Справа № 306/3102/14-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

09.02.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів:
ОСОБА_1 /головуючої/
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11 - кп/777/21/16, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 на вирок Свалявського районного суду Закарапатської області від 29 липня 2015 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з освітою середньою- спеціальною, одружений, раніше несудимий,
- визнаний винним за ч.2 ст. 125 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 1700 грн. ).
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_8 600,00 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 1500,00 грн. заподіяної моральної шкоди.
Вирішено питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України
Вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що 12 вересня 2014 року близько 20 год.30 хв., у м. Свалява, знаходячись на городі дворогосподарства АДРЕСА_2 на межі із сусіднім по АДРЕСА_3 , під час сварки з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на грунті особистих неприязних відносин наніс останньому кілька ударів рукою, зжатою у кулак в область голови зліва та у грудну клітину, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта №249 від 31.10.2014 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я більше 6-ти днів та не більше 21 дня.

В апеляційній скарзі апелянт просить вирок скасувати, під час розгляду призначити повторну судово-медичну експертизу у комісійному складі, вважаючи, що суд допустив неповноту, що висновок судово-медичної екпертизи за № 249 від 31.10.2014 є необ`єктивним з тих підстав, що експерт не піддав оцінці всю медичну документацію відносно потерпілого ОСОБА_10 . З цих підстав вважає вирок несправедливим і незаконним, що викладені у ньому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, інтереси потерпілого не враховані, права потерпілого не захищені. Висновки експерта, на його думку, носять необгрунтований і необ`єктивний характер, оскільки ніяких зусиль щодо належного вивчення медичних документів, які містилися в матеріалах, їхнього дослідження експерт не вживав, а додаткових не витребовував, обмежившись формальним визначенням тяжкості тілесних ушкоджень. Також зазначає, що в судовому засіданні не було заcлухано жодних свідків, окрім судового експерта та лікаря-травматолога. Суд зіслався виключно на матеріали досудового слідства, які в процесі судового розгляду перевірені не були, жоден з понятих, які зазначені в протоколі відтворення чи в протоколі проведення слідчого експерименту до суду не викликався. З наведених підстав вважає судове рішення незаконним, необ`єктивним. Просить кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд дос уду першої інстанції.

Прокурор в запереченні на апеляційну скаргу, вважає її необгрунтованою. Вказує, що фактичні обставини кримінального правопорушення органом слідства встановлені з повнотою і кваліфікація дій є вірною з урахуванням висновків судово-медичної експертизи, пояснень потерпілого, обвинуваченого, експерта та лікуючого потерпілого лікаря-травматолога, досліджених з повнотою у судовому засіданні. Просить апеляційну скаргу відхилити, вирок суду залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, провівши у справі судове слідство в межах доводів апеляційної скарги: заслухавши пояснення сторін кримінального провадження: апелянта - адвоката ОСОБА_7 та потерпілого про підтримання апеляційної скарги, прокурора, обвинуваченого ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_6 проти апеляційної скарги, дослідивши висновок комісійної судово-медичної експертизи, проведеної за клопотанням представника потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Убачається, що обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся. З урахуванням пом`якшуючих обставин, даних про особу, суд першої інстанції призначив особі покарання в межах санкції статті, передбаченої ч.2 ст.125 КК України. Вирок суду відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Хоча висновки суду про доведеність вини особи за кваліфікацією ч.2 ст. 125 КК України є обгрунтованими, однак враховуючи засади кримінального провадження, а саме змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, судова колегія вважає, що суд не позбавлений був можливості призначити комісійну судову-медичну експертизу з приводу тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_12 з метою усунення сумнівів щодо визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як про це наполягали потерпілий та його представник, вважаючи вчинення обвинуваченим більш тяжкого кримінального правопорушення.

Дана прогалина була усунута апеляційним судом.

Висновком комісійно судово-медичної експертизи від за № 72 від 23.12.2015, підтверджено висновок первинної судово-медичної експертизи за № 249 від 31.10.2014, що наявні у потерпілого ОСОБА_10 тілесні ушкодження, отримані внаслідок протиправних дій 12.09.2014, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я більше 6, але менше 21 дня. Твердження апелянта про те, що потерпілому ОСОБА_10 було спричинено перелом шийного хребця, комісійною судово-медичною експертизою не встановлено.

Отже доводи апелянта про спричинення потерпілому більш тяжкого тілесного ушкодження, а відтак невірну кваліфікацію дій обвинуваченого, не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді.

Інші доводи апелянта, а саме про те, що суд не допитав усіх свідків, що на його думку, вплинуло на необ`єктивність оскаржуваного вироку, судова колегія відхиляє, як необгрунтовані. З журналу судових засідань та фіксування його технічними засобами видно, що оскільки обвинувачений ОСОБА_12 вину визнав в повному обсязі, сторони не заявляли клопотання про виклик та допит свідків ( а.с. 123-126 т.1 ). Також убачається, що обвинувачений фактичні обставини справи не оспорював, визнав, що дійсно наніс потерпілому декілька ударів кулаком по тілу, сумнівів щодо висновків судово-медичних експертиз не висловлював, не оспорював призначене покарання та вирішення цивільного позову у користь потерпілого; до закінчення апеляційного розгляду відшкодував потерпілому присуджені за вироком суду кошти, а також сплатив штраф як призначену міру покарання.

З урахуванням встановлених у суді першої інстанції обставин, перевірених апеляційним судом, апеляційний суд не вбачає таких порушень норм КПК України, які б слугували підставою для зміни чи скасування оскаржуваного вироку, в тому числі з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції з підстав, передбачених ст. 415 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2015 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді