Справа № 643/5165/15-к
Провадження №: 1-кп/643/422/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.11.2015 року м.Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001014 від 06.11.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 06 листопада 2014року, о 00год. 30хв., керуючи технічно справним автомобілем «Фольксваген-Джета», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по проспекту Московському в м.Харкові з боку проспекту Маршала Жукова у напрямку вул..Енергетичної.

Під час руху по вказаному проспекту, в районі розташування перехрестя проспекту Московського та вул..Енергетичної, при виявленні небезпеки у вигляді двох пішоходів, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння рухалися по проїжджій частині проспекту Московському у попутному з автомобілем «Фольксваген-Джета» напрямку, не вжив заходів щодо зменшення швидкості автомобіля аж до його зупинки чи безпечного їх об`їзду, чим грубо порушив вимоги п.12.3 Правил Дорожнього руху України, де вказано, що «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , 1988року народження.

В результаті дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_9 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя у вигляді травми голови та тулуба, що потягли за собою смерть.

Порушення вимог ПДР України водієм ОСОБА_8 виразилися в тому, що він, керуючи транспортним засобом «Фольксваген-Джета», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час виникнення небезпеки у вигляді пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які знаходились у стані алкогольного сп`яніння та рухалися по проїжджій частині проспекту Московському у попутному з автомобілем «Фольксваген-Джета» напрямку, не зменшив швидкості руху свого автомобіля при наближенні до вказаних пішоходів аж до його зупинки, або безпечного їх об`їзду, продовжив рух з прискоренням свого транспортного засобу та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження від яких останній помер на місці пригоди.

Порушення правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та показав, що 06 листопада 2014 року приблизно 00год. 30хв. він рухався на автомобілі «Фольксваген-Джета», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі швидкістю приблизно 35 км/год. по проспекту Московському в м.Харкові та з увімкненим ближнім світлом фар. На перехресті проспекту Московського та вулиці Енергетичної м.Харкова він зупинився на червоний колір світлофору, після чого на дозволений сигнал світлофору продовжив рух по середній смузі проїжджої частини дороги та приблизно через 500 метрів побачив двох молодих чоловіків, які йшли у попутному напрямку по крайній правій та середній смузі проїжджої частини дороги. Щоб попередити їх про небезпеку, він почав їм сигналити дальнім світлом фар та звуковим сигналом, на що вони не відреагували. Наблизившись до них на відстань приблизно 15 метрів, він намагаючись їх об`їхати, змінив напрямок руху з середньої на крайню ліву смугу проїжджої частини дороги, при цьому збільшивши швидкість руху автомобіля до 50 км/ год. При об`їзді ОСОБА_9 , останній змінив свій напрямок руху та прискоривши швидкість, почав рухатися у бік його автомобіля, в результаті чого ОСОБА_9 вдарився в передню праву частину крила автомобіля та бокову стійку з боку пасажирського сидіння. Після зіткнення він зупинився та намагався надати першу медичну допомогу потерпілому. Зауважив, що з боку ОСОБА_9 також мало місце порушення правил дорожнього руху України, оскільки останній рухався по проїжджій частині дороги та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Крім іншого зазначив, що цивільний позов про відшкодування матеріальної та маральної шкоди не визнає, вважає що нести цивільну відповідальність повинно Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Нафтагазстрах», оскільки його цивільно-правова відповідальність у період, коли сталась дорожньо-транспортна пригода була застрахована у ТДВ СК «Нафтагазстрах».
Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що 06 листопада 2014 року вночі вона дізналась про автопригоду, в наслідок якої загинув її син ОСОБА_9 . Зазначила, що напередодні увечері її сини ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вживали вдома алкогольний напій -пиво. Приблизно о 22год. 45хв. 05.11.2014року вийшли з дому, та попрямували в невідомому їй напрямку. Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримує, просить стягнути з ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі - 150000грн. та матеріальну шкоду у розмірі - 13218грн.26коп.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що померлий внаслідок ДТП ОСОБА_9 є його рідним братом. Так, 06 листопада 2014 року приблизно о 00год.30хв. він разом з ОСОБА_9 йшли по проспекту Московському в м.Харкові. Алкогольні напої в цей день вони не вживали. Оскільки він є інвалідом, та має протезування, йому стало тяжко продовжувати рух, в зв`язку з чим ОСОБА_9 вийшов на проїжджу частину дороги, біля тротуару, для того щоб зупинити автомобіль та попрохати допомоги. Сам він, йшов по тротуару, зупинився для того щоб прикурити сигарету, та в цей момент ОСОБА_9 збив автомобіль. Сам момент зіткнення він не бачив, бачив лише момент падіння ОСОБА_9 . Також зазначив, що гальмівного шляху після зіткнення не було, автомобіль зупинився через 30 метрів після зіткнення. Після чого він підбіг до потерпілого та намагався надати першу медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що в листопаді 2014 року, точної дати не пам`ятає, приблизно о 00год. 00хв. він рухався на власному автомобілі Dacia Logan, реєстраційний номер НОМЕР_2 по проспекту Московському в м.Харкові, зупинився на червоний сигнал світлофору. На світлофорі він зайняв третю смугу зліва, а «Фольксваген» зайняв середню смугу проїжджої частини дороги. На дозвільний сигнал світлофору вони продовжили рух, він рухався приблизно зі швидкістю 60км/год та звернув увагу на двох чоловіків, один з яких прямував по тротуару, а інший, як стало відомо ОСОБА_9 вибіг з правої сторони на проїжджу частину дороги та налетів на автомобіль «Фольксваген» білого кольору який рухався перед ним. Після чого, водій автомобіля «Фольксваген» почав гальмувати, змінюючи напрямок руху ліворуч, тим самим перешкоджати його руху. Він почув звук удару та зупинив автомобіль. Вийшовши з автомобіля і побачивши, що ОСОБА_9 лежить на дорозі він викликав медичну допомогу та міліцію.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що в листопаді 2014 року, точної дати не пам`ятає, разом з обвинуваченим ОСОБА_8 вона їхала в автомобілі «Фольксваген» по проспекту Московському в м.Харкові. Коли вони зупинились на світлофорі, вона відволіклась на розмову по мобільному телефону. Після того, як продовжили рух вона побачила тільки момент зіткнення потерпілого ОСОБА_9 з автомобілем, після чого ОСОБА_8 одразу ж загальмував. Також зазначила, що ОСОБА_9 вдарився об скло з правого боку пасажирського сидіння та лобове скло автомобіля.

Представник цивільного співвідповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Нафтагазстрах» - ОСОБА_14 в судовому засідання пояснив, що страхова компанія не може буди цивільним відповідачем в даній кримінальній справі, оскільки страхова компанія відшкодовує шкоду після того, як особа буде визнана винною. Вважає, що страхова компанія є неналежним відповідачем в даному кримінальному провадженні. В подальшому подав клопотання в якому просив розглядати справу без участі цивільного співвідповідача.

Крім часткового визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, його вина крім іншого, підтверджується сукупністю письмових доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до Протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схеми та ілюстративної таблиці до нього від 06.11.2014року встановлено, що оглядом місця події є горизонтальна ділянка дороги по проспекту Московському, 199 в м.Харкові. При огляді виявлено автомобіль «Фольксваген-Джета», д.н.з. НОМЕР_1 в якого пошкоджено лобове скло біля правої стійки внизу, праве переднє крило біля дверцят, скло правих передніх дверей, капот проштриканий гострим предметом та труп ОСОБА_9 , який знаходиться на спині ногами до правого краю дороги, головою до лівого краю, руки та ноги виправлені.

Відповідно до висновку комісійної судової автотехнічної експертизи №718 від 26.02.2015року, у даній дорожньо-транспортній ситуації, водій ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху України. У даній дорожньо-транспортній ситуації небезпека для руху водію ОСОБА_8 , з технічної точки зору виникла в момент, коли автомобіль «Фольксваген», з урахуванням обраного водієм ОСОБА_8 характеру руху транспортного засобу, наблизився до пішохода ОСОБА_9 на відстань зупинного шляху. У даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти наїзду автомобіля «Фольксваген» на пішохода ОСОБА_9 для водія ОСОБА_15 визначалася виконанням ним вимог п.12.3 ПДР України, для чого він не мав будь-яких перешкод технічного характеру. У даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія ОСОБА_16 не відповідали вимогам п.12.3 ПДР України та, з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку експерта №2152-С/14 від 04.12.2014року, у зв`язку з подіями 06.11.2014року у ОСОБА_9 мали місце: травми голови, тулуба, кінцівок, які виникли в результаті впливу зі значною силою тупих предметів (предмета) якими могли бути частини автомобіля. Причиною смерті ОСОБА_9 стала зазначена поєднана травма тіла, а осколковий перелом кісток носа зі зміщенням осколків всередину і перекриттям правого носового ходу супроводжувався рясною носовою кровотечею і привів до аспірації крові в процесі акту дихання, що і стало безпосередньою причиною смерті. Травми голови та тулуба за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, синці та садна на кінцівках відносяться до легких тілесних ушкоджень. В крові від трупу виявлений етиловий спирт у кількості 3,46 ‰, що відповідає його змісту у живих осіб при сильному алкогольному сп`янінню.

Відповідно до висновку експерта №3922-Т/14/2152/с/14 від 06.11.2014року у ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт у кількості: в крові 3,46 ‰, в сечі 3,66 ‰.

Із протоколу проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_8 від 15.01.2015року та свідка ОСОБА_12 від 15.01.2015року, встановлено за яких обставинах ОСОБА_8 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 .

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що покази свідків відповідають один одному та показанням обвинуваченого, а також об`єктивним даним, та як докази суд вважає їх достовірними.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 , своїми діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_8 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_8 не одружений, не працює, раніше не судимий, за місцем мешкання та за час проходження військової служби захарактеризував себе з позитивної сторони, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Згідно облікових даних УДАІ ГУ МВС України в Харківській області від 24.11.2014року, ОСОБА_8 притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а саме: 22.12.2014року за ч.1 ст.122 КУпАП, 02.09.2014року за ч.6 ст.126 КУпАП, 11.09.2014року за ч.1 ст.122 КУпАП.

Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання та згідно до ст.67 КК обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд у відповідності зі ст.65 КК враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Відповідно до роз`яснень п. 20 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в яких зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також особу винного.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчиненню ним нових злочинів застосування до останнього покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, який віднесений до таких, що вчинені з необережності, особу обвинуваченого, який має молодий вік, позитивну характеристику, раніше не судимий, думку потерпілої, яка не заперечувала проти призначення покарання обвинуваченому з випробуванням, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Враховуючи, що вчинений обвинуваченим злочин, пов`язаний з управлінням автомобілем, незастосування до нього покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами не забезпечить досягнення мети покарання, передбаченої ч.2 ст.65 КК України, а саме, запобігання вчиненню особою нових злочинів.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_8 права керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання про цивільний позов, заявлений ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 19.05.2015року до участі у кримінальній справі залучено у якості цивільного співвідповідача Страхову компанію «Нафтагазстрах».

Відповідно до положень ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з вимогами ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Однак потерпіла ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 не скористались своїм правом та вимоги до ТДВ СК «Нафтагазстрах» не пред`явили, а наполягали на стягненні матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_8 .

З викладеного слідує, що непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача матеріальної шкоди, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_8 у період, коли сталась дорожньо-транспортна пригода була застрахована у ТДВ СК «Нафтагазстрах». Так відповідно до полісу № АС/2280714 від 07.04.2014року страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіну життю і здоров`ю складає - 100000грн., за шкоду заподіяну майну -50000грн.
Що стосуються відшкодування моральної шкоди, то відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Тому, при визначені розміру суми на відшкодування моральної шкоди, з урахуванням душевних страждань, пережитих потерпілою у зв`язку з трагічною загибеллю близької людини - сина, погіршенням внаслідок цього її стану здоров`я, порушення налагодженого ритму життя, суд, виходячи з принципів моральності, логічності та справедливості, враховує, що під час ДТП потерпілий знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння вважає, що цивільний позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 70000грн.

Речові докази відсутні.

З обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати за проведення експертизи в сумі 1180грн.80 коп.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами, строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на три роки та, відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на нього обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінальну-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 70000грн. /сімдесят тисяч грн./.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІПН НОМЕР_3 на користь держави витрати за проведення комісійної судової авто технічної експертизи в сумі 1180грн. 80 коп.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1