Єдиний унікальний номер 201/4929/15-к
Номер провадження 1-кп/201/215/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 11 листопада 2015 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 22 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньою технічною освітою, працюючого інженером з техніки безпеки АГЗП ФОП « ОСОБА_6 », не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію НОМЕР_1 фізична особа - підприємець ОСОБА_7 11 січня 2011року зареєстрований, як суб`єкт підприємницької діяльності та здійснює роздрібну торгівлю пальним.

Згідно реєстраційної картки на проведення державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу підприємця, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, ОСОБА_7 здійснює економічну діяльність у таких напрямах:

-роздрібна торгівля пальним;

-оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом, газоподібними продуктами.

01 січня 2014 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 укладено договір суборенди частини нежитлового приміщення, розташованого: АДРЕСА_2 , загальною площею 10 кв. м. з метою використання приміщення для комерційної діяльності ФОП « ОСОБА_6 ».

Діяльність, яку здійснює ФОП « ОСОБА_6 », згідно переліку видів робіт підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1107 від 26.10.2011, а саме: п. 6 «газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах», п.11 «зберігання балонів, контейнерів, цистерн та інших ємкостей із стисненим, зрідженим отруйним, вибухонебезпечним та інертним газом, їх заповнення, спорожнення і ремонт» відноситься до робіт з підвищеною небезпекою.

02 серпня 2014 між ФОП « ОСОБА_6 » та ОСОБА_5 укладено трудовий договір за сумісництвом, згідно якого ОСОБА_5 зобов`язується виконувати роботу, пов`язану з наглядом за технічним станом і експлуатацією посудин, що підлягають під тиском, що перебуває на АГЗП, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до правил будови та безпечної експлуатації посудин, що працюють під тиском (НПАОП 0.00 - 1.07 - 94), та наказу № 2 від 02.08.2014 року «Про призначення працівників, відповідальних за експлуатацію та технічний стан посудин, що працюють під тиском» виданого фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 , ОСОБА_5 призначено відповідальним по нагляду за технічним станом посудин, що працюють під тиском на АГЗП, що знаходиться на АДРЕСА_2 .

Згідно інструкції № ОП 11 5 для інженерно-технічного робітника АГЗП по нагляду за технічним станом та експлуатацією посудин, працюючих під тиском, затвердженого ФОП « ОСОБА_6 » на ОСОБА_5 , покладено обов`язок забезпечувати дотримання правил безпеки під час проведення зазначених робіт з підвищеною небезпекою.

Однак, ОСОБА_5 будучи особою, відповідальною за дотримання правил безпеки при виконанні робіт з підвищеною небезпекою, проявляючи необережність, не виконав вимоги нормативних актів, що містять правила виконання відповідних робіт, тобто не виконав дії, які міг і повинен був здійснити, що спричинило такі зміни в стані виробничих об`єктів, внаслідок чого виникла висока ймовірність початку дії шкідливих факторів, таких як витік газу, загоряння газоповітряної суміші, вибух, руйнування споруд, загибель людей та інші тяжкі наслідки.

25 листопада 2014 року працівниками територіального управління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки на АГЗП, розташованій за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Героїв, 1а.

В результаті перевірки автомобільного газозаправного пункту за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Героїв, 1а, та відповідно до акту № 64/11-2 було виявлено наступні порушення в організації та здійсненні експлуатації об`єкту високого ступеня ризику:

- не отримано дозвіл Держгірпромнагляду на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що є порушенням п.6; п.7 додатку № 2, додатку № 3 Порядку видачі дозволів на виконання, робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ від 26 жовтня 2011року №1107;

- не надано підтверджуючих документів щодо проведення щорічного спеціального навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці посадових осіб та працівників підприємства, зайнятих на роботах, зазначених у Переліку робіт з підвищеною небезпекою та Переліку робіт з підвищеною небезпекою та Переліку робіт, де є потреба у професійному доборі, затвердженому наказом МОБ та Держнаглядохоронпраці від 23.09.94 року № 263/121, зареєстрованому Міністерством юстиції України 25.01.95 року № 18/554, що є порушенням п.4.1 НПАОП 0.00-4.12.05 «Типові положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці»;

-на АГЗП не в повному обсязі виконується комплекс заходів, включаючи систему технічного обслуговування і ремонту, які забезпечують користування системою газопостачання в справному стані і з дотриманням вимог, визначених Правилами, що є порушенням п.4.1.5 НПАОП 0.00-1.20-98 «Правила безпеки систем газопостачання України»;

-допущено роботу технологічного обладнання АГЗП з несправною автоматикою безпеку, чим порушено вимоги п.4.8.28. НПАОП 0.00-1.20-98;

-допущена експлуатація технологічного обладнання, резервуарів та газопроводів АГЗП з не відрегульованими запобіжно скидними клапанами, що є порушенням п.4.8.18 НПАОП 0.00-1.20-98 «Правила безпеки систем газопостачання України»;

-посудині, що працює під тиском не проведене первинне та поточне опосвідчення, що є порушенням п.6.3.1 НПАОП 0.00-1.59-87 «Правила будови та безпечної експлуатації посудин працюючих під тиском»;

-власником не проведено ідентифікацію (декларування) об`єкта підвищеної небезпеки, що є порушенням п.3 НПАОП 0.00-8.21-02 «Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки», затвердженого постановою КМУ від 11.07.2002 року № 956;

-не розроблено та не затверджено план локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій на потенційно небезпечному об`єкті;

-допущено експлуатацію автомобільного газозаправного пункту, який не прийнятий в експлуатацію, що є порушенням п.3.17, п. 4.1.1 «Правила безпеки систем газопостачання України» НПАОП 0.00-1.20-98 та Постанови КМУ від 13.04.2011 р. № 461 п.Г2 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів».

Таким чином, ОСОБА_5 , займаючи посаду інженера ФОП « ОСОБА_6 », будучи призначеним відповідальним за охорону праці та техніку безпеки на підприємстві, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своєї діяльності, а саме проявляючи бездіяльність не виконав дій, спрямованих на дотримання техніки безпеки, які міг і зобов`язаний був здійснити, допустив виникнення шкідливих, потенційно небезпечних факторів, що створюють загрозу загибелі людей і настання інших тяжких наслідків.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, який зобов`язаний їх дотримувати, що створили загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків, кваліфікуються за ч. 1 ст. 272 КК України.

Під час судового розгляду прокурором ОСОБА_3 надано угоду про визнання винуватості від 11 листопада 2015 року, яка укладена в приміщенні прокуратури Дніпропетровської області за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470, 471, 473 КПК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 січня 2015 року за № 0000048.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд розглянути надану угоду про визнання винуватості, затвердити та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Із змісту угоди вбачається, що слідчим відділу слідчого управління ГУМВС України у Дніпропетровській області за погодженням із прокурором 24 березня 2015 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 в порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, який зобов`язаний їх дотримувати, що створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України.

Згідно даній угоді прокурор ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинувачений ОСОБА_5 з другої сторони, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового провадження беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому, сторонами цієї угоди узгоджено покарання, яке має бути призначено ОСОБА_5 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України у вигляді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів громадян, у сумі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень. Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_5 згоден. В наданій суду угоді сторонами передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, положення ст. ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України оговорені сторонами.

Під час розгляду угоди обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що цілком розуміє свої права, передбачені у п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним йому зрозумілий, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим. Додав, що виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання, він в змозі реально, вину у вчиненні злочину, а саме в порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, будучі зобов`язаним їх дотримувати, що створили загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України визнав повністю та підтвердив фактичні обставини інкримінованого йому правопорушення, викладені в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості.

Суд, на виконання вимог ст. 474 КПК України, шляхом опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення вказаної угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підставі для невизнання винуватості відсутні.

Отже, за таких обставин, суд приходить до переконання, що надана угода про визнання винуватості від 11 листопада 2015 року, укладена між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 22 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та кримінального закону, підстав для відмови у її затвердженні відсутні, а тому зазначена угода підлягає затвердженню.

Ухвалюючи вирок на підставі угоди, суд з урахуванням об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні та його беззастережним визнанням своєї вини, про що зазначено в угоді, приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України і обвинувачений винний у його вчиненні, так як він своїми умисними діями вчинив порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, будучи зобов`язаним їх дотримувати, що створили загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків, тому він підлягає покаранню, визначеному в угоді, за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, передбачених ст. 65 КК України та розміру призначеного покарання, який встановлений санкцією ч. 1 ст. 272 КК України.

Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 , відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, працює інженером з техніки безпеки АГЗП ФОП « ОСОБА_6 », на обліку в психоневрологічному на наркологічному диспансерах не перебуває, за місцем роботи характеризується з позитивної сторони.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства і вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді штрафу, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 листопада 2015 року, укладену в приміщенні прокуратури Дніпропетровської області, між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 22 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів громадян, у сумі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1