Ухвала
іменем україни
09 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
переглянула в судовому засіданні вирок Апеляційного суду Запорізької області від 15 липня 2015 року стосовно ОСОБА_6 за касаційною скаргою заступника прокурора Запорізької області.

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 лютого 2015 року засуджено:

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 28 листопада 2013 року вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області за ч. 1 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

- за ч. 2 ст. 297 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- за ч. 1 ст. 317 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч. 2 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 71 КК ОСОБА_6 визначено остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 листопада 2013 року у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Цим вироком також засуджено ОСОБА_7 , судові рішення щодо якого не оскаржуються.
Апеляційний суд Запорізької області скасував зазначений вирок в частині призначення покарання за сукупністю злочинів та сукупністю вироків і постановив свій вирок від 15 липня 2015 року, яким ОСОБА_6 призначив покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом часткового складання призначених покарань за ч. 2 ст. 297, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.
На підставі ст. 71 КК ОСОБА_6 визначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 30-31 грудня 2013 року та 01 січня 2014 року, у час зазначений у вироку, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, спільно з ОСОБА_7 повторно, за попередньою змовою групою осіб, умисно, на кладовищі «Першотравневе», розташованому в м. Костянтинівка Донецької області, вчинили наругу над могилою ОСОБА_8 , а саме заволоділи предметами, що слугували фундаментом для пам`ятника та пошкодили його, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 225,45 грн.
Крім того, ОСОБА_6 11 грудня 2013 року в період з 12.00 год до 14.00 год знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , безоплатно надав ОСОБА_10 та ОСОБА_11 приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, які він же в цей день, приблизно о 13.30 год виготовив з принесених йому останніми інгредієнтів, частину яких ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вжили самостійно, а решту ОСОБА_6 залишив для власного вживання без мети збуту. Того ж дня в період часу з 14.05 год до 16.35 год у ході огляду вищевказаного домоволодіння працівниками міліції було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб дезоморфін масою у перерахунку на суху речовину 0,023 г., який ОСОБА_6 зберігав для особистого вживання без мети збуту.

У серпні 2013 року ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , повторно, незаконно придбав, виготовив та зберігав за місцем свого проживання, особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, в невстановлених розмірах, без мети збуту.

27 січня 2014 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою у перерахунку на суху речовину 23,08 г.

У касаційній сказі прокурор, порушує питання про скасування вироку апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі ОСОБА_6 через м`якість. На обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що апеляційний суд ухвалив вирок, який не відповідає вимогам статей 374, 420 КПК. Звертає увагу, що в мотивувальній частині вироку допущені протиріччя, а в резолютивній частині зазначено лише остаточну міру покарання на підставі статей 70, 71 КК, та не зазначено, до якого виду і розміру основного покарання вважати засудженим ОСОБА_6 по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведені. Вважає, що призначене покарання не повною мірою відповідає особі засудженого та тяжкості злочинів.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи скарги та просив касаційну скаргу прокурора задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 297, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309 КК, прокурором у касаційній скарзі не оскаржуються.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст.420 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок, у тому числі, у разі необхідності застосування більш суворого покарання. Вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначаються зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.

Статтею 407 КПК установлено повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, одним із пунктів яких є скасування вироку повністю чи частково та ухвалення нового вироку.

Апеляційний суд, переглядаючи вирок суду першої інстанції, на виконання вимог зазначених норм закону правильно скасував вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання за сукупністю злочинів та сукупністю вироків і ухвалив свій вирок у цій частині, призначивши покарання за сукупністю злочинів, винуватість у вчиненні яких визнана доведеною судом першої інстанції та остаточне покарання за сукупністю вироків, відповідно до вимог статей 70 та 71 КК.

За викладених обставин необхідності повторно визнавати засудженого ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочинів, зазначених у вироку суду першої інстанції і призначати по ним покарання, немає.

Колегія суддів вважає, що призначене засудженому покарання є таким, що відповідає вимогам статей 50, 65 КК та є необхіднім і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а тому підстав вважати його таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого немає.

Керуючись статтями 433436, п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду Запорізької області від 15 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3