Справа № 274/4404/15-к
Провадження №1-в/0274/556/15
Ухвала
іменем України

24.09.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

представника адміністрації РВК №73 . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області справу за заявою засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким,

в с т а н о в и в:
На розгляд до суду надійшла заява ОСОБА_5 із клопотанням про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким.

В ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 02.12.2009 року Колегією суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області за ст.ст.27 ч.3, 115 ч.2 п.п.6, 11, 12; 14 ч.1, 27 ч.3, 115 ч.2 п.п.1, 6, 11, 12; 68 ч.2, 70 КК України до 13 років позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 12.04.2014 року вказаний вирок змінено, дії ОСОБА_5 перекваліфіковано на ст.ст.27 ч.5, 115 ч.2 п.п.6, 11, 12; 27 ч.5, 14 ч.1, 115 ч.2 п.п.1, 6, 11, 12; 68 ч.2, 70 КК України, попередньо визначену судом міру покарання залишено без змін. Початок строку відбуття покарання - 30.05.2006 року, кінець строку - 30.05.2019 року.

В місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 знаходиться з 10.06.2006 року. Під час тримання в СІЗО м. Харкова характеризувався негативно, допустив одне порушення вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав.

З 23.03.2011 року відбував міру кримінального покарання в СІЗО м. Києва. За час відбування покарання характеризувався посередньо, вимог режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.

З 23.01.2012 року відбував міру кримінального покарання в Ізяслівській виправній колонії Хмельницької області (№31). За час відбування покарання характеризувався негативно, допустив одне порушення вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності шляхом поміщення до дисциплінарного ізолятора. Заохочень не мав.

З 31.07.2014 року відбуває міру кримінального покарання в Райківській виправній колонії Житомирської області (№73). За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи, за що був заохочений два рази правами начальника колонії. Працевлаштований днювальним на відділення без оплати праці. До своїх обов`язків відноситься добре. Виконує разові доручення. Стягнень не має. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не конфліктний, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Законні вимоги персоналу установи виконання покарань виконує. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з відповідальністю проявляє розумну ініціативу. Займається за програмами диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Правова просвіта», «Духовне відродження». Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня шляхом читання художньої літератури, періодичних видань газет та перегляду науково-популярних телепередач. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, отримує посилки та передачі. Має позов за виконавчими листами на суму 308026 грн. 26 коп., який надійшов до установи 03.10.2014 року, відшкодовано достроково на суму 1200 грн. Свою вину у скоєних злочинах визнає частково.

Згідно витягу з протоколу №16 від 17.06.2015р. (особова справа а.с.10, т.3), за результатами спільного розгляду комісією Райківської ВК-73 та спостережної комісії при Бердичівській райдержадміністрації питання заміни не відбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 , у поданні матеріалів до суду було відмовлено, так як він не став на шлях виправлення.

Згідно витягу з протоколу спільного засідання комісії Райківської ВК-73 та спостережної комісії при Бердичівській райдержадміністрації №17 від 25.06.2015р. (особова справа а.с.20, т.3), за результатами вирішення питання умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 , у поданні матеріалів до суду було відмовлено, так як він не довів свого виправлення.

В судове засідання засуджений не доставлений. Будучи повідомленим про час і місце судового розгляду, звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання без його участі.

Представник адміністрації виправної колонії подану засудженим заяву підтримав. Вважає, що останній став на шлях виправлення, тому заслуговує на заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі. Разом з тим пояснив, що впродовж відбуття покарання засуджений ОСОБА_5 на виробництві колонії не працював, оскільки не виявляв такого бажання. Працевлаштований днювальним на відділенні лише у липні 2015 року. Пояснити відсутність у матеріалах особової справи засудженого документального підтвердження факту часткового відшкодування завданих злочином збитків не може.

Вказав на те, що в день розгляду заяви засудженого, тобто сьогодні, останній написав заяву про те, що свою вину у скоєному злочині він визнає повністю. Пояснити, чому у характеристиці затвердженій виконуючим обов`язки начальника установи відбуття покарання 24.09.2015 року зазначено протилежне, також не може.

На думку прокурора, досліджені матеріали справи не дають підстави вважати, що засуджений став на шлях виправлення, тому його заява задоволенню не підлягає.

Заслухавши засудженого, представника адміністрації виправної колонії, думку прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви.

Так, згідно положень ст.82 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована судом, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Ст.130 Кримінально-виконавчого кодексу України заміну не відбутої частини покарання більш м`яким визначено як один з видів заохочення для осіб, засуджених до позбавлення волі. Правом застосування заходів заохочення до засуджених, згідно ст.135 ч.1 КВК України, користуються начальник колонії, а також його прямі начальники.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання встановлено ст.154 КВК України. Відповідно до даного порядку, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Наведені норми закону вказують на те, що саме адміністрація установи виконання покарань повинна дійти висновку про те, що особа, яка відбуває покарання, довела своє виправлення. Проте, зі змісту досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що такого висновку адміністрація установи не дійшла. Підтримання заяви засудженого у судовому засіданні представником виправної колонії, зважаючи на наведені вище рішення комісії при Райківській ВК №73, розцінюватись судом як рішення компетентного органу не може.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким (п.17), судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

При прийнятті рішення по суті справи суд враховує також те, що ОСОБА_5 засуджений за скоєння особливо тяжких злочинів. За період відбуття покарання характеризується неоднозначно, неодноразово допускав порушення вимог режиму за що на нього накладались дисциплінарні стягнення. Не виявляючи бажання до праці впродовж усього строку відбуття покарання, працевлаштований був лише в липні 2015 року (особова справа а.с.22, т.3). За дев`ять років, які знаходиться у місцях позбавлення волі, отримав лише два заохочення впродовж останніх півроку. Як по вироку, так і впродовж строку відбуття покарання свою вину у скоєних злочинах визнавав частково, про факт визнання вини ствердив своєю заявою лише в день розгляду його клопотання судом (особова справа а.с.30 т.3). Заподіяні скоєним злочином збитки не відшкодовував (особова справа а.с.26, т.3). Строк, який залишився до відбуття засудженому, є значним.

На підставі викладеного та керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього положень ст.82 КК України та заміни не відбутої частини покарання більш м`яким відмовити за безпідставністю.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, засудженим з моменту вручення йому копії.

Суддя: ОСОБА_1