Здолбунівський районний суд Рівненської області
Справа №1-94/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2010 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

за участю прокурора Корольова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.191 КК України, -

встановив:

Підсудний ОСОБА_1, працюючи на посаді станційного працівника, 11 січня 2010 року в 13год30хв., шляхом вільного доступу до багажного відділення станції Здолбунів, діючи умисно, привласнив дві вагові гирі ГО-4-20 до вагового комплексу, які перебували в його віданні, загальною вартістю 806грн.40коп., які в подальшому реалізував громадянину ОСОБА_2 за 50 грн.

Вину у вчиненні злочину ОСОБА_1 визнав повністю і дав показання про обставини його вчинення встановлені даним вироком.

Кається у вчиненому, просить суворо не карати, так як вчинений злочин усвідомив і більше не допустить протиправних дій.

За клопотанням підсудного та згодою представника державного обвинувачення суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються відповідно до вимог ст.299 КПК.

При цьому суд переконався, що підсудний не заперечує проти дослідження доказів добровільно, підстав для сумніву добровільності та істинності його позиції не має.

Підсудному розяснено, що в даному випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд вважає, що органи досудового слідства вірно кваліфікували дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.191 КК України, як розтрата чужого майна, яке перебувало в його віданні.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, обставини злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують його покарання, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд виходить із вимог ст.12 КК України, яка відносить злочини, передбачені ч.1 ст.191 КК України до категорії середньої тяжкості.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину є обставинами, що пом'якшують відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність обставин суд не встановив.

Підсудний по місцю проживання характеризується з позитивної сторони.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання його можливе без ізоляції від суспільства.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з підсудного.

Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину по ч.1 ст.191 КК України та призначити покарання 510 (пятсот десять) грн. штрафу без позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю.

Речові докази грошові кошти в сумі 46 грн. передати в дохід держави, дві вагові гирі ГО-4-20 до вагового комплексу повернути ВП «Локомотивне депо Здолбунів».

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в сумі 375грн.60 коп.

Запобіжний захід до набрання чинності вироком залишити попередній підписка про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція в апеляційний суд Рівненської області протягом 15 (п'ятнадцяти) днів з моменту його проголошення через Здолбунівський районний суд.

Суддя