Справа № 2011/6742/2012
Номер провадження 4/2011/345/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2012 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Грищенко І. О.

за участю секретаря Самогньозд О. І.

прокурора Криволапова Д. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 27.02.2012 р., винесену старшим помічником прокурора Дзержинського району м. Харкова молодшим радником юстиції ОСОБА_2,

встановив:

02.04.2012 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_1, в якій він просить прийняти скаргу до розгляду. Скасувати постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 27.02.2012 р., що винесена старшим помічником прокурора Дзержинського району м. Харкова молодшим радником юстиції ОСОБА_2 і повернути матеріали перевірки для проведення додаткової перевірки.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_1 зазначає, що 26.10.2009 р. він самостійно добровільно прийшов до ЦВМ ОСОБА_3 ХМУ ГУМВС України в Харківській області, щоб надати інформацію, яка могла б допомогти розкрити кримінальну справу. Без видимих на то причин, він був побитий заступником начальника ЦВМ ОСОБА_3 ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 ОСОБА_4 коридор був залитий його кровю, йому відмовили у виклику швидкої допомоги, він зателефонував своїй дружині ОСОБА_5, яка і викликала швидку до будинку ЦВМ ОСОБА_3 ХМУ ГУМВС України в Харківській області. Після неодноразових його скарг до вищестоящих органів та до суду, буди проведені перевірки за цим фактом, 27.02.2012 р. винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи, яка є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки дана не повна оцінка юридичним фактам, не дослідженні матеріали службової перевірки, не опитана свідок події його дружина ОСОБА_5, не опитані та не встановлені свідки події, троє чоловіків, які були відвідувачами відділу в цей день, не дана оцінка письмовому зверненню його дружини, та протиріччя в показах підлеглих ОСОБА_4

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала вимоги скарги, просив суд задовольнити її на тих підставах, що в ній викладені. Він пояснив, що додаткова перевірка прокуратурою була проведена поверхнево та неповно, обставини події належним чином не встановлені, діям ОСОБА_4 не було надано належної кримінально правової оцінки.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення скарги. Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи винесена обґрунтовано та законно, у звязку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до змісту ст. 236 1 КПК України (1960 р.) скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи подається особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до районного (міського) суду за місцерозташуванням органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасуванні постанови.

ОСОБА_1 звернувся до суду 02.04.2012 р., конверт зі скаргою зданий на поштове відділення 28.03.2012 р., при цьому зазначає, що копію постанови про відмову у порушенні кримінальної справи він отримав лише 23.03.2012 р., що підтверджується листом прокуратури Дзержинського району м. Харкова від 21.03.2012 р. № 1 323 пр/09, копією конверту від 23.03.2012 р.

В ході розгляду скарги ОСОБА_1 і вивчення матеріалів, на підставі яких було прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, судом встановлені наступні факти.

Постановою старшого помічника прокурора Дзержинського району м. Харкова молодшим радником юстиції ОСОБА_2 від 13.11.2009 р. в порушенні кримінальної справи за ознаками складу злочинів, передбачених ст. 364, ст. 365 КК України відносно заступника начальника ЦВМ ОСОБА_3 ХМУ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.06.2011 р. (суддя Руднєва О. О., справа № 4 269/2011) скарга ОСОБА_1 на постанову старшого помічника прокурора Дзержинського району м. Харкова про відмову в порушенні кримінальної справи від 13.11.2009 р. залишена без задоволення.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.12.2011 р. (суддя Штих Т. В., справа № 4 514/2011) скарга ОСОБА_1 на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 13.11.2009 р. задоволена. Постанова старшого помічника прокурора Дзержинського району м. Харкова за результатами перевірки заяви ОСОБА_1 від 13.11.2009 р. скасована. Матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_1 направлені в прокуратуру Дзержинського району м. Харкова для проведення додаткової перевірки за даною заявою.

За результатами додаткової перевірки винесена постанова старшим помічником прокурора Дзержинського району м. Харкова молодшим радником юстиції ОСОБА_2 27.02.2012 р., якою в порушенні кримінальної справи за ознаками складу злочинів, передбачених ст. 364, ст. 365 КК України відносно колишнього заступника начальника ЦВМ ОСОБА_3 ХМУ ГУМВС України в Харківській області, а на теперішній час начальника сектору ВКР ХМУ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішуючи скаргу, суд опирається на положення ст. ст. 94, 98 КПК України, відповідно до яких кримінальна справа може бути порушена лише за наявності приводів та підстав, зазначених у статті 94 цього Кодексу. Підставою для порушення кримінальної справи згідно ст. 94 КПК є наявність достатніх даних, які вказують на наявність ознак злочину.

При вивченні скарги ОСОБА_1, матеріалів перевірки № 1 323пр/09 за фатом подій, які мали місце 26.10.2009 р. у приміщенні ЦВМ ОСОБА_3 ХМУ ГУМВС України в Харківській області відносно ОСОБА_1 встановлено:

При повторному опитуванні ОСОБА_1 пояснив, що 26.10.2009 р. він за власною ініціативою прийшов до ЦВМ ОСОБА_3 ХМУ ГУМВС України в Харківській області з метою надання інформації співробітникам карного розшуку по кримінальній справі за фактом підпалу автомобілів на території Дзержинського району м. Харкова. Через деякий час його викликав до свого кабінету заступник начальника ЦВМ ОСОБА_6 та почав розмовляти з ним у грубій формі, у звязку з чим у ОСОБА_1 піднявся тиск та він попросив викликати швидку допомогу. ОСОБА_6 повідомив, що швидку допомогу викликати йому не будуть та наказав оперативному працівнику відібрати у нього мобільний телефон. Працівник міліції почав складати протокол вилучення у присутності двох понятих. Через деякий час ОСОБА_6 покликав ОСОБА_1 до свого кабінету та вдарив кулаком в область голови, від чого останній впав та втратив свідомість. ОСОБА_6 надав вказівку вивести ОСОБА_1 до службового приміщення. По приїзду бригади швидкої медичної допомоги, яку, як вважає ОСОБА_1, викликала його дружина, його госпіталізували до ХМКЛШНМД ім. Мєщанінова, відкіля його було виписано 27.10.2009 р. на його особисте прохання. Також, як зазначив ОСОБА_1, претензій до співробітників карного розшуку та чергової частини він не має.

В поясненнях ОСОБА_5 зазначається, що 26.10.2009 р. біля 12:14 год. їй подзвонив чоловік ОСОБА_1 та повідомив, що він погано себе почуває, а співробітники міліції відмовляються викликати швидку медичну допомогу. В цей час вона знаходилась біля дому та подзвонила на службу 103, однак диспетчер їй пояснила, що зможе прийняти виклик лише від працівників міліції. ОСОБА_5 прийшла до ЦВМ та почула крики чоловіка про допомогу, вона просила викликати швидку, однак співробітник міліції не відреагував на зазначене прохання та повідомив, що викликає швидку лише за вказівкою керівництва. ОСОБА_5 залишила запис у книзі скарг та пропозицій, яка знаходилась на стенді у холі ЦВМ. Чоловік ОСОБА_5 скаржився на погане самопочуття, вона ще раз зателефонувала до швидкоїта викликала бригаду за адресою, де розташований центральний відділ міліції. Через декілька хвилин до ЦВМ приїхала бригада ШМД, лікарів якої впустили до чергової частини. Через декілька хвилин медична сестра вивела ОСОБА_1 з приміщення відділу міліції та провела до машини, а лікар залишився у черговій частини та ще біля 25 30 хвилин вимушений був писати пояснення. Як зазначила ОСОБА_5 особисто вона не бачила факту побиття чоловіка, але знає зі слів останнього, що тілесні ушкодження йому спричинив ОСОБА_6

