Провадження № 1-кп/522/336/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.09.2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої (цивільного позивача): ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000698 від 30.09.2013 року, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка, Комінтернівського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні 2-х неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.09.2014 року Приморським районним судом м. Одеси за ст..ст. 190 ч. 2, 4, 209 ч. 1, 358 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 5 років п/в з конфіскацією всього належного йому майна і позбавленням права займати керівні посади на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності на 3 роки,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:
31.08.2008 року між потерпілою ОСОБА_6 та ВАТ «Сведбанк» було укладено кредитний договір № 1501/0708/71-154 на суму 55 000 доларів США. У 2011 році в останньої виникли фінансові труднощі та заборгованості по кредитним зобов`язанням.

На початку березня 2013 року ОСОБА_6 розповіла знайомій ОСОБА_12 про свою заборгованість, на що остання повідомила, що має знайомого, який може вирішити питання про погашення кредитних зобов`язань та готова познайомити їх.

Так, 18.03.2013 року, знаходячись у приміщенні кафе «Острів», розташованого по вул. Пантелеймонівській в м. Одесі, ОСОБА_12 познайомила потерпілу ОСОБА_6 з ОСОБА_9 , який мав вирішити проблему погашення кредиту останньої. Таким чином, ОСОБА_9 , представившись працівником страхової компанії «Аско-Нова», маючи умисел, спрямований на шахрайство, керуючись корисливими мотивами і переслідуючи мету незаконного збагачення, не маючи можливості вирішити питання про погашення кредиту, переконав потерпілу ОСОБА_6 у спроможності повного розрахунку за її кредитними зобов`язаннями, сплативши лише 14% від повної суми заборгованості по кредиту, і не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 500 доларів США, що на той період часу, згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти було еквівалентно 3 996 гривень 50 копійок, за виконання зазначених послуг. Крім того, ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_6 необхідно буде сплатити 14% від суми заборгованості за кредитними зобов`язаннями, що становило 55 000 гривень до Національного банку України, який розташований у м. Києві.

Після чого, 28.05.2013 року, знаходячись у місті Києві, ОСОБА_9 , з метою прикриття своєї незаконної діяльності та істинної мети заволодіння грошовими коштами потерпілої, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, отримав від потерпілої ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 55 000 гривень, які начебто сплатив до Національного банку України, чим створив ілюзію виконання взятих на себе зобов`язань. Однак, будь-яких дій, спрямованих на погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_6 не вчинив.

Таким чином, ОСОБА_9 , шляхом обману ОСОБА_6 заволодів грошима останньої, чим спричинив їй матеріальний збиток у розмірі 58 996 гривень 50 копійок, завдавши значної шкоди потерпілій.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_9 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_9 викладені вище в описовій частині вироку фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення не оспорював.

На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те, що він має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , 2000 року народження, ОСОБА_11 , 2005 року народження, характеризується позитивно, те, що обвинувачений частково відшкодував потерпілій матеріальну шкоду.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Враховуючи повне визнання вини ОСОБА_9 , наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_9 не можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.

Судом розглянуто цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 58 996 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 50 коп.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просили суд задовольнити їх в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_9 позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Виходячи з правил ст. 1166 ЦК України, ст. 128 КПК України за наявності достатніх даних вважати, що потерпілому злочином було завдано матеріальної шкоди, то особа яка заподіяла шкоду, зобов`язана відшкодувати її в повному обсязі.

Суд, при ухваленні рішення за позовом, виходить з правил ст. 1166 ЦК України, ст. 128 КПК України. Так, при наявності достатніх даних вважати, що потерпілому злочином було завдано матеріальної шкоди та особа, яка заподіяла шкоду, зобов`язана відшкодувати її в повному обсязі.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_9 частково, оскільки обвинувачений частково відшкодував шкоду завдану кримінальним правопорушенням, що обґрунтовано підтверджується квитанціями та розпискою потерпілої.

Підстав для зміни стосовно обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 128, 368-371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, ст. 1166 ЦК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 24.09.2014 року у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна, і позбавленням права займати керівні посади на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності строком на 3 (три) роки та остаточно визначити ОСОБА_9 до відбування покарання у вигляді 5 (п`ять) років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна, і позбавленням права займати керівні посади на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 16.06.2014 року.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_6 майнової шкоди, у розмірі 58 996 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 50 коп. задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 43 996 (сорок три тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 50 коп., а в задоволенні решти позовних вимог на суму 15000 (п`ятнадцяти тисяч) гривень - відмовити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілій, обвинуваченому, захиснику.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1