Справа № 1328/693/2012 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 10/1390/228/12 Доповідач: Гончарук Л. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2012 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

у складі : головуючого судді Гончарук Л.Я.

суддів Данка В.В., Партики І.В.

з участю прокурора Розман В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за апеляційною скаргою прокурора який приймав участь в суді 1 інстанції ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 16 лютого 2012 р.,-

встановила :

ОСОБА_2 звернувся в суд з скаргою в порядку ст..236 КПК України щодо відмови Військового прокурора Західного регіону України у вирішенні в порядку ст..97 КПК України його звернення стосовно колишнього військового прокурора Івано-Франківського гарнізону М.ОСОБА_3.

Постановою від 16 лютого 2012р. скаргу Дем»яніва І.М. щодо відмови Військової прокуратури Західного регіону України у розгляді його заяв у відповідності до ч.2 ст.97 КПК України направлено за належністю у Генеральну прокуратуру.

Мотивуючи тим, що ОСОБА_4 звертався до військової прокуратури Західного регіону України щодо порушення кримінальної справи стосовно колишнього військового прокурора Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_3 за ознаками злочину передбаченого ст..423 КК України.

Заяви Дем»янів І.М. від 23 березня 2010р., 10 січня 2012 р. розглядались військовою прокуратурою Західного регіону України з приводу чого йому було надано відповіді , проте рішення в порядку ст.. 97 КПК України прийнято не було.

На постанову суду прокурором який приймав участь в розгляді справи в суді 1 інстанції подано апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 16 лютого 2012р. скасувати та відмовити в задоволені скарги в звязку з тим, що скарга подана з підстав не передбачених ст.. 236 КПК України. Покликаючись на те, що судом першої інстанції при розгляді скарги порушено вимоги КПК України, так як за зверненнями ОСОБА_4 щодо порушення кримінальної справи стосовно колишнього військового прокурора Івано Франківського гарнізону ОСОБА_3 досудове слідство або окремі слідчі дії не проводились, скарга була розглянута з дотриманням Закону України «Про звернення громадян» та «Інструкціями про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України». Крім того , відомості викладені в зверненнях ОСОБА_4 не містять ніяких обєктивних ознак вчиненого або підготовленого ОСОБА_3 злочину.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання апеляції, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає , що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 236 КПК України до суду можуть бути оскаржені дії прокурора, що приймав конкретні процесуальні рішення в ході досудового слідства по справі і відповідні скарги підлягають розгляду судом першої інстанції, при попередньому розгляду справи або при розгляді справи по суті, якщо інше не передбачено законом.

Крім того, ст. 236-2, ст. 236-6, ст. 236-8 КПК України передбачено розгляд судом скарг на постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, про закриття справи та про порушення кримінальної справи.

Тому доводи апеляційної скарги про те що скарга ОСОБА_4 не підлягає розгляду відповідно до вимог ст.. 236 КПК України , на думку колегії суддів, є помилковими, оскільки відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 14.12.2011 року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 55 Конституції України, ч. 2 ст. 2, п. 2 ч. 3 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 3 ст. 110, ч. 2 ст. 236 Кримінально-процесуального кодексу України та конституційним поданням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо офіційного тлумачення положень ст. ст. 97, 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України, ст. 3, 4, 17 Кодексу адміністративного судочинства в аспекті ст. 55 Конституції України (про оскарження бездіяльності субєктів владних повноважень щодо заяв про злочини) зворотну дію кримінального закону в часі) в аспекті конституційного звернення положення ч. 2 ст. 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Положення статті 97 Кримінально-процесуального кодексу України в аспекті конституційного звернення і конституційного подання та в системному звязку з положеннями частини другої статті 55 Конституції України, частини третьої статті 110, частини пятої статті 234, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти так, що скарги осіб стосовно прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності субєктом владних повноважень щодо заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини суди повинні розглядати і вирішувати у кримінальному судочинстві.

По заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобовязані не пізніше триденного строку прийняти одне з таких рішень: порушити кримінальну справу; відмовити в порушенні кримінальної справи; направити заяву або повідомлення за належністю.

Як вбачається з матеріалів справи , що не заперечується і прокурором від ОСОБА_4 23 березня 2010р. (а.с 16) та 10 січня 2012р. (а.с 6) надійшли заяви про порушення кримінальної справи стосовно колишнього військового прокурора Івано Франківського гарнізону ОСОБА_3

Прокурором на вищенаведені заяви було надано відповіді від по відповідно Закону України «Про звернення громадян» рішення в порядку ст. 97 КПК України не приймалось, що визнано в судовому засіданні прокурором.

Суд першої інстанції розглянув справу повно та обєктивно дав мотивовану відповідь на всі доводи прокурора, у тому числі дана оцінка всім зібраним по справі доказам. Переконливих доводів про необєктивний та незаконний розгляд справи районним судом у апеляційній скарзі прокурора немає. Тому, підстав до скасування судового рішення, як про це ставиться питання у апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 97,98, 236,366 ч.1 п1,377, 379 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу прокурора який приймав участь в суді 1 інстанції ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 16 лютого 2012 р.- залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Львова за скаргою ОСОБА_4 на дії ( бездіяльність) Військової прокуратури Західного регіону України залишити без змін.

Судді :

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7