З пояснень ОСОБА_7 встановлено, що у жовтні 2009 р. він разом зі своїм колегою Дмитром, прізвище якого він не знає, були запрошені співробітником міліції до приміщення ЦВМ ОСОБА_3 Вони зайшли до кабінету, де знаходився якийсь чоловік та двоє правоохоронців. Їм пояснили, що вони будуть присутні у якості понятих при вилученні телефону у чоловіка, який там знаходився. Чоловік відмовлявся надавати свій телефон, вказуючи на те, що є інвалідом по неврологіїта йому потрібен телефон, щоб викликати швидку або звязатися з дружиною для передачі ліків. Співробітник міліції записав дані ОСОБА_7 та його колеги, після чого вони вийшли з приміщення відділу міліції. Що саме складав співробітник міліції, ОСОБА_7 пояснити не може, оскільки вказаного документу не бачив і ніде не розписувався. Будь-яких тілесних ушкоджень у чоловіка не було.

Для перевірки доводів ОСОБА_1 повторно був опитаний колишній ст. о/у СКР ЦВМ ОСОБА_3 ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8, який пояснив, в рамках проведення оперативної роботи по кримінальній справі № 60090763, порушеної за ознаками злочину, передбаченого ст. 194 КК України за фактом підпалу автомобілю ОСОБА_9, а також по матеріалам ОРС Злочин№ 6009083, йому стало відомо, що ОСОБА_1 володіє оперативною інформацією за зазначеним фактом, у звязку з чим з останнім було домовлено про зустріч у ЦВМ ОСОБА_3 ОСОБА_1 прийшов до відділу, був записаний у книгу відвідувачів та запрошений до службового кабінету. У ході бесіди до кабінету зайшов заступник начальника ЦВМ ОСОБА_6 та поцікавився щодо особи громадянина та причини його знаходження у відділі. Співробітники сектору карного розшуку повідомили ОСОБА_4, в рамках якої кримінальної справи ОСОБА_1 знаходиться у ЦВМ. ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_1 пройти для бесіди до його кабінету. ОСОБА_1 знаходився у кабінеті ОСОБА_4, а співробітники карного розшуку чекали біля кабінету, двері якого були відкриті. В процесі спілкування, ОСОБА_1 почав неадекватно себе поводити, негативно висловлюватися на адресу співробітників міліції, кричав, що його намагаються побити та він погано себе почуває. ОСОБА_6 надав вказівку відвести ОСОБА_1 до чергової частини та викликати швидку медичну допомогу. Коли вони зайшли до службового приміщення біля чергової частини, ОСОБА_1 самостійно вдарився головою об стіну та рукою подряпав шкіру на голові в області лівої скроні та почав вимазувати кровю стіни. На питання для чого він це робить, ОСОБА_1 відповів, щоб у подальшому звинуватити співробітників міліції у застосуванні до нього фізичного впливу та звільнити з ОВС ОСОБА_4 Співробітниками чергової частини одразу була викликана швидка медична допомога. На прохання ОСОБА_8 надати йому допомогу перевязати голову медичним бинтом, ОСОБА_1 категорично відмовився. Після приїзду бригади швидкої медичної допомоги, ОСОБА_1 була надана медична допомога, після чого останній виявив бажання їхати до лікарні, куди його було доставлено у супроводі медичних працівників. Також, ОСОБА_8 додав, що нікому з працівників міліції вказівки від ОСОБА_4 не викликати швидкута не надавати медичну допомогу ОСОБА_1 не надходило. З питання нібито вилучення у ОСОБА_1 мобільного телефону, ОСОБА_8 зазначив, що дійсно при спілкуванні з ОСОБА_10 в рамках ОРС, йому було запропоновано надати мобільний телефон для переписування даних його телефонної книги, однак ОСОБА_1 забажав, щоб зазначене проводилось у присутності понятих. ОСОБА_8 були запрошені двоє осіб, які проходили по вулиці, однак в подальшому ОСОБА_1 категорично відмовився від переписування зазначених даних. Мобільний телефон ОСОБА_1 був повернутий, ніякий документ з цього приводу не складався.

Повторно опитаний колишній о/у СКР ЦВМ ОСОБА_3 ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_11, який пояснив, що заходів фізичного впливу з боку колишнього заступника начальника ЦВМ ОСОБА_4 до ОСОБА_1 не застосовувалось, тілесні ушкодження він спричинив собі самостійно для того, щоб в подальшому звинуватити співробітників міліції. Вказівок від ОСОБА_4 щодо не надання ОСОБА_1 медичної допомоги не надходило.

Опитаний начальник ЦВМ ОСОБА_3 ОСОБА_12, який у жовтні 2009 р. працював на посаді начальника карного розшуку ЦВМ повідомив, що 26.10.2009 р. він знаходився у своєму службовому кабінеті, який розташований поруч з кабінетом ОСОБА_4 та чув, що в кабінеті ОСОБА_4 проходить розмова у спокійному тоні, через деякий час він почув крик та одразу зайшовши до кабінету побачив, що чоловік ОСОБА_1, який раніше працював в ОВС, сидить на дивані і кричить, а ОСОБА_6 здивований сидить за своїм робочим столом та на запитання, що відбувається повідомив, що сам нічого не розуміє. Біля кабінету ОСОБА_4 знаходились як громадяни, так і співробітники карного розшуку. Ніяких видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 не було.

Опитаний колишній о/у СКР ЦВМ ОСОБА_3 ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_13 пояснив, що він знаходився у своєму робочому кабінеті, який розташований навпроти кабінету ОСОБА_4 та розмовляв з відвідувачем. Через деякий час почув крик з кабінету ОСОБА_4 та разом з відвідувачем вийшов з кабінету, поруч з яким знаходились як незнайомі громадяни, так і співробітники карного розшуку. Двері кабінету ОСОБА_4 були відчинені та, зайшовши, ОСОБА_13 побачив, що ОСОБА_6 сидить за своїм робочим столом, а приблизно на відстані біля 2 метрів від нього сидів чоловік та кричав, що його бють. В подальшому, ОСОБА_13 стало відомо про те, що чоловік самостійно спричинив собі тілесні ушкодження у черговій частині. Вказівок щодо ненадання медичної допомоги ОСОБА_6 не надавав, а навпаки сказав викликати бригаду швидкої медичної допомоги.

Під час перевірки був опитаний ОСОБА_14, який 26.10.2009 р. спілкувався у робочому кабінеті з ОСОБА_13 та повністю підтвердив вищезазначені пояснення.

Опитаний ОСОБА_15, який 26.10.2009 р. спілкувався в кабінеті з ОСОБА_4, а потім знаходився у коридорі та чекав поки ОСОБА_6 спілкувався з якимось невідомим чоловіком та був свідком подій, що відбувались у кабінеті ОСОБА_4, надав пояснення, аналогічні поясненням вищезазначених осіб. Крім того, ОСОБА_15 додав, що ніяких тілесних ушкоджень у чоловіка при виході з кабінету ОСОБА_4 не було.

Під час перевірки був опитаний лікар 1 підстанції швидкої медичної допомоги ХМКЛШНМД ім. Мєщанінова ОСОБА_16, який пояснив, що 26.10.2009 р. він у складі бригади прибув за викликом за адресою: м. Харків, вул. Ромен Ролана, буд. 13, де розташований центральний відділ міліції. У приміщенні відділу, ним був оглянутий чоловік приблизно 40 45 років та постановлений діагноз: ЗЧМТ? (у зв'язку з наявністю тілесних ушкоджень, не можна виключити ЗЧМТ без огляду нейрохірурга та додаткових досліджень), садна лобно-скроневої області зліва та епілепсія). Чоловіку була надана медична допомога та він був госпіталізований до ХМКЛШНМД ім. Мєщанінова. ОСОБА_16 були надані пояснення співробітникам міліції, а також зроблений запис у журналі реєстрації виклику швидкої допомоги. Зазначене відбувалось на протязі 15 хвилин. Ніхто зі співробітників міліції у відділі його не утримував, ним були виконані дії, які завжди проводяться під час виклику до відділів міліції. Під час транспортування до лікарні, ОСОБА_1 свідомість не втрачав, приступів у нього не було. На цей час, ОСОБА_16 не пам'ятає, що пояснював ОСОБА_1 щодо наявних у нього тілесних ушкоджень.

Під час попередньої перевірки прокуратурою району були опитані працівники чергової частини ЦВМ ОСОБА_3 ОСОБА_17 та інспектор чергової частини ЦВМ ОСОБА_18, які повністю заперечили факт спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_1

Також, повторно був опитаний колишній заступник начальника ЦВМ ОСОБА_3 ХМУ ГУМВС України в Харківській області, а нині начальник сектору ВКР ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6, який підтвердив раніше надані ним пояснення. Крім того вказав, що під час спілкування з ОСОБА_10, останній був обурений тим, що ОСОБА_6 звертається до нього на ти, однак ОСОБА_6 сказав, що тим самим не хотів його образити. Розмова з ним велась при відкритих дверях. Вказівок щодо ненадання медичної допомоги ОСОБА_1, заборони виклику медиків, вилучення мобільного телефону він нікому не надавав. Психологічного тиску, а тим більш фізичного з його боку до ОСОБА_1 не застосовувалось. Також, як зазначив ОСОБА_6, особисто до нього дружина ОСОБА_1 не зверталась ні 26.10.2009 р., ні в подальшому. З приводу її запису у книзі скарг та пропозицій, яке було зареєстровано за № Б-269 від 26.10.2009 р. була проведена службова перевірка та складений висновок. Матеріали перевірки щодо подій, які мали місце 26.10.2009 р. в приміщенні ЦВМ ОСОБА_3 ХМУ ГУМВС України в Харківській області були зареєстровані у ЖРЗРЗ за № 5144/13911 та направлені до прокуратури району, відповідно до ст. 112 КПК України.

В матеріалі перевірки мається акт СМО № 1417-А/09 від 30.10.2009 р., згідно якого у ОСОБА_1 можливо мала місце закрита черепно-мозкова травма з наявністю садна на обличчі та струсу головного мозку з легкими клінічними проявами, яка утворилась від дії тупих твердих предметів, могла виникнути при обставинах, викладених ОСОБА_10 та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвело до короткочасного розладу здоровя.

На даний час не встановлено обставин, які б свідчили про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_1 спричинені співробітниками міліції, а саме колишнім заступником начальника ЦВМ ОСОБА_3 ХМУ ГУМВС України в Харківській області майором міліції ОСОБА_4, оскільки зазначене спростовується зібраними по справі матеріалами перевірки.

Таким чином, не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність в діях колишнього заступника начальника ЦВМ ОСОБА_3 ХМУ ГУМВС України в Харківській області, а нині начальника сектору ВКР ХМУ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_4 ознак складу злочинів, передбачених ст. 364, ст. 365 КК України, тобто зловживання владою або службовим становищем та перевищення влади або службових повноважень, так як матеріалами перевірки не підтверджено заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, а також не встановлено, що дії вказаного співробітника міліції виходили за межі наданих законом прав і повноважень, що виключає в його діях кваліфікуючу ознаку обєктивної сторони ст. ст. 364, 365 КК України.

Викладене приводить суд до висновку, що постанова про відмову в порушенні кримінальної справи винесена обґрунтовано та законно, достатніх даних, які вказують на наявність ознак злочину не виявлено, тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 94, 99, 236-2 КПК України (1960 р.), суд

постановив:

Залишити скаргу ОСОБА_1 на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 27.02.2012 р., винесену старшим помічником прокурора Дзержинського району м. Харкова молодшим радником юстиції ОСОБА_2 без задоволення.

На постанову судді прокурором, особою, яка подала скаргу, протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області.

Суддя: