490/1873/15-к
н/п 1-кп/490/250/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2015 р. м.Миколаїв Центральний районний суд м.Миколаєва
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Миколаїв, українки, громадянки України, освіта професійно-технічна, вдови, пенсіонера, проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 19.01.2015р. біля 8 годин 30 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , з мотивів особистих неприязних відносин, з метою завдання тілесних ушкоджень, умисно нанесла ОСОБА_7 декілька ударів держаком сапки по кистях рук, які згідно висновку судово-медичної експертизи №76 від 20.01.2015р. відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.1ст.125 КК України не визнала і по суті пояснила суду, що вона проживає по сусідству з потерпілою ОСОБА_7 . Знають вони одна одну давно,протягом тривалого часу, десь близько 35 років, між ними останні роки склалися неприязненні відносини. ОСОБА_7 протягом останніх років час від часу провокує її на сварки, влаштовує скандали.Напроти її будинку по вул. Березневого повстання в м.Миколаїв знаходиться земельна ділянка, площею десь 5 соток, за якою вона - ОСОБА_8 , - доглядає, тобто підтримує на цій земельній ділянці чистоту та порядок. На цій земельній ділянці відпочивають молоді сім?ї з дітьми, та грають футбол діти. В той день 19 січня 2015р. зранку, в той час ще був незначний туман, на цій земельній ділянці знаходилась якась жінка, яка рвала там траву, а ОСОБА_7 прогнала ту жінку і сама почала рвати траву для своїх курей. Вона вийшла на вулицю та ввічливо попросила ОСОБА_7 залишити цю земельну ділянку, оскільки за цією земельною ділянкою доглядає вона - ОСОБА_8 , і ОСОБА_7 в неї дозволу на те, щоб рвати траву не питала. Ця земельна ділянка нею не приватизована, але вона нею користується, та підтримує там порядок. ОСОБА_7 її просьбу покинути ту земельну ділянку не виконала, почала з нею сварку, та висловлювалася на її адресу з погрозами, та образами, а тому вона пішла до себе на подвір`я, взяла там сапку, та повернувшись на те місце де знаходилася ОСОБА_7 вдарила держаком сапки по її відру, яке ОСОБА_7 тримала в руках, щоб налякати її. ОСОБА_7 вона не била, звідки в неї синяки та побої на руках вона не знає, можливо ОСОБА_7 впала та побилася. ОСОБА_6 пояснила, що оскільки між нею та потерпілою ОСОБА_7 є конфлікт, то остання оговорює її із помсти. ОСОБА_6 цивільний позов ОСОБА_7 не визнала.
Вина обвинуваченої ОСОБА_6 в скоєнні злочину, передбаченого ч.1ст.125 КК України, не дивлячись на невизнання обвинуваченою своєї вини, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема:
-показами потерпілої ОСОБА_7 , даними нею в судовому засіданні, яка пояснила, що вона проживає по сусідству з обвинуваченою ОСОБА_6 . Знають вони одна одну давно, протягом тривалого часу, і між ними в останні роки склалися неприязненні відносини, оскільки обвинувачена ОСОБА_6 провокує її на сварки, влаштовує скандали. Напроти її будинку через дорогу знаходиться земельна ділянка, і в той день 19.01.2015р. зранку десь біля 8 години вона пішла нарвати курям трави, оскільки на тій земельній ділянці сніг місцями зійшов і було видно траву, яку вона хотіла нарвати. Вказана земельна ділянка належить місту, у власності обвинуваченої ця земельна ділянка не є, тому нею користуються мешканці міста, діти часто там грають футбол. Побачивши, що вона - ОСОБА_9 рве траву на цій ділянці, ОСОБА_8 вибігла зі свого подвір?я та почала від неї вимагати, щоб вона припинила рвати траву, та й ішла до себе до дому. Оскільки дана земельна ділянка ОСОБА_8 не належить, то вона продовжувала рвати траву на тій земельній ділянці. Соіна впала в істерику, почала сильно кричати, а потім побігла до себе на подвір?я та повернулася із сапкою в руках.Соіна знову стала вимагати, щоб вона ОСОБА_9 йшла геть з тієї земельної ділянки, а коли вона відмовилася, то обвинувачена стала кидати в неї снігом, потім кинула в неї відро, а потім вдарила її держаком сапки декілька разів по руках. Вона захищалася відром, проте удари припали і на відро, від дії яких воно розкололося, а також припали і по руках. Від ударів у неї з?явилися припухлості, а потім синяки.
-показами свідка ОСОБА_12 , даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що з потерпілою ОСОБА_7 знайомий давно, підтримує з нею теплі, дружні стосунки. Зранку десь біля пів на восьму, 19.01.2015р. на Водохреща, він йшов на роботу та зайшов у гості до ОСОБА_7 . Вона була вдома, та сказала, що йде нарвати траву перед будинком, тому він в будинок не заходив, а залишився на подвір?ї. В той день в домі у ОСОБА_9 ночував її син ОСОБА_11 . Через деякий час він почув крики - спочатку він почув голос ОСОБА_8 , а потів і крик ОСОБА_9 . Він пішов у їх напрямку, тільки вийшов трохи із воріт і побачив, що ОСОБА_8 стояла неподалік ОСОБА_9 та тримала в руках сапку. Сапка була звичайна побутова, держак довжиною трохи більше метра. ОСОБА_9 трималася за лікоть лівої руки. ОСОБА_9 плакала, жалілася на біль в області ліктя лівої руки. ОСОБА_9 сказала, що її побила сусідка ОСОБА_13 .Всі були знервовані, і він сказав, щоб викликали міліцію, а сам пішов на роботу. Як йому відомо вже зі слів потерпілої ОСОБА_9 , працівники міліції прийшли за викликом до будинку ОСОБА_9 ввечері. Йому також відомо, що ОСОБА_9 ходила в СМЕ знімати побої, які їй були завдані;
-показами свідка ОСОБА_14 , даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що потерпіла ОСОБА_7 - це його мати. Напередодні того дня 18 січня 2015р. він прийшов ввечері до будинку своєї матері, та залишився ночувати в її домі. Зранку, десь біля восьмої години він знаходився в будинку та почув крики. Оскільки він одівався, то з будинку не виходив, тому виглянув в вікно, і побачив свою матір та сусідку ОСОБА_15 , яка кричала на його матір.Він бачив як сусідка ОСОБА_8 завдавала сапкою удари в сторону її матері, ударів було три-чотири. Соіна била його матір по руках, а мати його захищалася відром. Після цього у його матері на руках були опухлості, а потім синяки на кистях обох рук. Мати його жалілася на біль в області кисті обоїх рук, і плечей. Наступного дня чи через день, мати заходила до нього на работу, та говорила, що відвідувала СМЕ щоб зняти побої;
-заявою потерпілої ОСОБА_7 від 19.01.2015р. до Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області згідно якої остання просить вжити заходів реагування до своєї сусідки ОСОБА_16 , яка нанесла їй тілесні ушкодження;
-рапортом від 19.01.2015р. оперативного чергового Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області згідно якого 19.01.2015р. від оператора "102" надійшов сигнал від ОСОБА_7 про конфлікт з сусідкою.Направлено наряд до будинку заявника.Сигнал зареєстровано в ЖЄО Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області за №801 від 19.01.2015р.;
-висновком судово-медичної експертизи №76 від 20.01.2015р., згідно якої у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин з крововиливом в області правої кисті, крововиливу в області лівої кисті, які утворилися від дії тупих твердих предметів, можливо в строк і при обставинах, вказаних освідуваним.
Оцінюючи в сукупності добуті в процесі судового слідства докази суд приходить до переконання, що дії обвинуваченої ОСОБА_6 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Доводи обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що потерпіла ОСОБА_7 її оговорює, та те, що вона могла сама завдати собі, виявлені у неї тілесні ушкодження, під час падіння, суд до уваги не бере, оскільки такі доводи обвинуваченої спростовуються показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , які узгоджуються як між собою, так із показами потерпілої, та спростовуються висновком судово-медичної експертизи про те, що у потерпілої виявлено легкі тілесні ушкодження.Суд розцінює заперечення обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини як спосіб захисту, з метою уникнути покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд обтяжуючих вину обставин не вбачає. Разом з тим суд, враховує особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої, зокрема і шляхом призначення їй покарання у вигляді штрафу.
Потерпілою ОСОБА_7 заявлений позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 100грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000грн. Потерпіла ОСОБА_7 не надала суду доказів щодо вартості пошкодженого майна та що нею були здійснені витрати на придбання такого майна. В частині стягнення моральної шкоди суд, враховуючи вимоги розумності та справедливості, вважає за можливе задоволити позовні вимоги частково, оскільки завдання фізичного болю та зміна усталено способу життя потерпілої тривали незначний час, доказів же наявності моральної шкоди через душевні страждання потерпілої суду не надано.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд
ОСОБА_17 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 (П?ятсот десять) грн. 00 коп.
Цивільний позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 1000 грн. як компенсацію моральної шкоди. В решті вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляції через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя