25.12.2015 Справа № 756/8666/15-к
№ 1-кп/756/641/15
№ 756/8666/15-к

В И Р О К
Іменем України
25 грудня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, не працюючого, не одруженого, маючого двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 12 листопада 2015 року Подільський районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки зі звільненням з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
29 квітня 2015 року приблизно о 13-ій годині 30 хвилин ОСОБА_10 , проходячи повз будинок АДРЕСА_3 , піднявся на п`ятий поверх. Знаходячись на п`ятому поверсі, ОСОБА_10 звернув увагу на відчинені двері, що вели до загального коридору квартир. Зайшовши до зазначеного коридору, ОСОБА_10 поблизу квартири АДРЕСА_4 помітив дитячий велосипед марки «Комета», який вирішив викрасти. Реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_10 таємно викрав належний ОСОБА_8 велосипед марки «Комета», вартістю 1 000 грн. Після вчиненого ОСОБА_10 разом з викраденим майном з місця злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_10 спричинив ОСОБА_8 шкоду на суму 1 000 грн.
У судовому засіданні ОСОБА_10 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав, підтвердивши обставини вчиненого. Зокрема показав, що 29 квітня 2015 року приблизно о 13-ій годині 30 хвилин він проходив повз будинок АДРЕСА_3 . Він піднявся на п`ятий поверх зазначеного будинку. Знаходячись на п`ятому поверсі він звернув увагу на відчинені двері, що вели до загального коридору квартир. Зайшовши до зазначеного коридору ним було помічено поблизу однієї з квартир дитячий велосипед марки «Комета», який він вирішив викрасти. Скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, він взяв у руки велосипед марки «Комета» та разом з викраденим майном з місця злочину втік. Після цього, дитячий велосипед він продав на одному з ринків м. Києва. Свої дії пояснив тяжким матеріальним становищем. Крім того, ОСОБА_10 наполіг, що двері, що вели до загального коридору квартир, були відчинені, а його знайомий не знав про те, що він вчинив злочин.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що він проживає у квартирі АДРЕСА_5 . Квартири з номерами АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 та АДРЕСА_4 мають загальний коридор, доступ до якого обмежено дверима, які зачиняються на замок. У зазначеному коридорі знаходилися деякі речі сусідів та дитячий велосипед, яким користується його дитина. 29 квітня 2015 року він вийшов з квартири та зачинив двері загального коридору. Коли він повернувся додому, то звернув увагу, що замок вхідних дверей зламаний. Після цього він виявив відсутність дитячого велосипеда та викликав працівників міліції. Працівники міліції оформили необхідні документи. Крім того, по периметру будинку, де він проживає, розташовані відеокамери. Із запису з відеокамер убачалося, що ОСОБА_10 зі своїм спільником спочатку стояли поблизу будинку, а потім зайшли до будинку. Через деякий час ОСОБА_10 вийшов з будинку, тримаючи у руках дитячий велосипед. На даний час, коштів на придбання синові нового велосипеду у нього немає, а ОСОБА_10 шкоду йому не відшкодував.
Як убачається з протоколу огляду місця події з фототаблицею, 29 квітня 2015 року було оглянуто загальний коридор квартир АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_5 . Даний коридор обладнаний дерев`яними дверима, які замикаються на один замок. На момент огляду замок дверей загального коридору знаходиться у справному стані (а.с. 82-91).
Відповідно до протоколу огляду відеозапису від 11 червня 2015 року з фотаблицею, було оглянуто відеозапис, що міститься на флеш-накопичувачі. При перегляді зазначеного відеозапису, а саме файлу 111305156.avi, було встановлено, що чоловік, одягнений у футболку чорного кольору з написом «2» виходить з під`їзду будинку та тримає у правій руці дитячий велосипед червоного кольору з сидінням синього кольору. При цьому потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що чоловік виносив з під`їзду велосипед його дитини (а.с. 92-97).
Згідно з протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання, 11 червня 2015 року, потерпілий ОСОБА_8 указав на фотокартку з зображенням ОСОБА_10 , зазначивши, що бачив на відеозаписі даного чоловіка. Останній тримав у руці велосипед його дитини (а.с. 100-101).
Відповідно до протоколу огляду від 24 червня 2015 року за участю потерпілого ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_10 , було оглянуто флеш-накопичувач та його вміст. Оглядом вмісту флеш-накопичувача було з`ясовано, що у ньому міститься папка під назвою «Велосипед», у якій знаходиться три файли. При відкритті файлу 111305156.avi відбувається відтворення запису з камер спостереження. Зокрема, на відео видно, як відчиняються вхідні двері під`їзду будинку та чоловік, одягнений у футболку чорного кольору з написом «2» виходить з нього, тримаючи у правій руці дитячий велосипед червоного кольору з сидінням синього кольору. При цьому потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що чоловік виносив з під`їзду велосипед його дитини, а ОСОБА_10 , зізнавшись у крадіжці дитячого велосипеду, указав, що саме він зображений на відеозаписі (а.с. 98-99).
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена.
Разом з тим, суд критично оцінює показання потерпілого ОСОБА_8 про те, що дії ОСОБА_10 необхідно кваліфікувати саме за ч. 3 ст. 185 КК України.
При цьому, суд зважає на те, що об`єктивних даних, які б стверджували, що ОСОБА_10 вчинив крадіжку саме, поєднану з проникненням, та за попередньою змовою з групою осіб, матеріали кримінального провадження не містять. Зазначені обставини, у своїй сукупності, дають суду підстави вважати про відсутність у діях обвинуваченого ознак іншого злочину, що йому не інкримінований.
Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Тому, дії ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено. При цьому, на думку суду, ОСОБА_10 хоч і визнав свою винуватість у вчиненому злочині, однак щиро не покаявся. Так, згідно зі ст. 66 КК України щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася. Щире каяття передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління, прагненні усунути заподіяну шкоду та рішенні особи більше не вчиняти злочинів. Про щирість каяття особи свідчить її поведінка після вчинення злочину та її вчинки. Однак, як установлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_10 жодного жалю з приводу вчиненого не висловив, та не бажав виправити ситуацію, що склалася, про що свідчить байдуже ставлення обвинуваченого до наслідків, вчиненого ним злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_10 міри покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться під диспансерно-динамічним наглядом з діагнозом розлади психіки і поведінки внаслідок вживання стимуляторів, має двох малолітніх дітей, не працює, раніше не судимий.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_10 покарання у виді арешту, оскільки вважає, що інший, більш м`який вид покарання, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого. Таким чином, на думку суду, виправлення та перевиховання ОСОБА_10 можливе лише у разі реального відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, однак вважає, що його перевиховання та виправлення можливі при призначенні йому покарання не в максимальних межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім того, керуючись роз`ясненнями, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року, суд не застосовує принцип поглинення, часткового чи повного складання покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України та вважає, що вирок Подільського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року, яким ОСОБА_10 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки зі звільненням з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, необхідно виконувати самостійно.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в :
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 4 місяці.
До набрання вироком законної сили, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до суду чи органу державної влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.
Строк покарання ОСОБА_10 рахувати з дня його поміщення за місцем засудження до арештного дому.
Вирок Подільського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року, яким ОСОБА_10 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки зі звільненням з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців - виконувати самостійно.

Речові докази по справі, а саме: флеш-накопичувач із записом з камер відеоспостережень - залишити при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя