Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/125/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 190 (83, 86-1, 143) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.01.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарі: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0006499 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 грудня 2015 року, якою обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, повернуто прокурору прокуратури м. Кіровограда для усунення порушень вимог КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 грудня 2015 року, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, повернуто прокурору прокуратури м. Кіровограда для усунення порушень вимог КПК України.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції вказав, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повинні були з такою деталізацією проінформовані щодо обвинувачення, що дасть їм змогу повного розуміння суті висунутого проти них обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту, однак у викладених фактичних обставин справи, які прокурор вважав встановленими (ч. 2 п. 5 ст. 291 КПК України), відсутня в кожному епізоді вказівка на сам спосіб шахрайства (обман чи зловживання довірою).
Також, в фактичних обставинах справи вказано на наявність у обвинувачених корисливого мотиву, а саме "маючи намір на корисливе збагачення", однак відсутня вказівка на форму вини, яка підлягає доказуванню під час судового розгляду.
Крім того, обвинувальний акт в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України не містить належного формулювання обвинувачення, тобто короткого опису кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , із зазначенням часу, місця, способу, форми вини, мотивів їх вчинення та інших обставин, які мають значення для правильної кваліфікації їх дій.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обгрунтовує свої доводи тим, що обвинувальний акт, затверджений прокурором, містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , їх правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, а також формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по кожному епізоду злочинного діяння.

Доводи суду щодо відсутності вказівки на спосіб шахрайства по кожному епізоду кримінального правопорушення є безпідставними, оскільки щодо кожного правопорушення в обвинувальному акті міститься вказівка на спосіб шахрайства, а саме: шляхом обману.

Посилання суду на норми п. п. «а», «в» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є некоректними та незрозумілими, оскільки під час підготовчого судового засідання не з`ясовувалось чи розуміють обвинувачені суть пред`явленого їм обвинувачення, жодних зауважень зі сторони захисту на досудовому розслідуванні не надходило.

Так, відповідно до ст. 314 КПК України, обвинувальний акт повертається прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Обвинувальний акт складено відповідно до ст. 291 КПК України, підстав для його повернення немає, оскільки обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правовому кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, за таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правовому кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що обвинувальний акт, затверджений прокурором, містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , їх правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, а також формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по кожному епізоду злочинного діяння. По кожному правопорушенні в обвинувальному акті міститься вказівка на спосіб шахрайства, а саме: шляхом обману. Крім того, під час підготовчого судового засідання не з`ясовувалось чи розуміють обвинувачені суть пред`явленого їм обвинувачення, жодних зауважень зі сторони захисту на досудовому розслідуванні не надходило.

Під час підготовчого провадження, суд першої інстанції має право повернути обвинувальний акт прокурору виключно з причин невідповідності процесуальним вимогам, однак не вправі на даній стадії вирішувати питання правильності формулювання обвинувачення та давати оцінку фактичним обставинам кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, колегією суддів не встановлено порушень вимог кримінального процесуального закону органом досудового розслідування, під час подання до суду першої інстанції обвинувального акту, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом.

За вказаних обставин доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі є обґрунтованими, а тому ухвала суду підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 грудня 2015 року, якою обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, повернуто прокурору прокуратури м. Кіровограда для усунення порушень вимог КПК України - скасувати, обвинувальний акт повернути до Ленінського районного суду м. Кіровограда на новий судовий розгляд, в іншому складі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: підписи.
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2