Справа № 173/1783/15-к
Номер провадження1-кп/173/158/2015
В И Р О К
іменем України

03 грудня 2015 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніппропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, дітей не має, раніше судимого: 18 березня 2009 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України засуджений до двох років обмеження волі, 9 червня 2009 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, засуджений до 5 років 6 місяців позбавлення волі, постановою Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 14 жовтня 2012 року звільнений на підставі ст. 81 Кримінального кодексу України умовно-достроково на 1 рік 9 місяців 17 днів; вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 Кримінального кодексу України з призначенням покарання у виді 120 годин громадських робіт, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України та йому призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт. 20 квітня 2015 року ОСОБА_4 було роз`яснено порядок і умови відбування призначеного йому судом покарання у виді 120 годин громадських робіт, та він був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 389 ч. 2 КК України в разі ухилення від відбуття призначеного йому судом покарання, встановлені дні явки в кримінально-виконавчу інспекцію Верхньодніпровського району для реєстрації, відібране зобов`язання про початок відбування призначеного покарання з 21 квітня 2015 року на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Згідно з розпорядженням голови Першотравенської сільської ради № 16 від 20 квітня 2015 року ОСОБА_4 був прийнятий Першотравенською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області для відбування призначеного йому судом покарання.

У вказаній сільській раді для засудженого ОСОБА_4 був складений план - графік виходу на роботу, але останній згідно з представленими Першотравенською сільською радою табелів виходу на роботу за квітень 2015 року та травень 2015 року на відпрацювання призначених йому судом 120 годин громадських робіт у квітні 2015 року жодного разу не вийшов. Так, ОСОБА_4 29 квітня 2015 року повідомив, що хворіє, та надав довідку з Верхньодніпровської ЦРЛ про те, що він знаходився на амбулаторному лікуванні у лікаря-невролога з 21 квітня 2015 року по 29 квітня 2015 року з діагнозом: «гостра міжреберна післятравматична невропатія справа з вираженим стійким м`язові-тонічним больовим синдромом». Не відпрацювавши, таким чином, у квітні 2015 року із запланованих 32 годин 28 годин по причині хвороби, чотири години без поважних на то причин, не представив ніяких виправдувальних документів, тим самим умисно ухилився від призначеного йому судом покарання і порушив призначений йому порядок та режим відбуття покарання.

У травні 2015 року згідно з табелями виходу на роботу ОСОБА_4 на відпрацювання призначених йому судом 120 годин громадських робіт вийшов один раз, 06 травня 2015 року, відпрацювавши одну годину, після чого самовільно залишив робоче місце не повідомивши про це відповідальну особу, після чого жодного разу без поважних на то причин, не представив ніяких виправдувальних документів, на відпрацювання громадських робіт не вийшов, тим самим умисно ухилився від відбування призначеного йому судом покарання і порушив призначений йому порядок та режим відбування покарання.

Після цього, 13 травня 2015 року, ОСОБА_4 повідомив кримінально-виконавчу інспекцію Верхньодніпровського району про те, що він фактично проживає без реєстрації у м.Верхньодніпровську та у нього було відібране письмове зобов`язання, в якому він зобов`язується з 14 травня 2015 року приступити до відбування раніше не відбутого покарання на території КП «Житловик», яке розташоване у м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області.

Згідно з наказом № 79 від 14 травня 2015 року, засуджений ОСОБА_4 був прийнятий відповідно до направлення кримінальної-виправної інспекції №990 від 13 травня 2015 року до КП «Житловик» Верхньодніпровського району Дніпропетровської області для відбування призначеного йому судом покарання.

На вказаному підприємстві був складений план-графік виходу на роботу, але ОСОБА_4 відповідно до представлених з КП «Житловик» табелів виходу на працю на травень та червень 2015 року, на відпрацювання призначених йому судом 120 годин громадських робіт не вийшов без поважних на то причин, не представив ніяких виправдувальних документів, тим самим умисно ухилився від усіх 119 годин, призначеного йому судом покарання і порушив призначений йому порядок та режим відбуття покарання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, суду пояснив, що дійсно не відбував покарання у виді громадських робіт, оскільки працював на пасиці. Йому було роз`яснено, де і коли необхідно відпрацювати громадські роботи, проте він не прийшов на їх відпрацювання, розуміючи те, що за ухилення від відбування даного виду покарання передбачена кримінальна відповідальність. Обвинувачений також зауважив, що в нього на утриманні знаходиться дружина та її діти, тому змушений був працювати.

Окрім часткового визнання вини самим обвинуваченим його вина у вчиненому злочині також підтверджується іншими доказами, які були безпосередньо досліджені під час судового розгляду.

Так свідок ОСОБА_5 суду показав, що з 9 травня по жовтень 2015 року в нього на пасиці неофіційно працював ОСОБА_4 сторожем. Весь цей час він жив на пасиці разом із дружиною. Обвинувачений нічого не повідомляв йому про необхідність відпрацювання ним громадських робіт. ОСОБА_4 їздив періодично на реєстрацію та мав можливість відлучатися з місця роботи у власних справах.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що 20 квітня 2015 року до КВІ надійшов на виконання вирок згідно з яким ОСОБА_4 було призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт. Засудженому було роз`яснено порядок відбування покарання у виді громадських робіт за його місцем проживання на території Першотравенської сільської ради. Засуджений відбув лише одну годину призначеного покарання. Потім засуджений повідомив, що він змінив місце проживання та працював на пасиці. Була проведена бесіда з власником пасіки та він повідомив, що засуджений не повідомляв йому про необхідність відбування ним покарання та ОСОБА_4 мав можливість відпрацювати покарання. Отже засуджений навіть не намагався відбувати призначене покарання.

