АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3534/15-к Номер провадження 11-кп/786/814/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ст.81КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу, звільнити його умовно-достроково від відбування покарання. Вважає, що Ленінським районним судом м. Полтави безпідставно відмовлено в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення. Просить розглядати апеляційну скаргу без його участі.

На думку апелянта, суд, посилаючись на непрацевлаштованість його на виробництві, допустив помилку. Вказує, що з початку відбування покарання він постійно працює, у зв`язку з чим, адміністрацією установи виконання покарань він був заохочений.

Згідно ухвали суду, у вересні 2015 року до Ленінського районного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення з посиланням на те, що він відбув 2/3 строку покарання, стягнень не має, має два заохочення. Зважаючи на вказані обставини, просив суд задовольнити його заяву.

22.09.2015 року ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави відмовлено у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення,

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому 22 червня 2012 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 156 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років,

В обґрунтування ухваленого рішення, суд послався на те, що засуджений ОСОБА_7 за 4 роки відбування покарання має тільки два заохочення, не працевлаштований на виробництві, на час розгляду заяви судом згідно наявних у провадженні та матеріалах особової справи даних, стає на шлях виправлення, що унеможливлює застосування до нього умовно-дострокового звільнення, передбаченого ст. 81 КК України.

Заслухавши доповідь судді, заперечення прокурора ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги, її міркування про законність і обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Доводи апеляційної скарги засудженого про незаконність ухвали суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи не ґрунтуються на законі.

З судового рішення убачається, що відмовляючи в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 від покарання, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що незважаючи на наявність двох заохочень застосованих до засудженого, ним не досягнуто такої цілі покарання як виправлення, з чим погоджується і апеляційний суд.
Підстави умовно-дострокового звільнення визначені ч.2 ст. 81 КК України і викладені у формулюванні засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Саме досягнення такої цілі покарання як виправлення засудженого обґрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_7 вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 22 червня 2012 року засуджений за ч. 2 ст. 156 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років.

Строк відбування покарання рахується з 06.08.2011 року.
Засуджений ОСОБА_7 фактично відбув 2/3 строку призначеного покарання.
Разом з тим, згідно характеристики від 02.09.2015 року, затвердженої начальником Полтавської виправної колонії №64, засуджений ОСОБА_7 характеризується задовільно, лише стає на шлях виправлення, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи, має два заохочення за сумлінну поведінку та виконання робіт по благоустрою території установи, стягнень не має. На виробництві установи не працевлаштований в зв`язку з відсутністю робочих місць.
За висновками адміністрації колонії ОСОБА_7 за період відбування покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, на підставі чого, застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.
За таких обставин, враховуючи те, що відповідно до засад ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару а й виправлення засуджених, а засуджений ОСОБА_7 тільки стає на шлях виправлення, не вбачається законних підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_7 .
А тому, суд першої інстанції ухвалив законне, обґрунтоване і вмотивовано судове рішення, яким відмовив ОСОБА_7 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537 КПК України колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2015 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4