Провадження №: 1-кп/752/23/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0000342 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, з освітою вищою, працюючого оперуповноваженим ВКР, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
обвинуваченого за ч.2 ст. 127, ч.3 ст. 365 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з освітою вищою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого за ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 127, ч.1 ст. 366 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Гайсин, Вінницької області, українця, громадянина України, з освітою вищою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
обвинуваченого за ч.3 ст. 365, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 366 КК України,
з участю сторін та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ;
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
потерпілого ОСОБА_14 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 наказом ГУ МВС України в м. Києві за №395о/с від 23.04.10 року призначений на посаду оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків (далі БНОН) Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві.
ОСОБА_8 призначений на посаду оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, наказом ГУ МВС України в м. Києві за №367о/с від 30.06.2011 року, а наказом від 12.02.2013 року за №93о/с його звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням.
ОСОБА_9 призначений на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку 1-го територіального відділу міліції Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, наказом ГУ МВС України в м. Києві за №588о/с від 17.06.10 року, а наказом від 02.11.12 року за №605о/с, звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням.
Відповідно до функціональних обов`язків, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як оперуповноважені відділу БНОН Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві, а ОСОБА_9 як оперуповноважений сектору карного розшуку 1-го територіального відділу міліції Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, були наділені наступними повноваженнями:
- проводити оперативно-розшукову роботу на території, яка обслуговується структурним підрозділом, а також брати участь у проведенні оперативних комбінацій в оперативно-розшукових справах та здійснювати розвідувальні заходи у кримінальному середовищі з виявленням діючих на території обслуговування злочинних елементів;
- заводити справи щодо оперативних обліків за відповідними видами злочинної діяльності на території обслуговування та вести облікову документацію за результатами оперативно-розшукової діяльності;
- підтримувати взаємодію із слідчими органами, забезпечувати оперативне супроводження порушених кримінальних справ до їх розгляду в суді та притягнення винних до кримінальної відповідальності;
- забезпечувати дотримання прав та свобод людини та громадянина;
- інші повноваження.
Згідно із вимогами ст.ст. 1, 2, 5, 9, 10, 11, 12, 13, 14 і 25 Закону України Про міліцію №565-ХІІ від 20.12.90 року та вимог Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" №2135-ХІІ від 18.02.92 року, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час перебування на вказаних вище посадах, окрім інших, серед своїх службових обов`язків та прав мали такі, як: захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, інтереси суспільства і держави від протиправних зазіхань; виявляти, попереджувати, запобігати і розкривати злочини; самостійно приймати рішення; у разі необхідності, до виконання завдань по боротьбі із злочинністю залучати інших працівників органів внутрішніх справ; застосовувати заходи фізичного впливу і спеціальні засоби; затримувати і тримати у спеціально відведених для цього приміщеннях осіб, які вчинили адміністративні правопорушення або виявили непокору законній вимозі працівника міліції, проводити огляд цих осіб, речей, що знаходяться при них, транспортних засобів; припиняти адміністративні правопорушення і здійснювати провадження у справах про них, а також передавати матеріали про адміністративні правопорушення на розгляд інших державних органів, які свідчать про те, що вони являлися службовими особами - працівниками правоохоронних органів, які постійно здійснювали функції представників влади.
17 грудня 2011 року, в проміжок часу з 19 год. 00 хв. до 20 год. 30 хв., ОСОБА_7 разом з оперуповноваженим відділу БНОН Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 та оперуповноваженим сектору карного розшуку 1-го ТВМ цього ж районного управління внутрішніх справ ОСОБА_9 , отримавши інформацію щодо осіб причетних до незаконного обігу наркотичних засобів, здійснили виїзд до кафе «Нокс», що по вул. В.Васильківська, 111/113 в м. Києві, де затримали ОСОБА_14 , який перебував у кафе.
Затримавши ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , приблизно о 20 год. 30 хв., доставили його до приміщення Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, яке розташоване по вул. Голосіївській, 15 в місті Києві, та завели до службового кабінету №301.
З метою примусити ОСОБА_14 , всупереч його волі, зізнатися у вчинені злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів та надати інформацію відносно осіб які здійснюють незаконний збут наркотичних засобів, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи спільно та узгоджено, умисно, перевищуючи свої службові повноваження, явно виходячи за межі наданих їм прав і повноважень, попередньо наклавши на руки спеціальний засіб-наручники, застосували до ОСОБА_14 фізичне насильство, яке виразилось в нанесенні йому ударів долонями рук по голові, спричинивши фізичний біль, а також нанесенні ударів ногою та руками в область гомілки, як наслідок заподіявши легкі тілесні ушкодження.
Тобто, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнаються винними за ч.2 ст. 365 КК України, а саме: перевищенні влади, тобто умисному вчиненні службовою особою - працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, за відсутності ознак катування.
ОСОБА_7 винним себе не визнав. По суті обвинувачення пояснив, що 17.12.2011 року у вечірній час перебував з ОСОБА_8 у торговому закладі «Дрова», що на станції метро «Либідська». Зателефонував ОСОБА_15 та повідомив про наявність інформації, що в одному з закладів по вул. Васильківська, можуть бути особи причетні до незаконного обігу наркотиків, зокрема ОСОБА_16 та Мельницький. Вони за адресою зазначеною ОСОБА_17 направилися пішки. Прийшовши в кафе «Нокс», побачили за одним з столиків двох осіб, за прикметами схожих на тих, про яких говорив ОСОБА_18 . Підійшовши, представилися, запитали чи є серед них ОСОБА_19 та ОСОБА_20 та запропонували пред`явити документи. Особи, до яких зверталися, помітно нервували, повідомили, що документів при собі не мають. Запропонували поїхати з ними в РУ для з`ясування осіб та перевірки на причетність до наркотиків. Останні погодилися. В автомобіль, в якому знаходилися ОСОБА_15 та ОСОБА_21 , сіли ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . Він викликав таксі. По прибуттю в Голосіївський РУ ГУ МВС України, направилися до службового кабінету. Він, ОСОБА_22 , ОСОБА_21 та ОСОБА_23 , зайшли в один кабінет, а ОСОБА_15 та ОСОБА_25 , в інший. До приходу слідчого, огляд громадян не проводили. Перевірили по АБ їх особи, склали довідки, викликали чергового слідчого. Запросили понятих. Проводився огляд затриманих з участю слідчого. Він особисто був при огляді ОСОБА_21 . Під час огляду ОСОБА_24 був ОСОБА_26 . Він також опитував ОСОБА_23 , який повідомив, що вживав амфетамін разом з ОСОБА_24 . Мельницького опитував ОСОБА_18 . Затримані відмовилися пройти освідування щодо наркотичного сп`яніння. Матеріали разом з затриманими передали черговому. Фізичного насильства до ОСОБА_24 не застосовував, останній свідомо їх обмовляє. Спецзасоби, кайданки, застосували до затриманих уже по прибуттю у РУ.
Чи були зразу зареєстровані затримані в книзі доставлених, не пригадує.
Цивільний позов потерпілого не визнає.
ОСОБА_8 винним себе не визнав. По суті обвинувачення пояснив, що 17.12.2011 року у вечірній час перебував з ОСОБА_8 у торговому закладі «Дрова», що на станції метро «Либідська». Комусь з них зателефонував ОСОБА_15 та повідомив про наявність інформації, що в одному з закладів по вул. Васильківська, можуть бути особи причетні до незаконного обігу наркотиків, при цьому назвав імена. Прийшли до кафе «Нокс», що на вул. Васильківська, де уже був ОСОБА_26 . Спільно прийняли рішення перевірити інформацію. В приміщення кафе зайшли з ОСОБА_7 та підійшли до двох осіб, схожих за прикметами, зазначеними ОСОБА_18 , представилися. Останні назвалися ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Документів, які б підтверджували їх особи, не було. Запропонували поїхати в РУ для з`ясування осіб та перевірки інформації на предмет наркотиків. Він з ОСОБА_19 , ОСОБА_20 сіли в автомобіль до ОСОБА_27 , де був ще один чоловік, як виявилося ОСОБА_21 . По прибуттю до ОСОБА_28 , зачекали ОСОБА_7 , після чого через вхід біля паспортного столу, піднялися в службовий кабінет. Він, ОСОБА_29 , ОСОБА_23 та ОСОБА_21 зайшли в один кабінет, а ОСОБА_15 з ОСОБА_24 , в інший. Склали довідки АБ. Викликали слідчого, понятих та почали огляд затриманих. Він, за вказівкою слідчого, оглядав ОСОБА_30 і робив змиви. У ОСОБА_24 було вилучено порошкоподібну речовину, як сказав останній, що це амфетамін. Також було вилучено порошкоподібну речовину у ОСОБА_21 . Відібрав пояснення у понятих, склав адміністративний протокол, опитав затриманих. ОСОБА_21 та ОСОБА_23 відмовилися від письмових пояснень. Мельницького опитував ОСОБА_18 . Такж складав рапорт відносно ОСОБА_24 та ОСОБА_23 . Затримані відмовилися від освідування. Пізніше матеріали та затриманих передали черговому. Реєстрацію матеріалів провели після затримання. Мельницький знаходився ІТТ 3 доби. До ОСОБА_24 він та інші обвинувачені не застосовували фізичного насильства. Йому відомо, що до ОСОБА_24 викликали швидку, але той казав, що йому погано від вживання наркотиків.
Підставою затримання ОСОБА_14 стала інформація, що він причетний до незаконного обігу наркотичних засобів, зокрема збуту. Без слідчого огляд затриманих не проводився.
За час перебування ОСОБА_24 в ІТТ, його опитував на предмет встановлення осіб, які збувають наркотичні засоби.
Він та інші обвинувачені не застосовували до ОСОБА_14 фізичного насильства та психологічного тиску не здійснювали.
Цивільний позов потерпілого не визнає.
До вищезазначених показань обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з приводу того, що вони не застосовували до ОСОБА_14 фізичне насильство, суд відноситься критично, та вважає їх неправдивими, оскільки останні спростовуються іншими доказами, безпосередньо дослідженими судом, які є належними та допустимими, що підтверджують винність обвинувачених у вчиненні злочину.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні, безпосередньо досліджені судом докази, які суд враховує та бере до уваги.
Так, потерпілий ОСОБА_25 суду пояснив, що 17.12.2011 року відзначали день народження його сестри. Вечором пішов гуляти з товаришами і телефонував ОСОБА_31 , пропонував зустрітися. Знаходився в кафе «Нох», а потім вийшов для зустрічі з ОСОБА_21 , вийшов також ОСОБА_32 . Коли ОСОБА_21 пішов, він з ОСОБА_32 повернулися в кафе.
Пізніше зайшли обвинувачені, які були в цивільному одязі. Представилися працівниками міліції. Запитали, хто з них ОСОБА_20 і ОСОБА_19 . Його взяли за руки і повели на вихід, але хто саме не пригадує. Кайданок не надівали. Посадили на заднє сидіння автомобіля «Шкода», де ще хтось сів. Хто з обвинувачених був в автомобілі, не пригадує, але хтось намагався засунути йому руку в кишеню і він відбив руку сказавши, що сам віддасть усе, що в нього є. Привели в ОСОБА_28 і підняли на 3-й поверх. Навпроти в кабінеті бачив ОСОБА_33 . За ним в кабінет зайшли, як пізніше йому стало відомо, ОСОБА_34 і ОСОБА_29 . Казали усе розповісти, але причин затримання не пояснювали. Поставили спиною до стіни і ОСОБА_29 почав бити руками по вухах, нанісши біля 5 ударів, наполягав, щоб він щось розповів. Коли ОСОБА_29 відійшов, ОСОБА_34 схопив його за шию, підняв і почав душити. Після чого на вимогу ОСОБА_34 виклав усі речі на стіл, а саме: гроші в сумі десь біля 1300 грн., паспорт, телефон, ключі, цигарки, після чого його ще обшукав ОСОБА_34 . Потім його розвернули обличчям до стіни і наділи кайданки. ОСОБА_34 вдарив його ногою і він впав. ОСОБА_34 сів на нього, а ОСОБА_29 почав душити його коміром, який перед цим тримав в руках. Йому було важко дихати. ОСОБА_34 в цей час наносив йому удари кулаком по ногах. Це тривало біля 3-х - 5-ти хвилин і він погодився говорити.
Коли ОСОБА_22 і ОСОБА_35 вийшли, зайшов ОСОБА_15 і сів навпроти. Потім ОСОБА_15 дістав з шафи порошок і сказав, щоб він поклав його в кишеню, на що він заперечив. ОСОБА_15 сказав, що якщо він відмовиться, то усе буде продовжуватися, і тоді він погодився, взяв пакет з порошком і поклав собі в кишеню. ОСОБА_15 почав уточнювати з ним версію, де він міг взяти амфетамін, хоча наркотиків і психотропів він не купував і не вживав. Зійшлися на версії, що купив він амфетамін у знайомої по імені ОСОБА_36 . Він писав усе власноручно під диктовку ОСОБА_37 . Потім його попросили вийти в коридор, чекали понятих. ОСОБА_15 попередив, щоб при понятих та слідчому, сказав, що амфетамін його і про побиття ні слова.
Потім завели в інший кабінет і при понятих вилучили у нього порошок, перед цим сказав, що має амфетамін. Зробили змиви з рук. Пізніше повернули частину речей, окрім грошей, мобільного, паспорта і спустилися на 1-й поверх. Козак весь час погрожував, що не дай бог скаже, що його били. Помістили в камеру, в якій уже було 3-4 чоловіки, в тому числі ОСОБА_31 , який сказав, що не винен, його підставили.
Коли писав пояснення, ОСОБА_15 казав, що є два свідки, які підтвердять, що він продає амфетамін, і не виключає, що його міг оговорити ОСОБА_21 .
Наступного дня мав розмову з ОСОБА_34 і ОСОБА_29 , які сказали телефонувати друзям з проханням купити або продати амфетамін і тоді до нього не буде ніяких питань, що він і зробив. За час перебування в камері, тричі викликали швидку, бо його боліла голова, була рвота. Лікарям казав, що наркоман, оскільки боявся сказати правду, думав що знову будуть бити. Лікарі не оглядали його повністю, а лише дивилися вени, і давали снодійне.
На третій день його відпустили і ОСОБА_29 сказав прийти наступного дня на 9.00 годин, а за гроші сказав забути і дав 20 грн. на проїзд.
По дорозі додому зустрів знайомих і сказав, що його побили в міліції.
Вдома боліла голова, приїхала мама і він усе її розповів. Наступного дня викликали швидку і лікарям також сказав, що його побили в міліції. Його госпіталізували, а пізніше лікувався амбулаторно.
В лікарню приходив працівник міліції, казав що є повідомлення про побиття і рекомендував забрати заяву, але він відмовився.
Уже перебуваючи вдома, боявся, що на нього ще «повісять», якийсь злочин і приїхав в ОСОБА_28 , ОСОБА_38 повідомив, що забирає заяву. ОСОБА_35 каже, пиши, що тебе не били, а він буде нести відповідальність лише за придбання амфетаміну. Він написав заяву, що свідомо вчинив наклеп на працівників міліції і його не били. Після він пішов до слідчого.
Пізніше поїхав в м. Донецьк, оскільки знайомий юрист порадив формально пройти курс реабілітації і не буде проблем по кримінальній справі. Там він перебував 1 місяць і займався з психологами, а в цей період його уже викликали слідчий і прокуратура. Пізніше ОСОБА_15 виходив на зв`язок з його мамою і просив, щоб він прийшов в прокуратуру і сказав, що його ніхто не бив.
Пізніше зустрівся з ОСОБА_17 , поїхав в прокуратуру м. Києва і повідомив, що працівники міліції його не били і залишив свої телефонні координати.
Через певний час, після порад родичів, знову приїхав в прокуратуру і розповів про побиття його працівниками міліції.
Зараз пригадує, що ОСОБА_15 , який його не бив, дістав амфетамін з столу а не з шафи, і лякав, що він буде нести відповідальність за збут наркотичних засобів, тобто за ст. 307 КК.
Не є наркоманом, оскільки не вживав і не вживає наркотичні засоби і психотропні речовини, але поїхав в м. Донецьк пройти формально лікування, щоб в м. Києві не зустрічатися з міліцією.
У себе на тілі бачив пошкодження, але лікарям які приїздили в ІТТ, не казав, що його били.
Самостійно прийняв рішення після лікарні поїхати і написати заяву, що вчинив наклеп на працівників міліції.
Підтверджує показання які давав слідчому - судді під час досудового розслідування.
Раніше, до цієї події, не притягувався до відповідальності за наркотики.
Не пригадує, чи казав комусь в реабілітаційному центрі, що його побили.
Просить стягнути з обвинувачених 102 тисячі гривень, з яких 10 тисяч гривень це матеріальна шкода, оскільки витрачав кошти в реабілітаційному центрі, а 92 тисяч грн. моральна шкода, яка полягає в переживаннях, необхідності їхати на реабілітацію.
Просить обвинувачених не судити та не позбавляти волі, але щоб було справедливо.
Фактично аналогічні показання потерпілий ОСОБА_25 під час досудового розслідування надавав слідчому-судді, і які, до безпосереднього допиту потерпілого судом, були відтворені в ході судового розгляду.
Свідок обвинувачення ОСОБА_39 , буди приведеною до присягу, суду пояснила, що 17.12.2011 року відзначали день народження дочки, де був присутній її син ОСОБА_25 , який вечором пішов з друзями. Біля 00.00 годин зателефонували з міліції і сказали що його затримали.
Вранці поїхала в міліцію і її повідомили, що син затриманий за вживання наркотиків. Пізніше, напевно наступного дня, ОСОБА_19 зателефонував і прийшов додому і сказав що його побили в міліції і те що він там написав, усе неправда. Син був побитий, погано виглядав і всю ніч не спав. Коли натирала його, бачила синці на ногах, зокрема стегні, і на боку в районі грудей. Викликала швидку і лікарям сказали, що його побили в міліції. В лікарні встановили діагноз, побої і струс мозку. Пригадує, що в лікарню приїздив працівник міліції, просив забрати заяву про побиття. Але вони відмовили йому. У неї не було підозри, що син вживає наркотики. Десь в лютому місяці телефонував ОСОБА_19 і казав, що їде в м. Донецьк взяти справку, що пройшов лікування від наркоманії.
Не хоче відповідати на запитання з приводу того, чи раніше затримувався ОСОБА_19 за наркотики, але впевнена що син не вживає наркотики.
Свідок обвинувачення ОСОБА_40 , будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що є сусідом ОСОБА_14 . Пам`ятає, що в один з днів зими 2011 року ОСОБА_25 проходив двором і казав, що має проблеми з міліцією, але не пригадує, щоб той казав, що його били.
Свідок обвинувачення ОСОБА_41 , будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що є сусідом ОСОБА_14 . В грудні 2011 року в один з днів зустрівся з ОСОБА_19 і той казав, що затримувався міліцією за наркотики, які йому ніби то підкинули. Казав, що його болить тіло, ребра, руки, а на лиці пошкоджень у нього не бачив.
Свідок обвинувачення ОСОБА_42 , будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що є сусідом ОСОБА_14 . Пригадує, що колись при зустрічі в дворі ОСОБА_25 казав, що іде з міліції і його побили. Від чогось відмовлявся і його за це побили і ще казав, що хотіли підкинути наркотики. Був блідий, тримався за живіт, жалівся на біль в голові.
Свідок обвинувачення ОСОБА_43 , будучи приведеним до присяги, пояснив, що проводилася перевірка повідомлення лікарів про надання допомоги ОСОБА_44 , який ніби то отримав пошкодження від міліціонерів. З`ясували, що ОСОБА_14 затримували ОСОБА_35 , ОСОБА_22 та ОСОБА_15 від яких відбиралися пояснення. Хто брав пояснення у ОСОБА_14 не пам`ятає. Матеріали перевірки направлялися в прокуратуру, де, наскільки йому відомо, було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі ст. 6 п.2 КПК України.
Свідок обвинувачення ОСОБА_45 , будучи приведеним до присяги, пояснив, що дійсно в 2011 році виконував обов`язки помічника чергового ОСОБА_46 приводу перебування в ІТТ ОСОБА_14 нічого не може пригадати.
Свідок обвинувачення ОСОБА_47 , будучи приведеним до присяги, пояснив, що був начальником чергової частини Голосіївського РУ. Хто затримував у 2011 році Мельницького, не пригадує. Скарг від ОСОБА_24 не надходило, але йому чергові інспектори викликали «швидку». В РУ є парадний вхід та з боку паспортного столу, де електронний замок. Затриманні повинні відмічатися у чергового. Чи оглядали ОСОБА_14 лікарі, не знає, але вони відмічають діагноз в документах.
Свідок обвинувачення ОСОБА_48 , будучи приведеною до присяги, пояснила, що бачила 17 грудня 2011 року ОСОБА_14 на дні народження. Останній був веселий, спілкувалися, пошкоджень на ньому не бачила.
Свідок обвинувачення ОСОБА_49 , будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що є братом ОСОБА_14 . Бачив останнього 17.12.2011 року на дні народження. Наступного дня йому стало відомо про затримання ОСОБА_50 брата трохи пізніше. Він був блідий, казав, що крутиться голова. Допомагав коштами на лікування ОСОБА_14 .
Свідок обвинувачення ОСОБА_51 , будучи приведеною до присяги, суду пояснила, що ОСОБА_25 її брат. Бачила його 17.12.2011 року на дні народження. Через 3-4 дні взнала від матері, що ОСОБА_19 в лікарні, казала що його побили в міліції.
Свідок обвинувачення ОСОБА_52 , будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що ОСОБА_25 є братом його дружини. ОСОБА_53 ІНФОРМАЦІЯ_4 на дні народження. Через певний час почув від дружини, що ОСОБА_19 в лікарні з струсом мозку. Зі слів матері дружини, ОСОБА_19 побили в міліції.
Свідок обвинувачення ОСОБА_54 , будучи приведеною до присяги, суду пояснила, що є фельдшером на швидкій медичній допомозі. Пригадує, що 21.12.2011 року отримувала повідомлення про виїзд до ОСОБА_14 додому При огляді останній пояснив, що його затримали та побили в міліції. Тілесні ушкодження були зафіксовані в картці огляду і супровідному листі для лікарні. Детально пошкоджень уже не пригадує, але ОСОБА_25 був госпіталізований у відділення політравми і вони його забрали. Слідів ін`єкцій у нього не було. Тілесні ушкодження були на тілі, забій грудної клітини, ЗЧМТ, блювота, носова кровотеча, усе вказала. Вона робила поверхневий огляд, а діагностувала лікарня. Чому пошкодження не були встановлені експертизою, не може пояснити. На стегні у ОСОБА_14 була велика гематома і казав, що наркотики не вживає. Рвоту вважає ознакою струсу мозку.
Свідок обвинувачення ОСОБА_32 , будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що з ОСОБА_55 однокласники, але на даний час стосунки не підтримують. В грудні 2011 року в кафе їх затримали разом. Підійшли чоловіки, показали посвідчення, повідомили що міліція і сказали проїхати в відділ. Чи говорили щось за наркотики, не пригадує. Перед цим запитали, хто ОСОБА_19 і ОСОБА_56 . Чи вживав наркотики ОСОБА_25 , йому не відомо. Його доставили в якесь приміщення, обшукали. Помістили в камеру, а потім відпустили. ОСОБА_14 він більше не бачив.
Свідок обвинувачення ОСОБА_57 , будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що був помічником начальника чергової частини ОСОБА_46 . Щодо обставин затримання ОСОБА_14 пояснити нічого не може, проте реєстрували матеріали щодо затриманого, але хто їх приніс не пригадує.
Свідок обвинувачення ОСОБА_58 , будучи приведеним до присяги, пояснив, що працював помічником чергового по камерах затриманих. Хто доставив ОСОБА_14 не пригадує, але працівники ВБНОН. Проводив огляд ОСОБА_14 і це відмічено у протоколі, але пошкоджень на ньому не було. Чи викликали до Мельницького «швидку», не пам`ятає.
Свідок обвинувачення ОСОБА_59 , будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що ОСОБА_14 затримували працівники ВБНОН, і на той час він працював помічником чергового. Від ОСОБА_14 , якого оглядали з старшим офіцером, скарг не надходило і тілесних ушкоджень і заборонених предметів у нього не було виявлено. До ОСОБА_14 викликали «швидку», але на чиїй зміні, не пам`ятає.
Свідок обвинувачення ОСОБА_60 , будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що працював на посаді інспектора чергової частини Голосіївського РУ. Мельницького з документами до них доставили ОСОБА_22 , а може ОСОБА_15 біля 24.00 годин. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_14 не було., бо якби були, його б не прийняли. Скарг від останнього не надходило. Вважає, що судячи з манери розмови, кольору шкіри, ОСОБА_24 був наркоманом. Через добу ОСОБА_44 викликали «швидку». Той казав, що ломка і огляд лікарі проводили в його присутності і помічника.
Свідок обвинувачення ОСОБА_61 , будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що як завідувач відділення політравми оглядав ОСОБА_14 і про це є відмітка в картці. Походження виявлених побоїв, ОСОБА_25 пояснив, що його побила міліція і в картці відмічено це з його слів. Заключний діагноз базується на основі: анамнезу, скарг ОСОБА_14 , даних огляду, аналізів, рентгена і інших досліджень.
Свідок обвинувачення ОСОБА_62 , будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що як лікар нейрохірург відділення політравми, оглядав ОСОБА_14 і результати відобразив в історії хвороби.
Свідок обвинувачення ОСОБА_63 , будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що 15.12.2011 року затримувався біля автовокзалу працівниками ВБНОН, зокрема обвинуваченими та провів троє суток в ІТТ. В камері був разом з ОСОБА_55 , ОСОБА_64 та ще якимось чоловіком. ОСОБА_25 розповідав, що його також затримали ті ж працівники міліції та били, але він не збував наркотиків та не здав друзів. ОСОБА_44 , який жалівся на болі в голові, спині, викликали «швидку», але огляд проводили не в його присутності. Не пригадує, чи казав ОСОБА_25 , що йому підкинули наркотики, але говорив, що не збував.
Свідок обвинувачення ОСОБА_65 , будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що більше 2-х років тому затримувався працівниками міліції і сидів 3 дні в ІТТ. ОСОБА_14 добре не пам`ятає. Хлопець казав, що били, але швидше всього він був не побитий, а переляканий, на ньому побоїв не бачив.
Свідок обвинувачення ОСОБА_66 , будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що є в складі 121 бригади «швидкої» допомоги, лікар ОСОБА_67 . З нею виїздили на виклик по АДРЕСА_4 . Була жінка і молодий чоловік, який казав, що його побили в міліції. Огляд проводила ОСОБА_67 . Бачив синяк у чоловіка на зовнішній поверхні стегна.
Свідок обвинувачення ОСОБА_68 , будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що у 2010-2013 році був заступником начальника ВБНОН Голосіївського РУ, і обвинувачені були його підлеглими. Пригадує, що в грудні 2011 року було затримано декілька чоловік, в т.ч. Мельницький, якого затримали в кафе і про це йому доповіли. ОРД на останнього не заводилося.
Ранком, після затримання. Він отримав матеріали і їх розписав.
Особи, які доставляються РУ, можуть проходити як через парадний хід так і через вхід біля паспортного столу, але реєструються. Щодо побиття ОСОБА_14 , який скарг не висловлював, йому нічого не відомо.
Свідок обвинувачення ОСОБА_69 , будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що з обвинуваченими разом працював у відділі. Більше всіх працював ОСОБА_7 . У них була «агентурна» інформація, що ОСОБА_25 вживав та збував наркотичні засоби. Обвинувачених характеризує виключно позитивно.
Свідок обвинувачення ОСОБА_70 , будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що тривалий час працює в кафе «Нокс». Пригадує, що більше двох років том а можу і більше, в кафе двоє вивели на вулицю відвідувачів і наділи кайданки. Це був один випадок затримання.
Свідок обвинувачення ОСОБА_71 , будучи приведеним до присяги, пояснив, що є батьком ОСОБА_72 . Син затримувався за наркотики і доставлявся в Голосіївське РУ. Пізніше прийшов документ, в якому писалося, що в його діях немає складу злочину. На даний час син перебуває за межами України.
Свідок обвинувачення ОСОБА_73 , будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що обвинувачені (вказав на ОСОБА_29 та ОСОБА_74 ) просили його бути понятим. Вилучали наркотики у хлопця по імені Даніїл, який був неадекватний і щось кричав на слідчого. Його роздягали, але пошкоджень на ньому не бачив.

Свідок ОСОБА_75 , який викликався за клопотанням сторони захисту, будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що працював оперативним черговим Голосіївського РУ. 20.12.2011 року перебував на чергуванні. Коли заступав, міліціонери повідомили, що ОСОБА_24 скаржився на стан здоров`я, викликали «швидку».
Оглядали ОСОБА_14 шляхом підняття ним верхнього одягу. Побоїв не було зафіксовано. Ноги не оглядали. ОСОБА_25 на дії міліціонерів не скаржився.
Свідок ОСОБА_76 , який викликався за клопотанням сторони захисту, будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що будучи слідчим вчиняв слідчі дії відносно ОСОБА_14 . Робили вилучення предметів у двох осіб, один з яких казав, що вживає наркотичні засоби, робили також змиви з рук. З участю понятих пакетик у одного вилучили з кишені джинсів і він сказав, що це амфетамін. Затримані вели себе розкуто, вільно, скарг від них не надходило. Понятих запрошували працівники ВБНОН.
Свідок ОСОБА_77 , який викликався за клопотанням сторони захисту, будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що працював черговим інспектором в Голосіївському РУ. Пам`ятає, що до затриманого ОСОБА_14 викликали «швидку», і при ньому останнього оглядали лікарі. Обставин затримання ОСОБА_14 не пригадує. На даний час дає правдиві свідчення.
Свідок ОСОБА_78 , який викликався за клопотанням сторони захисту, будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що надавав медичну допомогу в грудні 2011 року в ІТТ затриманим. Проте факт виїзду пам`ятає погано. Конкретно щодо ОСОБА_14 , деталей не пам`ятає, але якби були виявлені пошкодження, останні би відмічалися. Здається ОСОБА_25 жалівся на ломку. Старшим лікарем був ОСОБА_79 .
Свідок ОСОБА_80 , який викликався за клопотанням сторони захисту, будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що надавав медичну допомогу в грудні 2011 року в ІТТ затриманим, зокрема ОСОБА_44 . Виклик був як на «ломку». Чи оглядали ноги ОСОБА_14 , не пригадує. Якби були ссадна, синці, це було б відмічено.
Свідок ОСОБА_79 , який викликався за клопотанням сторони захисту, будучи приведеним до присяги, суду пояснив, що пригадує виклик в ІТТ до хворого ОСОБА_14 , який жалівся на «ломку». Огляд проводили вище пояса.
Додатково, на підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, свідчать також протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, які були досліджені судом, зокрема:
- висновок судово-медичної експертизи № 1198/Е, згідно якого: з аналізу наданої медичної документації, яка відображає огляд ОСОБА_14 персоналом швидкої медичної допомоги та в умовах Київської міської клінічної лікарні № 17, вбачається, що лише при однократному огляді його персоналом швидкої медичної допомоги 21.12.2011 року о 09.26 год. в ділянці кінцівок мають місце множинні гематоми Враховуючи відсутність опису морфології, розмірів, та кількості даних ушкоджень, встановити час їх спричинення (давність) послідовність, а також кількість травмуючи дій внаслідок яких вони виникли, не є можливим.
