Справа № 344/1878/16-к
Провадження № 11-сс/779/37/2016
Категорія ст.181 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 15 лютого 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не працює, не одруженого, раніше не судимого, українця, громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 15 лютого 2016 року відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в України в Івано-Франківській області ОСОБА_10 про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 13 квітня 2016 року, з покладенням на нього відповідних обов`язків та заборони цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що хоча прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, а також встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, негативно впливати на потерпілого та свідків, однак прокурором не доведено, що жоден із більш м,яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме в тому, що він 12.02.2015 року приблизно о 16:45 год., перебуваючи у під,їзді будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих спонукань та користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, з метою власного збагачення, таємно викрав велосипед марки Україна, темно-синього кольору, вартістю 1000 грн., власником якого є ОСОБА_12 .

В апеляційній скарзі прокурор оспорює законність ухвали слідчого судді, оскільки підозрюваний вчинив корисливе кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Просить її скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого. Просить суд врахувати ті обставини, що підозрюваний ніде не працює, не навчається, на утриманні нікого не має, зареєстрований у м. Києві, не має постійного чи тимчасового місця проживання на території м. Івано-Франківська, що є свідченням того, що він може покинути територію міста та області в будь-який момент, що у подальшому може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Тому вважає, що слідчий суддя мав всі підстави для обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, пояснення захисника ОСОБА_7 , який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається із ухвали, слідчим суддею в повному обсязі враховано вище зазначені обставини при обранні запобіжного заходу ОСОБА_9 , а також дано належну правову оцінку тим ризикам, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі

Положеннями ч.1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до вимог п.п.3,4 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтвердити існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для ув`язнення.

Як вбачається із матеріалів подання, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, який передбачений ч.2 ст.185 КК України, за вчинення якого законом карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. Свою вину у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_9 визнав.

Таким чином прокурором доведено наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених у п.п.1,3,5ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, негативно впливати на потерпілого та свідків, однак прокурором не доведено, що жоден із більш м,яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що прокурором не доведено, що жоден із більш м,яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам, колегія суддів приходить до висновку, що домашній арешт, який є більш м`яким запобіжним заходом у порівнянні із триманням під вартою, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Таким чином, підстав для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 15 лютого 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4