Окрім того вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, дослідженими безпосередньо в судовому засіданні:

-вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року, згідно з яким ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт;

-підпискою ОСОБА_4 від 20 квітня 2015 року про ознайомлення його з умовами відбування покарання у виді 120 годин громадських робіт;

- направленням ОСОБА_4 до Першотравенської сільської ради для відбування покарання у виді громадських робіт;

-Розпорядженням Першотравенської сільської ради № 16 від 20 квітня 2015 року про прийняття ОСОБА_4 для відбування призначеного вироком суду покарання з 21 квітня 2015 року;

-планом-графіком громадських робіт на квітень 2015 року на території Першотравенської територіальної громади, затверджений сільським головою та погоджений із заступником начальника МВ КВІ Верхньодніпровського району;

-власноруч написаним зобов`язанням ОСОБА_4 про необхідність явки для відбування покарання у виді громадських робіт з 6 травня 2015 року та попередження його про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання;

-планом-графіком громадських робіт на травень 2015 року на території Першотравенської територіальної громади, затверджений сільським головою та погоджений із заступником начальника МВ КВІ Верхньодніпровського району;

-табелем виходу на роботу ОСОБА_4 , як особи, яка засуджена судом з призначенням покарання у виді громадських робіт за квітень 2015 року та довідкою Першотравенської сільської ради від 5 травня 2015 року, згідно з якими в квітні 2015 року ОСОБА_4 не з`явився для відбування покарання жодного разу, з них 7 днів (28 годин) у зв`язку з хворобою;

-табелем виходу на роботу ОСОБА_4 , як особи, яка засуджена судом з призначенням покарання у виді громадських робіт за травень 2015 року та довідкою Першотравенської сільської ради від 13 травня 2015 року, згідно з якими в травні 2015 року ОСОБА_4 відпрацював лише одну годину, в інші дні не з`явився для відбування покарання жодного разу;

-власноруч написаним поясненням ОСОБА_4 про причини неявки для відбування призначеного судом покарання у зв`язку з тим, що до нього приїжджав брат, з яким від тривалий час не бачився, а також він ходив до прокуратури;

-попередженням ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за порушення умов відбування покарання від 13 травня 2015 року;

-власноруч написаним зобов`язанням ОСОБА_4 про необхідність явки для відбування покарання у виді громадських робіт з 14 травня 2015 року та попередження його про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання;

-наказом КП «Житловик» № 79 від 14 травня 2015 року про прийняття ОСОБА_4 до КП «Житловик» для відбування покарання у виді громадських робіт з 14 травня 2015 року;

-планом-графіком громадських робіт на травень 2015 року, затверджений начальником КП «Житловик» та погоджений із заступником начальника МВ КВІ;

-табелем виходу на роботу ОСОБА_4 , як особи, яка засуджена судом з призначенням покарання у виді громадських робіт за травень 2015 року та довідкою КП «Житловик» від 2 червня 2015 року, згідно з якими в травні 2015 року ОСОБА_4 не відпрацював 48 годин громадських робіт, тобто не з`явився для відбування громадських робіт жодного разу;

-планом-графіком громадських робіт на червенкь 2015 року, затверджений начальником КП «Житловик» та погоджений із заступником начальника МВ КВІ;

-табелем виходу на роботу ОСОБА_4 , як особи, яка засуджена судом з призначенням покарання у виді громадських робіт за червень 2015 року та довідкою КП «Житловик» від 19 червня 2015 року, згідно з якими в червні 2015 року ОСОБА_4 не відпрацював 45 годин громадських робіт, тобто не з`явився для відбування громадських робіт жодного разу;

На підставі досліджених у справі доказів, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_4 , будучи засудженим до покарання у виді громадських робіт, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не виконав обов`язок у вільний від роботи час безоплатно виконувати суспільно корисні роботи, вид та обсяг яких, було визначено Першотравенською сільською радою та КП «Житловик». Судом встановлено, що ОСОБА_4 було відомо про порядок відбування покарання у виді громадських робіт, так само як і про наслідки ухилення від відбування призначеного судом покарання, проте він без будь-яких поважних причин не виконав, покладений на нього покарання. При цьому суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого про те, що він не з`явився для відбування покарання у зв`язку з тим, що він працював, оскільки згідно з ч. 1 ст. 56 Кримінального кодексу України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Отже, ОСОБА_4 мав можливість відбувати покарання у вільний від роботи час, як це визначено законом. Будь-яких доказів поважності причин невідбуття покарання у виді громадських робіт у вільний від роботи час суду не було надано. Доводи обвинуваченого про те, що він не міг приїжджати для відбування покарання у вільний від роботи час, на думку суду слід розцінювати як свідоме невиконання обвинуваченого обов`язку виконувати громадські роботи.
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в ухиленні від відбування громадських робіт.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 Кримінального кодексу України належить до злочинів невеликої тяжкості, обставини вчинення злочину, та дані про його особу, який на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, раніше судимий, не одружений, дітей не має, офіційно не працює.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання покарання, судом не встановлено.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу ОСОБА_4 суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, призначаючи ОСОБА_4 покарання, враховуючи те, що ним вчинено новий злочин після постановлення вироку суду, але до повного відбуття покарання, керуючись вимогами ст. 71 Кримінального кодексу України, суд вважає за необхідне частково приєднати до призначеного судом покарання невідбуту частину покарання у виді 120 годин громадських робіт за попереднім вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року з урахуванням правил складання покарань, передбачених ст. 72 Кримінального кодексу України та остаточно призначити покарання у виді арешту.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувались.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 55, 65, 71, 72 Кримінального кодексу України, ст.ст. 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді арешту строком один місяць.

На підставі ст.ст. 71, 72 Кримінального кодексу України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року та остаточне покарання визначити у виді 1 ( одного ) місяця 5 (п`яти) днів арешту.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1