ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.08.2014 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянка України, не працюючого, раніше не судимого,

Обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2013 року, біля 23 години 20 хвилин гр. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Вольво» д.н.з Словацької Республіки НОМЕР_1 , їдучи по проспекту Свободи, у напрямку від вулиці Станційної до площі Б. Хмельницького, навпроти будинку № 63 у місті Ужгороді, в порушення вимог п.2.3; п.12.3 та п.18.1 Правил дорожнього руху України, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не вжив заходів до своєчасного гальмування та не надав дорогу пішоходу гр. ОСОБА_5 , 1992 р.н., яка переходила проїзну частину дороги зліва на право по ходу руху автомобіля, на нерегульованому пішохідному переході, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка внаслідок дорожньо-транспортної пригоди згідно висновку судово-медичної експертизи №972 від 04.10.2013 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: рубця на волосистій частині голови в потиличній ділянці справа та незначного набряку м`яких тканин правого колінного суглобу.

Згідно даних медичної документації, заповненої на ім`я ОСОБА_5 , у неї виявлено: «ЗЧМТ. Забій головного мозку легкого ступеня. Забій гемартроз правого колінного суглобу. Посттравматичний синовіїт правого колінного суглобу.»

Вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок удару виступаючими частинами рухаючогося транспортного засобу під час чого потерпіла могла знаходитися у вертикальному або близькому до нього положенні повернута право боковою поверхнею тіла до рухаючогося транспортного засобу з послідуючим відкиданням та ударянням об тверде підлегле покриття під час вищеописаної ДТП, яка мала місце, згідно даних медичної документації, 22.08.2013 року.

Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно висновку №22/333 від 07.10.2013 року експертизи технічного стану автомобіля «Вольво» д.н.з Словацької Республіки НОМЕР_1 , на момент огляду і експертного дослідження робоча гальмівна система, система рульового керування та система освітлення вказаного автомобіля знаходились у працездатному стані.

Згідно висновку автотехнічної експертизи №22/341 від 18.10.2013 року у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Вольво» д.н.з Словацької Республіки НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності з вимогами пунктів 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України.

У водія автомобіля «Вольво» д.н.з Словацької Республіки НОМЕР_1 ОСОБА_4 була технічна можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_5 шляхом застосування екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху, тобто коли пішохід вийшла на проїзну частину в місці пішохідного пкереходу і попала в поле зору водія, як при швидкості 50 км/год, так і при швидкості максимально допустимій в даних дорожніх умовах (60 км/год).

З технічної точки зору дії водія автомобіля «Вольво» д.н.з Словацької Республіки НОМЕР_1 ОСОБА_4 не відповідали вимогам пунктів 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України. Вказані невідповідності знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.3 та п. 18.1 Правил дорожнього руху України, а саме: п.2.3 - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування транспортним засобом; п.12.3 - у разі виникнення небезпеки або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу; п.18.1 -водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека- знаходяться у прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками.

Суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, які правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності і істинності їх позиції немає, розуміючи при цьому, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищенаведеного суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному, просила його суворо не карати. Суду показав, що 22.08.2013 року, біля 23 години 20 хвилин керуючи технічно справним автомобілем «Вольво» д.н.з Словацької Республіки НОМЕР_1 , їдучи по проспекту Свободи, у напрямку від вулиці Станційної до площі Б. Хмельницького, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не вжив заходів до своєчасного гальмування та не надав дорогу пішоходу гр. ОСОБА_5 , яка переходила проїзну частину дороги на нерегульованому пішохідному переході, внаслідок чого скоїв наїзд на ОСОБА_5 .

Оцінюючі зібрані докази в сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми по справі, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження кваліфіковано вірно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри та виду покарання на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є те, що останній свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі на залучення експертів в розмірі 978,88 грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368-370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн.

- Речові докази по справі відсутні.

- Судові витрати по справі на залучення експертів в розмірі 978,88 грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1