УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
за участю захисника: ОСОБА_6 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України,-
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 26.10.2015 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою був продовжений до двох місяців до 26 грудня 2015 року.
Відповідно до вимог ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Обговоривши в судовому засіданні питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки судове провадження, виходячи з визначеного судом обсягу дослідження доказів по справі, неможливо завершити до спливу вищезазначеного строку тримання під вартою, вислухавши думку прокурора про доцільність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, виходячи з тяжкості злочину у вчиненні якого він обвинувачується та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати, вислухавши думку захисника, який просив змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт, посилаючись на те, що належним чином не обгрунтовані ризики щодо подальшого тримання ОСОБА_7 під вартою, крім того, обвинувачений не має наміру ухилятись від явок до суду, має постійне місце проживання, малолітню дитину, одружений, працює, має незадовільний стан здоров`я, яке на даний час погіршилось, а тому, такий запобіжний захід як домашній арешт повністю здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, вислухавши думку обвинуваченого, який підтримав думку свого адвокта, колегія суддів приходить до наступного.
Так, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з даних обвинувального акту ОСОБА_7 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15ч.2, 115ч.2п.1 КК України, за вчинення якого передбачене покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 10-ти до 15 років або довічне позбавлення волі.
Враховуючи ступінь тяжкості вищезаного злочину, передбаченого ст.ст.15ч.2, 115ч.2п.1 КК України, який відносяться до особливо тяжких злочинів, суворість, передбаченого законом покарання, суспільно-небезпечний характер діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 та наслідки, що настали від кримінального правопорушення, колегія суддів приходить до висновку, що наявність ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України, продовжує існувати, а тому з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитись від суду, перешкодити встановленню істини по справі шляхом впливу на потерпілого ОСОБА_8 , продовжити злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, вважає за доцільне збереження на даний час обраного обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на два місяці, тобто по 03 лютого 2016 року, оскільки судове провадження, виходячи зі складності справи та визначеного судом обсягу дослідження доказів, неможливо завершити до спливу вказаного строку.
Що стосується тверджень захисника про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого та погіршення стану здоров`я, то суду на підтвердження вказаних даних не надано відповідних доказів, наявна ж в матеріалах судового провадження виписка з історії хвороби датована 2013 роком та не містить відомостей про стан здоров`я обвинуваченого на даний час.
У зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п.1 ч.4 ст.183 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для визначення застави обвинуваченому у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.331, 369 КПК України, колегія суддів,-
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Гора Київської області, громадянину України, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто по 03 лютого 2016 року (включно).
У зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п.1 ч.4 ст.183 КПК України відсутні підстави для визначення застави обвинуваченому у даному кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Судді: 1. 2.