Справа № 306/1227/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

13.11.2015 м. Ужгород
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, має неповнолітню дитину, проживає окремо від сім`ї, непрацюючого, судимого 25.06.2012 року Свалявським районним судом за ч. 1 ст. 119 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого у травні 2013 року з місць позбавлення волі,
засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки з покладенням на нього обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено особисте зобов`язання.
Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що він 12 квітня 2015 року близько 16-ої години в будинку АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, взявши з приміщення кухні цього будинку кухонний ніж, умисно, на ґрунті особисто неприязних стосунків наніс ним удар в область черевної порожнини своїй сестрі потерпілій ОСОБА_9 , спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани підреберної ділянки справа та проникаючого поранення черевної стінки, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.
В апеляційній скарзі та змінах до неї прокурор, не оспорюючи фактичні обставини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості, просить вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати і ухвалити новий вирок, призначивши останньому 5 років позбавлення волі. Наголошує на відсутності підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, посилаючись на ступінь тяжкості злочину, який є тяжким і передбачає покарання до 8 років позбавлення волі. Вказує, що суд не дав належної оцінки наслідками вчинених обвинуваченим дій, що посягали на життя та здоров`я потерпілої, тому, що ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння кухонним ножем спричинив потерпілій тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани. При цьому, як зазначає прокурор, суд при призначенні покарання не врахував повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення проти життя та здоров`я людини, оскільки останній вже притягувався до кримінальної відповідальності вироком Свалявського районного суду від 25.06.2012 року за ч. 1 ст. 119 КК України. Стверджує, що визнані судом обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину не знижують ступеня тяжкості вчиненого злочину, оскільки обвинувачений не вчинив жодних дій щодо розкриття злочину, був викритий доказами, одержаними працівниками міліції без його участі та сприяння, а щире каяття відсутнє, так як будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 не усвідомив тяжкості вчиненого ним кримінально-караного діяння і повторно вчинив аналогічний злочин.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, яка повністю підтримала змінену апеляційну скаргу, просить її задовольнити, вирок в частині призначення покарання скасувати і ухвалити новий вирок, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанціїпереглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи та доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину за наведених у вироку обставин, кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 121 КК України прокурор, як видно зі змісту апеляційної скарги, не оспорює, а тому, відповідно до вимог статті 404 КПК України, такі апеляційним судом не перевіряються.
Отже є доведеним, що ОСОБА_6 12 квітня 2015 року близько 16-ої години в будинку АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, взявши з приміщення кухні цього будинку кухонний ніж, умисно на грунті особистих неприязних відносин наніс ним удар в область черевної порожнини своїй сестрі потерпілій ОСОБА_9 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани підреберної ділянки справа та проникаючого поранення черевної стінки, спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.
Неправомірні дії ОСОБА_6 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками, що наступили.
Правова кваліфікація таких дійОСОБА_6 за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, є правильною.
Разом з тим, призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції належним чином не виконав вимоги ст. 65 КК України, не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Як правильно зазначено в апеляційній скарзі та змінах до неї, при призначенні ОСОБА_6 покарання судом не враховано, особу обвинуваченого, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, відноситься до категорії тяжких, внаслідок таких злочинних дій потерпілій заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України.
При цьому суд дав належну оцінку стану алкогольного сп`яніння, в якому перебував обвинувачений під час вчинення злочину, але не врахував цю обставину при вирішенні питання про звільнення його від відбування покарання.
Також суд належним чином не мотивував, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що приводять до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і дають підстави для застосування ст. 75 КК України.
Визнаючи обставинами, що пом`якшують покарання: щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, суд не мотивував своє рішення щодо цього.
Визнання вини у вчиненні злочину або не визнання такої є позицією особи, що притягується до відповідальності і не може визнаватися обставиною, яка пом`якшує або обтяжує покарання. Не ґрунтується на матеріалах справи і висновок суду щодо активного сприяння обвинуваченого у розкритті злочину, оскільки останній не вчинив жодних дій щодо цього, був викритий доказами, одержаними працівниками міліції без його участі та сприяння.
Отже висновок суду щодо звільненняОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України свідчить про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Таке покарання не можна вважати достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, а тому вирок, як правильно зазначено у змінах до апеляційної скарги прокурора, в частині призначення покарання ОСОБА_6 підлягає скасуванню.
При ухваленні нового вироку та призначенні покарання обвинуваченому колегія суддів враховує те, що ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційного суду вину у вчиненні злочину визнав частково, у такому не покаявся але просить суворо його не карати, характеризується посередньо, не працює, судимий, після вчинення злочину не надав допомоги сестрі потерпілій від вчиненого ним злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання, апеляційний суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, що пом`якшують покарання, апеляційний суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлено.
За наведених обставин апеляційна скарга та зміни до неї підлягають задоволенню.
Колегія суддів скасовує вирок, ухвалює новий і призначає ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України п`ять років позбавлення волі.
Керуючись ст. ст. 323, 324, 365, 378 КПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ :
змінену апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 2 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
Строк покарання рахувати з 05.11.2015 року.
В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок набуває законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а ОСОБА_6 в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Судді: