Справа № 461/7340/15-к
В И Р О К
Іменем України
30.11.2015 р. Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001949 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, який народився у м. Львові, зі слів працює монтажником на приватному підприємстві, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
11 червня 2015 року приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на вул. Лисенка, 23, у м. Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою протиправного збагачення, умисно, з корисливих мотивів, відкрито викрав у ОСОБА_4 мобільний телефон «Samsung Galaxy S2» вартістю 997,00 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Лайф» вартістю 15,00 грн., на рахунку якої було 27,00 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1039,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав частково. Зазначив, що його запросив додому ОСОБА_4 та його дружина. Ввечері 11 червня 2015 року вони розпивали спиртні напої: пиво приблизно 1 літр та 0,5 горілки. Після цього, він та потерпілий пішли прогулятися. На вулиці Лисенка вони зайшли через браму у подвір`я будинку не АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 показав фото на телефоні, він взяв останній щоб подивитися, відійшов і випадково поклав його собі до кишені. Тілесних ушкоджень він потерпілому не наносив. Як йшов до себе додому не пам`ятає. Вважає, що телефон ОСОБА_4 він загубив по дорозі додому. В той же час, оскільки, з його вини потерпілий втратив телефон, він вибачився перед ним та придбав новий телефон під час досудового слідства.

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину, підтверджується усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.
Так, потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 11 червня 2015 року він запросив до себе до- дому раніше знайомого ОСОБА_5 . З 18 до 19 години, вони разом з його дружиною ОСОБА_7 розпивали спиртні напої, випивши приблизно 0,5 літрів горілки. Після цього, обвинувачений запропонував йому взяти мобільний телефон та піти прогулятися по місту. Коли вони проходили по вулиці Лисенка, обвинувачений запропонував зайти у двір до будинку де начебто жив його знайомий. Зайшовши першим у під`їзд, він отримав перший удар в голову над лівим вухом, другий удар над правим вухом. З задньої кишені брюк ОСОБА_5 витяг у нього мобільний телефон та зник. Після звернення в міліцію обвинувачений відшкодував йому шкоду, придбавши новий мобільний телефон. Вказав, що він звертався до судово-медичного експерта, але тілесних ушкоджень у нього виявлено не було.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_7 , дружини потерпілого, обвинувачений 11 червня 2015 року прийшов до них у гості за запрошенням чоловіка, так як вони давно знайомі. Ввечері вони розпили 0,5 літра горілки разом, після цього ОСОБА_5 почав вмовляти її чоловіка піти до якогось знайомого та взяти з собою мобільний телефон, так як у нього закінчилися гроші на своєму телефоні і він не зможе зателефонувати цьому знайомому. Її чоловік повернувся вночі та повідомив, що ОСОБА_5 вдарив його по голові та забрав телефон. В подальшому, обвинувачений придбав та повернув чоловіку новий мобільний телефон, вибачився, зазначаючи, що «не знає, що на нього найшло».

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є матір`ю потерпілого, якій ОСОБА_4 повідомив, що у нього ОСОБА_5 вкрав телефон і він звернувся до міліції.

Згідно даних протоколу огляду місця події від 11 червня 2015 року з фототаблицями (а.с.46-52) за адресою: м. Львів, вулиця Лисенка, 23 потерпілий показав де в нього відкрито викрали мобільний телефон.

Органи досудового розслідування обвинувачували ОСОБА_5 у вчиненні за наведених вище обставинсаме у викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, кваліфікувавши дії за ч. 2 ст. 186 КК України.

Натомість, в судовому засіданні стороною обвинувачення не надано доказів спричинення ударів потерпілому. Покази останнього, що йому наносилися удари по голові обвинуваченим, та свідка ОСОБА_7 , яка бачила сліди нанесення ударів по голові, - не підтверджені належними та допустимими доказами.

З урахуванням конкретних, встановлених в судовому засіданні, обставин справи, дії обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України суд перекваліфіковує з ч. 2 ст. 186 на ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), виключивши таку кваліфікуючу ознаку - поєднання з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 щодо місця скоєння злочину у будинку АДРЕСА_3 не приймаються судом, оскільки, згідно його ж пояснень, які узгоджуються з показами потерпілого та свідка ОСОБА_7 , вони випили велику кількість спиртних напоїв і багато фактичних обставин події злочину він не пам`ятає, як і те як добирався додому. Крім того, місце скоєння злочину встановлено протоколом огляду місця події від 11 червня 2015 року(а.с.46).

Суд не погоджується з позицією захисника, що обвинувачений вчинив злочин за ч.1 ст.185 КК України, оскільки потерпілий розмістив в мережі Інтернет оголошення саме про тайне викрадення у нього мобільного телефону. Суд вважає, що останній не є фахівцем у галузі права і не може надати правильну кваліфікацію вчиненого щодо нього злочину.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, судом встановлено наступне.

ОСОБА_5 на момент вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення працює без офіційного оформлення, на обліку в психіатричній лікарні і наркологічному диспансері не знаходиться, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий (а.с.54-62).

В силу пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , щире каяття та відшкодування шкоди потерпілому.
Обставиною, що обтяжують покарання підсудного в силу ст. 67 КК України, суд визнає скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який кримінальним законом віднесений до тяжких злочинів проти власності, його вік та інші вказані вище обставини справи та приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. Суд визнає можливим призначити йому мінімальне за своїм видом покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов заявлений не був.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 186 Кримінального Кодексу України, за який призначити йому покарання у вигляді штрафу 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 1360(одна тисяча триста шістдесят) гривень .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляції через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1