказаного автомобіля та підійшов на зустріч вказаним дівчатам, та, знаходячись на відстані двох метрів від автомобіля, в ході розмови, вихопив з рук неповнолітньої ОСОБА_13 мобільний телефон «Самсунг галаксі GT S 5230», в корпусі червоного кольору, вартістю 1300,00 гривень, який належить ОСОБА_14 та знаходився у користуванні її неповнолітньої доньки ОСОБА_13 , при цьому остання голосно прохала повернути їй телефон. Після чого, ОСОБА_9 , ігноруючи ОСОБА_13 , передав його ОСОБА_15 , який знаходився в салоні вказаного автомобіля, а ОСОБА_12 , в свою чергу, розуміючи, що відбувається та надаючи сприяння у вчиненні злочину, почав від`їжджати від вказаного місця і, діждавшись, коли ОСОБА_9 буде в салоні автомобіля, з вищезазначеним майном зникли з місця скоєння злочину та розпорядились ним на власний розсуд. В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , потерпілій ОСОБА_14 спричинено матеріальну шкоду у розмірі 1300,00 гривень. Кримінальне провадження кваліфікується за ознаками ч.2 ст.186 КК України.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання у повному обсязі та послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_15 після роз`яснення йому слідчим суддею прав, передбачених ч.2 ст.193 Кримінального процесуального кодексу України, пояснив, що бажає, щоб його інтереси представляв адвокат ОСОБА_5 .

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_15 , його законний представник та захисник наголосили, що підозрюваному необхідно відвідувати школу, він бажає взяти участь у зовнішньому незалежному тестуванні, а тому цілодобове перебування під домашнім арештом є недоцільним. Законний представник також пояснила що її син не мешкає за адресою реєстрації. ОСОБА_15 пояснив, що дійсно вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення, кається у вчиненому, до Комунарського РВ для проведення слідчих дій з`являвся добровільно, не переховувався.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом було встановлено, що 10.02.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України (кримінальне провадження №0000700). 17.02.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України. 05.03.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України.

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором прокуратури Комунарського району м.Запоріжжя ОСОБА_3 . До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_7 про вручення йому 21.05.2014 року о 09-15 годині копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу домашнього арешту, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

29.04.2014 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, по епізоду 10.02.2014 року та 09.02.2014 року, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, по епізоду 31.01.2014 року.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановлено, що надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, на думку слідчого судді, підтверджується, зокрема, протоколами допитів свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_12 , протоколами допитів потерпілої ОСОБА_11 , протоколами допитів неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 .

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя оцінює в сукупності такі обставини: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці проживання проживає з матір`ю та братом за адресою: АДРЕСА_1 , вік підозрюваного неповнолітній, навчається у дев`ятому класі загальноосвітньої школи №70, за місцем навчання характеризується негативно, підозрюється у вчинені злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, раніше не судимий, на виклики слідчого з`являється.

Частина 2 статті 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Зазначена норма узгоджується з положенням ч.3 ст. 176 КПК України.

Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу відносно неповнолітнього, суд враховує, що запобіжні заходи до неповнолітнього підозрюваного застосовуються з урахуванням його вікових та психологічних особливостей і роду занять.

Таким чином, оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, однак не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема те, що останній навчається та його вік, обставини скоєння кримінального правопорушення, а головне те, що, зі слів слідчого, підозрюваний на виклики останнього з`являється, вважає, що вагомих підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з матеріалів клопотання не вбачається, у зв`язку з чим необхідно застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За вищевказаних обставин, слідчий суддя вважає, що запобіганню ризикам, вказаних в клопотанні слідчого, можливе і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 179, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Комунарського району м.Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000700 відмовити повністю.
Застосувати з метою встановлення обставин кримінального правопорушення до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на два місяці, до 21.07.2014 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

1. Прибувати до слідчого СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження, за першою вимогою.

2. Не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що порушення умов особистого зобов`язання має наслідком накладення на підозрюваного грошового стягнення в розмірі до двох розмірів мінімальної заробітної плати із заміною запобіжного заходу на більш суровий.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1