УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері службової діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері службової діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області майор міліції ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна мотивуючи свої вимоги тим, що СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0006652 від 05.10.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

05.10.2015 року до Вінницького МВ із письмовою заявою звернулась гр. ОСОБА_4 , 1973 р.н., в якій просить прийняти міри до невідомої особи, яка використовуючи неіснуюче рішення суду №2/5132/08 від 24.07.2008 року, шахрайським шляхом, в кінці 2008 року, отримала право на кв. АДРЕСА_1 , яка фактично належить їй та подарована матір`ю ОСОБА_5 , згідно договору дарування від 01.06.2007 року.

На підставі викладеного, слідчим СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області 05.10.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та розпочато розслідування у кримінальному провадженні № 0006652.

Допитана по суті справи ОСОБА_4 повідомила, що 21.06.2007 року її мати ОСОБА_5 подарувала квартиру АДРЕСА_1 , фактично вона із 2001 року проживає в Португалії. В 2011 році вона знаходилась в гостях у матері, при спілкуванні із середньою сестрою ОСОБА_6 та її чоловіком ОСОБА_7 , вона дізналась, що незрозуміло яким чином, вище вказана квартира, за рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 2008 року оформлена на гр. ОСОБА_8 , про даного чоловіка вона взагалі тоді почула вперше, як зрозуміла зі слів родичів, даний ОСОБА_9 знайшов їх сам. Після цього, наступного дня, вони разом зі старшою сестрою пішли в кафе, на зустріч із даним громадянином, який також був зі своєю дружиною, при розмові він сказав, що йому не відомо, яким чином її квартира була оформлена на нього, можливо сталась якась помилка, він до неї нічого не має, не претендує на неї та пообіцяв переоформити її знову, в найкоротші терміни, про що написав відповідну розписку. Після цього, отримавши дану розписку, у зв`язку із необхідністю виїзду за кордон, вона попросила свою сестру ОСОБА_6 зайнятись даним переоформленням у зв`язку із чим видала на неї нотаріально посвідчене доручення, без права продажу та обміну квартири, сестра сказала, що всі питання вирішить. 22.09.2015 року вона приїхала в Україну аби навідати матір, приблизно 25-26 вересня 2015 року разом із сестрами поїхали відпочити в кафе, що розміщене на об`їзній дорозі м. Вінниці, також із нами поїхав чоловік середньої сестри ОСОБА_10 , при спілкуванні між ними виник конфлікт щодо виплатити 10000 євро за квартиру, вона сказала, що на даний час не має такої матеріальної можливості виплатити всю суму одразу, вони довго виясняли відносини, але так ні до чого й не дійшли. Після даної розмови, в неї закрались сумніви щодо реальності переоформлення квартири, у зв`язку із чим, через своїх знайомих вона дізналась, що все залишилось як було в 2011 році, тобто дана квартира належить ОСОБА_8 .

Згідно довідки №3520 від 29.09.2015, виданої МКП ЖЕК № 7 власником особового рахунку кВ. АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 .

Згідно довідки Вінницького міського суду Ввінницької області №2-5132/08 від 12.10.2015 року за алфавітними покажчиками цивільних справ ліквідованого Ленінського районного суду м. Вінниці за 2007-2008 р.р. цивільна справа за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 не значиться, за № 2-5132/08 зареєстрована інша цивільна справа.

Згідно інформаційної довідки № 46342373 від 26.10.2015, а саме Витягу із реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 19.12.2008 року зареєстрована за формою приватної власності за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підстава виникнення права власності рішення суду 2-5132/08 від 24.07.2008 року, тобто неіснуюче рішення.

Так, враховуючи викладене та вимоги п. 4 ч. 1 ст. 167 КПК України, квартира АДРЕСА_1 є предметом злочину, а тому з метою попередження відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування, виникла необхідність у накладені арешту па вказану квартиру АДРЕСА_1 , яка на даний час належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки дана квартира є предметом кримінального правопорушення. При цьому, слід зазначити, що закон не пов`язує можливість накладення арешту на предмет злочину виключно з наявністю в особи конкретного процесуального статусу.
Враховуючи вище викладене, з метою виконання завдань кримінального провадження визначених у ст. 2 КПК України, зокрема забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, просив задовольнити клопотання.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Суд, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки квартира АДРЕСА_1 є предметом кримінального правопорушення.

Так, згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужити певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про доцільність накладення арешту на вказане у клопотанні майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131,132, 170,171 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на даний час належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони її відчуження та використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до апеляційного суду Вінницької області.

Слідчий суддя