Справа № 168/824/14 Провадження №11-сс/773/293/14 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2014 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Старовижівського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2014 року,-
В С Т А Н О В И В:
Постановою слідчого СВ Старовижівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_8 від 29.04.2013 року закрито кримінальне провадження внесене 16.04.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 по заяві ОСОБА_7 , за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.
Дану постанову ОСОБА_7 оскаржила до Старовижівського районного суду Волинської області.
Ухвалою слідчого судді Старовижівського районного суду від 06 жовтня 2014 року в задоволенні скарги ОСОБА_7 відмовлено.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження слідчий встановив всі фактичні обставини, на підставі доказів, яким було дано належну правову оцінку та прийшов до висновку, що дана постанова є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, тому підстав для її скасування не встановлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді та постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати. Посилається на те, що кримінальне провадження закрите безпідставно, оскільки досудове розслідування по її заяві проведено поверхово, а постанова про закриття кримінального провадження є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що досудовим слідством не проведено необхідних слідчих дій для встановлення фактичних обставин справи, зокрема, не допитано свідка ОСОБА_9 та її чоловіка, не дано оцінки отриманим під час суперечки тілесним ушкодженням.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який проти апеляційної скарги заперечив, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з вимогами ст.ст.92, 110 КПК України обов`язок доказування, обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
В постанові слідчого, прокурора мають бути наведені зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Дані вимоги закону слідчим при винесенні постанови були дотримані.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що звернення ОСОБА_7 в частині погроз фізичною розправою розглянуто згідно вимог ст.2 КПК України і прийняте слідчим рішення в цій частині відповідає вимогам ст.110 КПК України, належним чином вмотивоване та обґрунтоване.
Під час проведення перевірки слідчим заяви в частині погроз фізичною розправою були виконані всі необхідні слідчі дії спрямовані на встановлення істини та на повне, всебічне і неупереджене проведення досудового розслідування, дотримані вимоги кримінального процесуального законодавства.
Крім того, об`єктивною стороною злочину, передбаченого ст.129 КК України є дія у виді погрози вчинити вбивство, тобто виявленому намірі позбавити іншу людину життя. Така погроза повинна бути реальною, тобто сприйматися потерпілим як така, що може здійснитися. Погроза вчинити інші дії за ст.129 КК України кваліфікуватися не може.
Як встановлено під час досудового розслідування, ОСОБА_10 дій, які б підпадали під кваліфікацію ч.1 ст.129 КК України, не вчиняв.
Посилання ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_10 спричинив їй тілесні ушкодження, не є підставою для скасування постанови слідчого від 29.04.2013 року про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.129 КК України, оскільки згідно матеріалів, що надійшли органу досудового розслідування із прокуратури Старовижівського району, досудове розслідування проводилось лише за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, а щодо інших правопорушень відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань не вносились.
За таких обставин, встановивши відсутність в дія ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, слідчий відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, закрив кримінальне провадження, а слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст.303, 306, 307 КПК України, прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 , належним чином вмотивувавши своє рішення.
Законних підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, оскільки сумнівів у її законності у колегії суддів не виникає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 405, ч.3 ст.407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Старовижівського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2014 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Старовижівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_8 від 29.04.2013 року про закриття кримінального провадження внесеного 16.04.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4