За ступенем тяжкості вищевказані тілесні ушкодження відносять до легких тілесних ушкоджень ( за критерієм тривалості розладу здоров`я). Діагнози «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку», «Закрита травма грудної клітки. Забій грудної клітки», «Закрита травма живота. Забій черевної стінки», «Множинні забої м`яких тканин голови, тулуба», як необґрунтовані, не підлягають судово-медичній оцінці;
- показання експерта ОСОБА_81 , який з приводу наданого ним висновку експертизи суду пояснив, що повністю підтверджує наданий ним висновок щодо тілесних пошкоджень у ОСОБА_82 основному, при експертному дослідженні, покладався на огляди лікарів ШМД, які були первинними;
- матеріали службового розслідування та висновок;
-протокол огляду матеріалів кримінальної справи № 01-19659 по обвинуваченню ОСОБА_14 , яка в подальшому як речовий доказ була безпосередньо оглянута судом;
- протоколи виїмок;
- картки виїзду швидкої медичної допомоги від 20 та 21.12.2011 року та протоколи їх огляду;
- висновок експерта № 2300х від 08.10.2012 року, щодо порошкоподібних речовин вилучених у ОСОБА_14 та ОСОБА_83 , які однакові між собою за відсотковим вмістом психотропної речовини-амфетаміну, але різні за домішками;
протоколи очних ставок з участю потерпілого та обвинувачених;
протокол відтворення обстановки та обставин події з участю потерпілого;
Повноваження ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , як представників влади - працівників правоохоронних органів, підтверджується матеріалами їх особових справ.
Аналіз безпосередньо досліджених судом доказів в їх сукупності, зокрема: допитів обвинувачених, потерпілого, свідків письмових доказів, - з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, за наявності для того обґрунтованих та достатніх підстав, дає суду право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, оскільки це не погіршує становище осіб, стосовно яких здійснюється кримінальне провадження.
Суд вважає за необхідне кваліфікувати дії обвинувачених не за ч.3 ст. 365 КК України, а за ч.2 ст. 365 КК України. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав.
Незважаючи на заперечення обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 факту застосування до потерпілого насильства та вчинення щодо нього болісних і таких, що ображають особисту гідність дій, зазначені обставини повно доведені судом і підтверджуються показаннями потерпілого, свідків, висновком СМЕ.
В той же час, в обвинуваченні за ч.3 ст. 365 КК України щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , зазначено що їх дії спричинили тяжкі наслідки передбачені ст.ст. 3, 28, 29 Конституції України правам потерпілого ОСОБА_14 на повагу до його гідності, свободу, особисту недоторканість, а також державним інтересам у вигляді підриву авторитету Міністерства внутрішніх справ України, як органу державної влади.
Посилання в обвинуваченні про посягання на визначені конституційно права особи, в даному випадку права потерпілого ОСОБА_14 , а також підрив авторитету МВС України, є загальними і не можуть розцінюватися судом як тяжкі наслідки. В обвинувальному акті конкретно не відображено і не деталізовано сутність тяжких наслідків, які, як правило, полягають у матеріальній, фізичній, моральній шкоді, тощо.
Тому суд прийшов до висновку про необхідність виключення з обвинувачення щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кваліфікуючої ознаки тяжкі наслідки та кваліфікувати їх дії за ч.2 ст. 365 КК України.
Щодо обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст. 127 КК України (катування), то не доведено, що в діянні обвинувачених є склад зазначеного кримінального правопорушення, а тому в цій частині відносно них слід ухвалити виправдувальний вирок, з наступних підстав.
Так, згідно формулювання обвинувачення, 17 грудня 2011 року, після незаконного затримання працівниками Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , громадянина ОСОБА_14 було доставлено до кабінету №301 приміщення Голосіївського РУ ГУ МВС України в місті Києві, яке розташоване по вул. Голосіївській, 15, де в період часу з 20 год. 30 хв. до 23 год. 00 хв., працівники відділу БНОН Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перевищуючи свої службові повноваження, маючи на меті примусити громадянина ОСОБА_14 всупереч його волі, зізнатися у вчинені злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, якого він не скоював, діючи при цьому узгоджено групою осіб застосували до останнього фізичне насильство, яке виразилось в нанесенні йому декількох ударів долонями рук по голові, спричинивши сильний фізичний біль та моральні страждання.
Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на отримання від ОСОБА_14 зізнання у вчинені злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, шляхом катування, ОСОБА_8 , знаючи, що його дії носять протиправний характер, умисно, схопив ОСОБА_14 рукою за шию та застосовуючи силу, притискаючи до стіни підняв над підлогою, чим заподіяв потерпілому сильного фізичного болю.
В подальшому, під час перебування в службовому кабінеті №301, ОСОБА_7 , перевищуючи свої службові повноваження, маючи на меті в черговий раз примусити ОСОБА_14 зізнатися у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, якого він не вчиняв, діючи узгоджено групою осіб, зчіпив ОСОБА_44 спеціальним засобом (наручниками) руки за спиною, а ОСОБА_8 наніс йому удар ногою в область гомілки, внаслідок чого ОСОБА_25 упав обличчям на підлогу.
Після цього, ОСОБА_8 потерпілому, який лежав ниць на підлозі надавив коліном на спину та рукою підняв його руки до гори, тим самим спричиняючи ОСОБА_44 сильний фізичний біль, від якого він почав кричати.
Тоді ОСОБА_7 коміром від зимової куртки став закривати ОСОБА_44 обличчя, а ОСОБА_8 почав наносити йому удари кулаком по всій площині ніг, заподіявши в черговий раз сильного фізичного болю та моральних страждань.
Незважаючи на застосування фізичної сили та вимагань з боку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надати показання щодо причетності його до незаконного обігу наркотичних засобів, ОСОБА_25 відмовився це зробити з тих причин, що він цього не скоював.
З метою все-таки змусити потерпілого надати визнання, ОСОБА_8 , наніс ОСОБА_44 удар кулаком в область грудної клітини, завдавши знову сильний фізичний біль та моральні страждання.
Не в змозі більше переносити фізичний біль та моральні страждання, які завдавались ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в період часу з 20 год. 30 хв. до 23 год. 00 хв., під погрозами продовжувати застосовувати фізичну силу до отримання необхідного їм визнання, ОСОБА_25 був змушений погодитись зізнатися у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, якого він не скоював.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_44 були завдані тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта за №1198/Е від 18.07.12 відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, як зазначено в обвинувальному акті, своїми діями, які виразились в катуванні, тобто умисному заподіянні сильного фізичного болю та морального страждання шляхом нанесення побоїв, залякування, з метою примусити потерпілого всупереч його волі, надати визнавальні покази у скоєнні ним дій, які він не вчиняв за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 127 КК України.
В ході судового розгляду, було доведено факт застосування до потерпілого фізичного насильства, наслідком якого було заподіяння легкого тілесного ушкодження. В той же час, стороною обвинувачення не було надано суду достатніх доказів нанесення побоїв, мучення потерпілого, залякування, які носять ознаки катування і охоплюються диспозицією ст. 127 КК України.
Крім пошкоджень на гомілці, єдиних тілесних пошкоджень, які, згідно висновку відносяться до легких тілесних, інших ушкоджень у потерпілого, незважаючи на його показання про існування пошкоджень, його душення, не було виявлено, а попередні діагнози експертно не підтверджені. Крім показань потерпілого, інших доказів, які були б достатніми, для визнання винуватості обвинувачених у катуванні, матеріали кримінального провадження не містять, а додаткових стороною обвинувачення не надано.
Ураховуючи зазначене, суд прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_84 та ОСОБА_7 за ч.2 ст. 127 КК України.
Органом досудового розслідування також обвинувачується ОСОБА_9 за ч.3 ст. 365, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 366 КК України.
