Ухвала

іменем україни

17 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_7,
суддів: при секретарі за участю прокурора ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,

розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 10 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 17 квітня 2014 року про повернення апеляційної скарги останнього,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 10 квітня 2015 року ОСОБА_6 повернуто його скаргу на протиправну бездіяльність прокурора м. Рубіжного - ОСОБА_12, що полягала у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тому що заявник подав скаргу після закінчення строку на її подання і не порушив питання про його поновлення.

На вказану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, яку ухвалою апеляційний суд на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК йому повернув, оскільки суд дійшов висновку, що цю апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати зазначені судові рішення через істотні порушення кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд. Обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що скарги на бездіяльність прокурора та ухвалу слідчого судді подав у встановлений законом строк, який необхідно рахувати з дня отримання ним копій листів прокурора та копії оскаржуваної ухвали. Зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій, повертаючи подані ним скарги, вдалися до фальсифікації фактичних даних у своїх рішеннях, оскільки відомості про отримання вказаних вище документів він щоразу зазначав у тексті своїх скарг.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку касаційної скарги заявника ОСОБА_6, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частиною 4 ст. 424 КПК визначено, що ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Отже, оскаржувана ухвала слідчого судді не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Що стосується законності рішення апеляційного суду про повернення скарги ОСОБА_6 на зазначену ухвалу, то колегія суддів виходить з такого.

Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 24 КПК кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод, законних інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 395 КПК в разі, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику такої особи, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як убачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду, рішення про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді, постановлену без його виклику в судове засідання, було прийнято на підставі ч. 3 ст. 399 КПК, п. 4 якої передбачає, що апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, у випадку, якщо таку скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження і скаржник не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

При цьому суд апеляційної інстанції прийняв таке рішення, не маючи достовірної інформації про те, коли саме ОСОБА_6 отримав копію оскаржуваної ухвали слідчого судді, і за наявності можливості перевірити інформацію про дату отримання заявником ухвали не використав її. У своєму рішенні суд лише формально зазначив, що апеляція ОСОБА_6 та додані до неї документи не містять відомостей про дату отримання ним копії ухвали слідчого судді від 10 квітня 2015 року.

Між тим, як убачається з матеріалів касаційного провадження, у Рубіжанському міському суді наявні відомості про направлення ОСОБА_6 лише 17 квітня 2015 року копії ухвали слідчого судді від 10 квітня 2014 року рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням за вихідним № 3422/15 від 15 квітня 2015 року. Будь-які інші відомості про отримання ОСОБА_6 копії цього документу в місцевому суді відсутні.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає рішення апеляційного суду про повернення апеляційної скарги заявника на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження необґрунтованим, незаконним і таким, що обмежує доступ ОСОБА_6 до правосуддя.

У зв'язку з вищевикладеним, ухвалу апеляційного суду необхідно скасувати і призначити новий розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 у суді апеляційної інстанції, під час якого суд повинен узяти до уваги наведене в цій ухвалі, після чого з урахуванням усіх обставин справи прийняти рішення відповідно до вимог процесуального закону.

Керуючись статтями 434, 436, 438 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 17 квітня 2014 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9