Справа №489/1415/15-к 01.09.2015 01.09.2015 01.09.2015
Провадження №11-кп/784/431/15 Головуючий першої інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.186, ч.1 ст.289 Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_2
КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
1 вересня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2015 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Авангард Бохтарського району Хатлонської області республіки Таджикістан, громадянина Таджикістану, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

- визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.289 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_10 ,

обвинувачені - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисники - ОСОБА_6 , ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2015 року, в якій просить вирок суду відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , змінити, застосувати ст.69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч.2 ст.186 КК України. На підставі ст.75,104 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком суду, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України, ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням строком на 2 роки.

На підставі п.п. 3,4 ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ, повідомляти КВІ про зміну місця навчання та проживання.

Вироком суду, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.289 КК України та призначено покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України 5 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.289 КК України - 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України, ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням строком на 2 роки.

На підставі п.п. 3,4 ст.76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ, повідомляти КВІ про зміну місця навчання та проживання.

Цим же вироком суду, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням строком на 2 роки.

На підставі п.п. 3,4 ст.76 КК України на ОСОБА_9 покладено обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ, повідомляти КВІ про зміну місця проживання.

Узагальнені доводи апеляції.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому злочині, вважає, що суд обрав надмірно сувору міру покарання, яка не відповідає особі обвинуваченого та обставинам кримінального правопорушення і не спрямована на виправлення і перевиховання обвинуваченого.

Посилається на те, що при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, врахував обставини, що пом`якшують покарання. Однак, виходячи з суворості призначеного покарання, і його невідповідності обставинам злочину та особі засудженого, вважає, що пом`якшуючі обставини судом не були враховані, а були лише перераховані, їм не дана належна оцінка.

Також зазначає, що суд не врахував, що ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, навчається на 2 курсі ліцею, проживає разом з матір`ю, яка сама, з його допомогою виховує ще четверо молодших братів.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Судом першої інстанції встановлено, що 3 грудня 2014 року близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи біля під`їзду №2 будинку №39 по вул. Енгельса в м. Миколаєві, незаконно заволодів транспортним засобом мопедом «Сузукі Летс 2» державний номерний знак НОМЕР_1 вартістю 5 200 грн., який належить ОСОБА_12 , відкотивши його до місця свого проживання.

Крім того, 5 січня 2015 року близько 20 год. 15 хв., ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , перебуваючи біля буд. № 42 по вул. 11-та Лінія в м. Миколаєві, шляхом ривка, відкрито заволоділи жіночою сумкою, належною ОСОБА_13 вартістю 100 грн., в якій знаходилися мобільний телефон марки «Самсунг GT-S 5230», фен марки «Філіпс», гаманець, грошові кошти в сумі 900 грн., чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1 350 грн.

9 січня 2015 року близько 19 год. 45 хв., ОСОБА_8 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку № 15 по вул. 3-тя Поздовжня в м. Миколаєві, шляхом ривка відкрито заволоділи жіночою сумкою, що належить ОСОБА_14 , вартістю 250 грн., в якій знаходились мобільний телефон марки «Нокія 1100», портативна мультимедійна акустична система «Sven PS- 50», гаманець, грошові кошти в сумі 380 грн., чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 930 грн.

Крім того, 10 січня 2015 року близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_8 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , перебуваючи біля кінотеатру «Космос» по вул. Космонавтів, 128-А в м. Миколаєві, відкрито заволоділи жіночою сумкою ОСОБА_15 , в якій знаходився мобільний телефон марки «Самсунг GT E 1080», мобільний телефон марки «Нокія Х 23» з картою пам`яті на 2 ГБ, гаманець, грошові кошти в сумі 7 грн., чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1067 грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; захисника ОСОБА_6 , який просив вирок суду в частині призначеного покарання ОСОБА_7 змінити, призначити йому покарання із застосування ст.69 КК України та зменшити строк випробування; захисника ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали апеляцію захисника ОСОБА_6 ; прокурора, яка вважала, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а вирок суду відносно ОСОБА_7 зміні; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

На даний вирок суду прокурором прокуратури Ленінського району міста Миколаєва була подана апеляційна скарга стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , за результатами розгляду якої, апеляційним судом постановлено вирок.

Апеляційних скарг відносно обвинуваченого ОСОБА_9 по кримінальному провадженню не надходило.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 не оспорює висновки суду першої інстанції щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 та визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тому його апеляційна скарга розглядається в межах призначеного покарання.

Як вбачається з вироку суду, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд врахував, що ним скоєно кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких злочинів, характеризується позитивно, раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнав щире каяття, неповнолітній вік, відшкодування потерпілим завданої шкоди, активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих покарання обставин, судом не встановлено.
Доводи захисника ОСОБА_6 , про те, що суд першої інстанції фактично не взяв до уваги всіх пом*якшуючих покарання ОСОБА_7 обставин, а лише перерахував їх, не відповідають дійсності.
Як вбачається з вироку суду, при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд врахував пом*якшуючі покарання обставини та призначив ОСОБА_7 за трьома епізодами тяжких злочинів мінімальне покарання та звільнив його від відбування цього покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 , покарання відповідає вимогам ст.65, 66 КК України, є достатнім для його виправлення та перевиховання, тому не вбачає підстав як для пом`якшення призначеного покарання із застосування ст. 69 КК України, так і для скорочення терміну іспитового строку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу з моменту її проголошення та може бути оскаржена до колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що заходиться під вартою, у тому ж порядку, та в той же строк, з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4