Об`єктивно з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами наданими як стороною обвинувачення так і стороною захисту і безпосередньо дослідженими під час судового розгляду і які в сукупності оцінені судом з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає недоведеним що ним вчинено кримінальні правопорушення, в яких він обвинувачується, та що в його діянні є склад кримінального правопорушення, а тому відносно ОСОБА_85 слід ухвалити виправдувальний вирок.
Так, згідно формулювання обвинувачення:
ОСОБА_9 наказом ГУ МВС України в м. Києві за №588о/с від 17.06.10 призначений на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку 1-го територіального відділу міліції Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, а наказом від 02.11.12 за №605о/с звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням.
Відповідно до функціональних обов`язків ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку 1-го територіального відділу міліції Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, був наділений наступними повноваженнями:
- проводити оперативно-розшукову роботу на території, яка обслуговується структурним підрозділом, а також брати участь у проведенні оперативних комбінацій в оперативно-розшукових справах та здійснювати розвідувальні заходи у кримінальному середовищі з виявленням діючих на території обслуговування злочинних елементів;
- заводити справи щодо оперативних обліків за відповідними видами злочинної діяльності на території обслуговування та вести облікову документацію за результатами оперативно-розшукової діяльності;
- підтримувати взаємодію із слідчими органами, забезпечувати оперативне супроводження порушених кримінальних справ до їх розгляду в суді та притягнення винних до кримінальної відповідальності;
- забезпечувати дотримання прав та свобод людини та громадянина;
- інші повноваження.
Згідно із вимогами ст.ст. 1, 2, 5, 9, 10, 11, 12, 13, 14 і 25 Закону України Про міліцію №565-ХІІ від 20.12.90 та вимог Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" №2135-ХІІ від 18.02.92, ОСОБА_9 , під час перебування на вказаній вище посаді, окрім інших, серед своїх службових обов`язків та прав мав такі, як: захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, інтереси суспільства і держави від протиправних зазіхань; виявляти, попереджувати, запобігати і розкривати злочини; самостійно приймати рішення; у разі необхідності, до виконання завдань по боротьбі із злочинністю залучати інших працівників органів внутрішніх справ; застосовувати заходи фізичного впливу і спеціальні засоби; затримувати і тримати у спеціально відведених для цього приміщеннях осіб, які вчинили адміністративні правопорушення або виявили непокору законній вимозі працівника міліції, проводити огляд цих осіб, речей, що знаходяться при них, транспортних засобів; припиняти адміністративні правопорушення і здійснювати провадження у справах про них, а також передавати матеріали про адміністративні правопорушення на розгляд інших державних органів, які свідчать про те, що він являвся службовою особою, яка постійно здійснювала функції представника влади.
17 грудня 2011 року, в проміжок часу з 19 год. 00 хв. до 20 год. 30 хв., ОСОБА_9 разом з оперуповноваженими відділу БНОН Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , всупереч вимог п.п. 2.3, 3.1, 3.7, 3.9, 3.17 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються, затвердженої наказом МВС України № 400-04р, не зареєструвавши повідомлення про злочин у Журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини районного управління внутрішніх справ, без відповідних законних підстав, з метою штучного підвищення показників у роботі по виявленню злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та створення перед своїм керівництвом видимості активізації роботи, здійснили виїзд до кафе «Нокс» по вул. В.Васильківська, 111/113 в місті Києві, де перевищуючи свої службові повноваження, незаконно, без достатніх на те підстав затримали ОСОБА_14 , який перебував у кафе.
При цьому, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 усвідомлювали, що їхні дії носять явно незаконний характер та виходять за межі наданих їм прав та повноважень.
Затримавши ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , приблизно о 20 год. 30 хв., доставили його до приміщення Голосіївського РУ ГУ МВС України в місті Києві, яке розташоване по вул. Голосіївській, 15 в місті Києві, та завели до службового кабінету №301.
З метою примусити ОСОБА_14 , всупереч його волі, зізнатися у вчинені злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, якого він не скоював, діючи при цьому узгоджено групою осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , умисно, перевищуючи свої службові повноваження, явно виходячи за межі наданих їм прав і повноважень, застосували до ОСОБА_14 фізичне насильство, яке виразилось в нанесенні йому декількох ударів долонями рук по голові, спричинивши сильний фізичний біль та моральні страждання.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на отримання від ОСОБА_14 зізнання у вчинені злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, шляхом катування, ОСОБА_8 , знаючи, що його дії носять протиправний характер, умисно, схопив ОСОБА_14 рукою за шию та застосовуючи силу, притискаючи до стіни підняв над підлогою, чим заподіяв потерпілому сильного фізичного болю.
Після цього, ОСОБА_8 , перевищуючи свої службові повноваження, у відсутності понятих, обшукав ОСОБА_14 , не виявивши при цьому заборонених предметів і речей.
В подальшому, під час перебування в службовому кабінеті №301, ОСОБА_7 , перевищуючи свої службові повноваження, маючи на меті в черговий раз примусити ОСОБА_14 зізнатися у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, якого він не вчиняв, діючи узгоджено групою осіб, зчіпив ОСОБА_44 спеціальним засобом (наручниками) руки за спиною, а ОСОБА_8 наніс йому удар ногою в область гомілки, внаслідок чого ОСОБА_25 упав обличчям на підлогу.
Після цього, ОСОБА_8 потерпілому, який лежав ниць на підлозі надавив коліном на спину та рукою підняв його руки до гори, тим самим спричиняючи ОСОБА_44 сильний фізичний біль, від якого він почав кричати.
Тоді ОСОБА_7 коміром від зимової куртки став закривати ОСОБА_44 обличчя, а ОСОБА_8 почав наносити йому удари кулаком по всій площині ніг, заподіявши в черговий раз сильного фізичного болю та моральних страждань.
Незважаючи на застосування фізичної сили та вимагань з боку ОСОБА_8 та ОСОБА_7 надати показання щодо причетності його до незаконного обігу наркотичних засобів, ОСОБА_25 відмовився це зробити з тих причин, що він цього не скоював.
З метою все-таки змусити потерпілого надати визнання, ОСОБА_8 , наніс ОСОБА_44 удар кулаком в область грудної клітини, завдавши знову сильний фізичний біль та моральні страждання.
Не в змозі більше переносити фізичний біль та моральні страждання, які завдавались ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , в період часу з 20 год. 30 хв. до 23 год. 00 хв., під погрозами продовжувати застосовувати фізичну силу до отримання необхідного їм визнання, ОСОБА_25 був змушений погодитись зізнатися у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, якого він не скоював.
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , ОСОБА_44 були завдані тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта за №1198/Е від 18.07.12 відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Після цього, отримавши у такий спосіб від ОСОБА_14 зізнання, оперуповноважений сектору карного розшуку 1-го ТВМ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , перевищуючи свої службові повноваження, усвідомлюючи, що його дії носять явно незаконний характер та виходять за межі наданих йому прав та повноважень, перебуваючи в службовому кабінеті №301 приміщення Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, 15, дістав зі столу пакетик з порошкоподібною речовиною білого кольору та наказав потерпілому ОСОБА_44 покласти його до кишені джинсів.
Також, на вимогу ОСОБА_9 , ОСОБА_25 написав пояснення про те, що він нібито придбав цю наркотичну речовину у своїх знайомих, для власного вживання.
Цього ж дня ОСОБА_25 , згідно протоколу КИ №0006525, до якого ОСОБА_9 було внесено завідомо неправдиві відомості щодо зберігання ним наркотичних засобів, був затриманий за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 КУпАП та о 23 год. 20 хв. поміщений до камери затриманих чергової частини Голосіївського РУ ГУ МВС України в місті Києві, у якій перебував до 20.12.2011.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , ОСОБА_44 були завдані тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта за №1198/Е від 18.07.2012 відносяться до легких тілесних ушкоджень.
На підставі отриманого від ОСОБА_14 , шляхом застосування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 катування, визнання у нібито вчиненому ним злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, та сфальсифікованих ними за участю ОСОБА_9 документів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення КИ №0006525 та рапорту від 17.12.11 про виявлення та вилучення у ОСОБА_14 поліетиленового пакету з порошкоподібною речовиною, 24.12.11, слідчим СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві відносно ОСОБА_14 порушено кримінальну справу №01-19659, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яку 04.04.12 з обвинувальним висновком направлено до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду по суті.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.06.12 вказана кримінальна справа повернута на додаткове розслідування.
31 липня 2012 року постановою прокурора прокуратури міста Києва кримінальна справа №01-16959 закрита, у зв`язку з відсутністю події злочину.
Вищевказані дії ОСОБА_9 спричинили тяжкі наслідки передбачені ст. ст. 3, 28, 29 Конституції України правам потерпілого ОСОБА_14 на повагу до його гідності, свободу, особисту недоторканість, а також державним інтересам у вигляді підриву авторитету Міністерства внутрішніх справ України, як органу державної влади.
Таким чином, як зазначено в обвинувальному акті, своїми умисними діями, які виразились у перевищенні влади, тобто умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що спричинили тяжкі наслідки, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 365 КК України.
Крім того, отримавши від ОСОБА_14 шляхом катування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зізнання у вчинені злочину якого він не скоював, 17.12.11, в період часу з 20 год. 30 хв., до 23 год. 00 хв., оперуповноважений сектору карного розшуку 1-го ТВМ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , перевищуючи свої службові повноваження, усвідомлюючи, що його дії носять явно незаконний характер та виходять за межі наданих йому прав та повноважень, перебуваючи в службовому кабінеті №301 приміщення Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, 15, дістав зі столу пакетик з порошкоподібною речовиною білого кольору та наказав потерпілому ОСОБА_44 покласти його до кишені джинсів, що останній і зробив.
Відповідно до висновку експерта №111 від 01.02.12 порошкоподібна речовина вилучена у ОСОБА_14 містить психотропну речовину амфетамін, маса якої становить 0,2285 г.
Таким чином, як зазначено в обвинувальному акті, своїми умисними діями, які виразились у зберіганні психотропної речовини без мети збуту, ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.
Крім того, усвідомлюючи факт незаконності своїх дій, пов`язаних з незаконним затриманням громадянина ОСОБА_44 , використовуючи повноваження працівника правоохоронного органу, ОСОБА_9 всупереч вимог, передбачених ст.ст. 1, 2 і 3 Закону України «Про міліцію», у відповідності до яких він мав захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян від протиправних посягань, діяти на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, 17.12.2011, перебуваючи в приміщенні Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Голосіївській, 15, в період часу з 20 год. 30 хв. до 23 год. 20 хв., вчинив службове підроблення, а саме склав та підписав офіційний документ протокол серії КИ №0006525 про вчинення ОСОБА_55 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 КУпАП, в який вніс завідомо неправдиві відомості про зберігання ним наркотичних засобів.
На підставі сфальсифікованого ОСОБА_9 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44 КУпАП, ОСОБА_25 , цього ж дня, приблизно о 23 год. 20 хв., був поміщений до камери затриманих чергової частини Голосіївського РУ ГУ МВС України в місті Києві, у якій перебував до 20.12.11.
В подальшому, на підставі отриманого від ОСОБА_14 , шляхом застосування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 катування, визнання у нібито вчиненому ним злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, та сфальсифікованих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 документів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії КИ №0006525 та рапорту від 17.12.11 про виявлення та вилучення у ОСОБА_14 поліетиленового пакету з порошкоподібною речовиною світлого кольору, 24.12.11, слідчим СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві відносно ОСОБА_14 порушено кримінальну справу №01-19659, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яку 04.04.12 з обвинувальним висновком направлено до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду по суті.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.06.12 вказана кримінальна справа повернута на додаткове розслідування.
31 липня 2012 року постановою прокурора відділу прокуратури міста Києва кримінальна справа №01-16959 закрита, у зв`язку з відсутністю події злочину.
Таким чином, як зазначено в обвинувальному акті, своїми умисними діями, які виразилися у вчинені службового підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та складання завідомо неправдивих документів, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.
ОСОБА_9 винним себе не визнав. По суті обвинувачення пояснив, що 17.12.2011 року телефонному режимі йому повідомили, що в кафе «Нокс», є особи, причетні до незаконного обігу наркотиків, зокрема збуту. На автомобілі прибув та зупинився неподалік кафе. Помітив чоловіка, яким виявився ОСОБА_21 . Підійшов до останнього та представився. Останній в розмові повідомив, що вживає амфетамін. Купував амфетамін біля кафе «Нох» у хлопця по імені Даніїл, у якого може ще залишитися психотроп. Зазначену інформацію повідомив по телефону ОСОБА_38 та ОСОБА_86 .
Після прибуття, ОСОБА_35 та ОСОБА_22 вивели з кафе двох осіб та посадили до нього в машину, в якій уже був ОСОБА_21 . Приїхали в РУ та зайшли в приміщення з боку паспортного столу. Піднялися в каб. № 301. Інформували чергового та слідчого. Він встановив особи ОСОБА_21 та ОСОБА_24 . Після прибуття слідчого, з участю понятих, проводили огляд. У ОСОБА_24 було виявлено амфетамін і він склав протокол про адміністративне правопорушення. Пізніше матеріали передали в чергову частину.
До ОСОБА_82 та інших осіб заходи фізичного впливу не застосовував. Амфетамін ОСОБА_44 не надавав, це наклеп. Діяв виключно у межах наданих повноважень, службове підроблення не вчиняв.
Цивільний позов потерпілого не визнає.
Як видно з формулювання обвинувачення за ч.3 ст. 365 КК України перевищення влади ОСОБА_27 полягає у затриманні ОСОБА_14 без наявності для того законних та достатніх підстав, передача тому амфетаміну, складання протоколу про адміністративне правопорушення без наявності до того підстав, та відмічено, що незаконні дії ОСОБА_9 та інших, також привели до заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень.
В той же час, потерпілий ОСОБА_25 в судовому засіданні відмітив, що ОСОБА_9 фізичного насильства до нього не застосовував, а лише сказав покласти в кишеню амфетамін, що він і зробив та допомагав складати пояснення. ОСОБА_25 також переконував суд, що до затримання не вживав наркотичні засоби і потреби їх зберігати у нього не було, а поїхав в м. Донецьк для проходження реабілітації формально, з метою отримання довідки.
До показань потерпілого ОСОБА_82 в частині того, що при затриманні у нього не було наркотичних засобів та психотропних речовин і що за вимогою ОСОБА_27 він поклав собі в кишеню амфетамін, та що не є особою яка вживала наркотичні засоби, суд відносить критично, до уваги не бере і відкидає я доказ обвинувачення, з наступних підстав.
Так, під час судового розгляду, стороною захисту було надано довідку, ТОВ «АДДІМЕД», яка отримана на адвокатський запит, із змісту якої слідує, що ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , проходив лікування в закладі з 17.10.2011 року по 16.03.2012 року після чого припинив лікування самовільно. Хворому було встановлено діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Стан відміни неускладнений. Дане захворювання відносить до хронічних, рецидивуючих .
В ході судового засіданні достовірність інформації відображеної в довідці підтвердив допитаний в якості свідка головний лікар ТОВ ОСОБА_87 , яки й будучи приведеним до присяги, пояснив що ОСОБА_25 дійсно у них лікувався у вищезазначений період від наркоманії та йому було встановлено відповідний діагноз.
Зазначену довідку суд враховую та бере до уваги, оцінюючи показання потерпілого та даючи правову оцінку діям ОСОБА_9 .
Достовірно встановлені обставини про проходження ОСОБА_55 лікування від наркоманії до та в період його затримання, сталять під сумнів та, як вважає суд, спростовують показання потерпілого дані суду в частині того, що у нього, як особи яка не вживала наркотичні засоби, не було та не могло бути наркотичних засобів.
Ураховуючи ту обставину, що окрім показань потерпілого в частині того, що до затримання він не вживав наркотичні засоби і під час затримання не міг мати їх при собі без наявності потреби, і що ОСОБА_15 передав йому амфетамін, до яких суд, з вищезазначених підстав відносить критично, стороною обвинувачення не надано більше доказів, які би могли підтвердити обвинувачення в цій частині, грунтуючи його лише на припущеннях. Одних лише показань потерпілого з цього приводу, які в цій частині доказами наданими стороною захисту спростовуються, не є достатньо для визнання винуватості особи.
Твердження сторони обвинувачення з приводу того, щоб довідку не вважати допустимим доказом, оскільки отримана за адвокатським запитом без згоди ОСОБА_82 , суд не бере до уваги та відкидає, враховуючи, що зазначений документ отриманий у спосіб визначений законом та містить інформацію, яка є предметом доказування, і якій суд надає належну правову оцінку наряду з іншими доказами.
Ураховуючи, що в ході судового розгляду не доведено ту обставину, що у ОСОБА_82 на момент затримання не могло бути психотропної речовини, відсутні докази того, що ОСОБА_15 , наряду з іншими обвинуваченими, незаконно затримали ОСОБА_82 , без законних та достатніх на те підстав.
Рішення прокуратури від 31 липня 2012 року про закриття кримінальної справа №01-16959 відносно ОСОБА_14 у зв`язку з відсутністю події злочину, не має преюдиціального значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.
Приймаючи рішення про необхідність винесення відносно ОСОБА_85 виправдувального вироку, суд також враховує ті обставини, що під час проведення огляду ОСОБА_82 слідчим, у останнього з участю понятих було виявлено амфетамін. В ході досудового розслідування, як свідчать матеріали кримінальної справи, яка була предметом огляду в ході судового засідання, ОСОБА_25 як підозрюваний та обвинувачений давав зізнавальні показання та визнавав вину. Більше того, в лютому 2012 року звернувся в прокуратуру з зустрічною заявою про те, що вчинив наклеп на працівників міліції.
Зазначені обставини та поведінка потерпілого в період досудового розслідування відносно нього кримінальної справи, введення в оману суду, з приводу того, що до затримання не вживав наркотичні засоби, свідчать про непослідовність його позиції та не бажання встановити істину по справі.
Оскільки суду не було представлено стороною обвинувачення достатньо доказів того, що ОСОБА_15 та інші обвинувачені, без достатніх на те підстав затримав ОСОБА_82 , зберігав психотропну речовину амфетамін і перевищивши свої повноваження як працівник правоохоронного органу передав потерпілому ОСОБА_44 , та в подальшому вчинив службове підроблення, склавши протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 44 КУпАП, - останній за ч.1 ст. 309 КК України, ч.3 ст. 365 КК України підлягає виправданню, оскільки не доведено, що вчинено кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується особа та підлягає виправданню за ч.1 ст. 366 КК України, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, враховуючи що не надано доказів внесення ним в протокол недостовірної інформації.
Органом досудового розслідування ОСОБА_84 також обвинувачується за ч. 1 ст. 366 КК України.
Як видно із формулювання обвинувачення: ОСОБА_84 , усвідомлюючи факт незаконності своїх дій, пов`язаних з незаконним затриманням та спричинення тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_44 , використовуючи повноваження працівника правоохоронного органу, ОСОБА_8 всупереч вимог, передбачених ст.ст. 1, 2 і 3 Закону України «Про міліцію», у відповідності до яких він мав захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян від протиправних посягань, діяти на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, 17.12.2011, перебуваючи в приміщенні Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Голосіївській, 15, в період часу з 20 год. 30 хв. до 23 год. 20 хв., вчинив службове підроблення, а саме склав та підписав офіційний документ - рапорт на ім`я начальника Голосіївського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_88 від 17.12.2011, в який вніс завідомо неправдиві відомості щодо виявлення та вилучення у громадянина ОСОБА_14 поліетиленового пакету з порошкоподібною речовиною світлого кольору.
В подальшому, 17.12.2011, вказаний рапорт зареєстрований в Журналі реєстрації заяв і повідомлення про злочини, що вчинені або готуються Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, що стало підставою для порушення відносно ОСОБА_14 кримінальної справи №01-19659, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яку 04.04.12 з обвинувальним висновком направлено до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду по суті.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.06.12 вказана кримінальна справа повернута на додаткове розслідування.
31 липня 2012 року постановою прокурора прокуратури міста Києва кримінальна справа №01-16959 закрита, у зв`язку з відсутністю події злочину.
Таким чином, як зазначено в обвинувальному висновку, своїми умисними діями, які виразилися у вчинені службового підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та складання завідомо неправдивих документів, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.
Враховуючи, що в ході судового розгляду, не здобуто доказів того, що на момент затримання у ОСОБА_82 не могло бути амфетаміну та що йому амфетамін надав ОСОБА_15 , матеріали кримінального провадження не містять, а стороною обвинувачення не надано достатніх доказів того, що ОСОБА_22 вчинив службове підроблення, тобто склав та підписав офіційний документ - рапорт на ім`я начальника Голосіївського РУ ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_88 від 17.12.2011, в який вніс завідомо неправдиві відомості щодо виявлення та вилучення у громадянина ОСОБА_14 поліетиленового пакету з порошкоподібною речовиною світлого кольору, - ОСОБА_8 слід виправдати оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Підсумовуючи результати судового розгляду, суд прийшов до висновку про доведеність винності обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, та необхідність виправдання: ОСОБА_7 за ч.2 ст. 127 КК України; ОСОБА_8 за ч.2 ст. 127, ч.1 ст. 366 КК України; ОСОБА_9 за ч.3 ст. 365, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 366 КК України.
При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особи винних.
Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 раніше не судимі, не перебувають на обліку у лікаря нарколога та психіатра.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд визнає молодий вік, позитивні характеристики, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд визнає молодий вік, позитивні характеристики.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, не встановлено.
Враховуючи викладене, обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід визнати винуватими та призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах.
В той же час, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого злочину, особи винних, позицію потерпілого, наявність щодо кожного з обвинувачених ряду пом`якшуючих покарання обставин встановлених судом та відсутність обтяжуючих, суд вважає, що виправлення обвинувачених можливо без ізоляції від суспільства, тому їх, згідно ст. 75 КК України, слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням обовязків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_38 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у виді особистого зобов`язання, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 на загальну суму 102 тисячі 70 грн. 20 коп., з яких просить стягнути 2 тис. 70 грн. 20 коп. матеріальної шкоди та 100 тисяч гривень моральної шкоди, - задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 матеріальну шкоду, яка полягає в затратах на лікування , в сумі 778 грн., яка документально підтверджена квитанціями в додаток до позову.
Крім того, суд вважає, що також частковому задоволенню підлягає цивільний позов в частині моральної шкоди. Суд вважає за необхідне стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_89 моральну шкоду в сумі 20 тисяч гривень.
Розподіл процесуальних витрат провести згідно ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити покарання за ч.2 ст. 365 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 (два) роки .
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, та, згідно вимог ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_38 до вступу вироку в законну силу залишити попередній, - особисте зобов`язання.
ОСОБА_7 у пред`явленному обвинуваченні за ч.2 ст. 127 КК України визнати невинуватим та виправдати.
ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити покарання за ч.2 ст. 365 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, та, згідно вимог ст. 76 КК України, покласти обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити попередній, - особисте зобов`язання.
ОСОБА_8 у пред`явленному обвинуваченні за ч.2 ст. 127, ч.1 ст. 366 КК України визнати невинуватим та виправдати.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_14 778 грн. матеріальної шкоди та 20 тисяч гривень моральної шкоди.
ОСОБА_5 у пред`явленному обвинуваченні за ч.3 ст. 365, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 366 КК України визнати невинуватим та виправдати.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити попередній, - особисте зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_7 документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1061 грн. 28 коп.
Стягнути з ОСОБА_8 документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1061 грн. 28 коп.
Ураховуючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.1 ст. 366 КК України виправдані, стягнення судових витрат на залучення експерта в сумі 5011 грн. 60 коп. за проведення почеркознавчих експертиз, з обвинувачених не проводити.
Речові докази: матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_14 за ч.1 ст. 309 КК України в 1 т., - залишити зберегти при матеріалах кримінального провадження
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1