Справа № 404/3075/15-к
Номер провадження 1-кп/404/238/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальне провадження №0008811 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поклітарівка, Кіровоградського району, громадянина України, не працюючого, освіта базова загальна середня, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, без постійного місця реєстрації, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.02.2010 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців, на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.04.2014 року був звільнений умовно-достроково від відбування покарання строком на 2 місяці 11 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_8 09.08.2014 року близько 13-00 год. в ході телефонної розмови домовився зустрітися з ОСОБА_7 біля ринку «Босфор», що розташований по вул. Жовтневої революції в м. Кіровограді.

Цього ж дня, близько 13-30 год. ОСОБА_8 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля вище вказаного ринку разом зі своєю племінницею ОСОБА_10 , зустрілись з ОСОБА_7 та саме в цей час у ОСОБА_8 виник умисел на незаконне заволодіння належним ОСОБА_7 мобільним телефоном та реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_10 під приводом тимчасового користування попросити у ОСОБА_7 його мобільний телефон та утримувати при собі, на що остання дала свою добровільну згоду, тим самим вступивши з ОСОБА_8 в злочинну змову.

Після чого, 09.08.2014 року близько 14-00 год. ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , перебуваючи на території «Ковалівського» пляжу, що розташований по вул. В.Терешкової в м. Кіровограді, де діючи умисно, повторно маючи намір на заволодіння чужим майном з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи та самозбагачення, за попередньою домовленістю, попередньо розподіливши ролі, відповідно до ОСОБА_10 попросила у ОСОБА_7 належний йому мобільний телефон марки «Samsung GT S7262», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №802 від 04.09.2014 року складає 1044,05 грн., в якому знаходились сім карти мобільних операторів «МТС» та «Life», вартість яких складає 10 грн. кожна, котрий поклала собі до кишені куртку, в яку була одягнена.

В подальшому ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном та дотримуючись попередньої домовленості з ОСОБА_8 , попрямували разом з останнім з «Ковалівського» пляжу в сторону металевого містка, який розташований неподалік, з метою зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення. Відійшовши приблизно 20 метрів від місця вчинення злочину, ОСОБА_10 , діючи згідно попередньої домовленості з ОСОБА_8 , передала викрадений мобільний телефон останньому, чим вчинила усі дії, згідно домовленості з ОСОБА_8 для таємного заволодіння мобільним телефоном.

Однак, протиправні дії ОСОБА_8 та ОСОБА_10 були викриті потерпілим, коли ОСОБА_7 зупинив останніх і попросив останніх повернути йому його телефон. Проте, ОСОБА_8 , маючи умисел на доведення злочину до кінця, ігноруючи прохання потерпілого та з метою утримання викраденого ними вище вказаного мобільного телефону, відштовхнув ОСОБА_7 , від чого вони разом впали на землю і потерпілий покотився з пагорба, тим самим ОСОБА_8 застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, що не охоплювало умисел ОСОБА_10 .

Після чого, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1064,05 грн.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_8 вину не визнав, пояснивши, що 09.08.2014року у другій половині дня він разом із своєю племінницею ОСОБА_10 у телефонній розмові домовився зустрітися з нею біля ринку «Босфор» по вул. Жовтневій революції з ОСОБА_7 . Потім, через деякий час, вони зустріли потерпілого ОСОБА_7 . Зустрівшись пішли до «Ковалівського» пляжу, ОСОБА_10 попросила у ОСОБА_7 надати їй мобільний телефон, для того, щоб здійснити телефонний дзвінок. Потім вказаний мобільний телефон ОСОБА_10 поклала собі в кишеню куртку та попрямувала разом із ОСОБА_8 в напрямку металевого містка. ОСОБА_10 передала мобільний телефон, який належить ОСОБА_7 , ОСОБА_8 лише на старому автовокзалі. ОСОБА_7 зупинив його і руку поклав на Світлану на що ОСОБА_8 відштовхнув потерпілого від племінниці і попрямували з нею на автовокзал.

Вина обвинуваченого підтверджується показами потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що на початку серпня 2014 року точну дату не пам`ятає він домовився по телефону про зустріч з ОСОБА_8 , зустрівшись на біля ринку «Босфор» вони з ОСОБА_8 та його племінецею ОСОБА_11 попрямували на «Ковалівського» пляжу де вживали спиртні напої , а ОСОБА_12 він дав мобільний телефон на її прохання і та гралася в ігри. Коли він пішов купатися його знайомий та ОСОБА_12 пішли .Він побачивши що ті пішли і тоді почав їх наздоганяти і кричав щоб віддали телефон .Біля металевого мосту він їх наздогнав і знаючи що телефон він віддав ОСОБА_12 мав до неї претензії, але ОСОБА_8 його пхнув і він від штовханини впав і покотився вниз з пагорбу.

Претензій до обвинуваченого не має, телефон йому повернули.

Потерпілий ОСОБА_7 на суворому покаранні обвинуваченому не наполягав.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що 09.08.2014року у другій половині дня вона разом із ОСОБА_8 біля ринку «Босфор» зустріли ОСОБА_13 і всі разом попрямували на «Ковалівського» пляж , де її дядя ОСОБА_8 з ОСОБА_7 вживали спиртні напої ,а вона грала в ігри на мобільному телефоні який їй на її прохання надав ОСОБА_7 . В той час коли вони йшли на пляж її дядя сказав щоб вона забрала у ОСОБА_7 мобільний телефон. ОСОБА_7 пішов купатися, а вона з ОСОБА_8 пішли з пляжу бо їй необхідно було їхати додому. Коли йшли то вона віддала телефон ОСОБА_8 той що взяла у ОСОБА_7 на пляжі, як їй сказав дядько. Дійшовши до металевого мосту вона почула як ОСОБА_7 їх гукав що повернули телефон ,але вони продовжували йти. Наздогавши їх потерпілий сказав щоб віддали телефон і тоді ОСОБА_8 його штовхнув і той впав , а вона пішла на автовокзал і поїхала додому, а дядько пішов у невідомому їй напрямку.

Вина обвинуваченого підтверджується наступними письмовими доказами;

заявою ОСОБА_7 від 14.08.2014 року про притягнення до відповідальності невідому особу жіночої статі ,яка шахрайським шляхом заволоділа його мобільним телефоном(т.1а.п.3);

заявою ОСОБА_7 від 26.09.2014 року про отримання у слідчого належного йому мобільного телефону (т.1а.п.32);

протоколу огляду місця події від 29.08.2014 року де в каб. № 211 Кіровоградсьго МВ УМВС України в області оглянутий мобільний телефон марки «Samsung GT-S7262» який надано ОСОБА_8 (т.1а.п.33-34);

протоколі огляду предмету від 29.08.2014 року де зазначено, що оглянутій поліетиленовий пакет де знаходиться мобільний телефон який упакований і опечатаний(т.1а.п.35);

висновок експерта №802 від 04.09.2014 року де зазначена залишкова вартість з урахуванням зносу представленого на експертизу мобільного телефону«Samsung Galaxi Star Plus -S7262» станом на 09.08.2014 року в розмірі 1 044грн.05 коп.(т.1а.п.42-46);

протоколі пред`явлення особи для впізнання від 26.03.2014 року де зазначено, що потерпілий ОСОБА_14 впізнав під №3-Валентирець ОСОБА_12 дівчину яка в нього забрала телефон (т.1а.п.47,48);

протоколі проведення слідчого експерименту від 07.10.2014 року та відозаписом за участі ОСОБА_10 та ОСОБА_7 де вони розказали і показали як був скоєний злочин і покази їх збігаються (т.1а.п.59-60 кримінального провадження №0006416).

Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.186КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Доводи обвинуваченого про те, що він грабіж не скоював спростовуються показами потерпілого ОСОБА_14 , свідка ОСОБА_10 які на протязі досудового слідства та судового засіданні не міняли показів та підстави оговорювати обвинуваченого у них відсутні.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд керувався вимогами ст.65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив тажке, умисне і закінчене кримінальне правопорушення. Особу, яка не має постійного місця реєстрації, працездатний, але не працюючий, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців і дітей не має, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога з приводу алкогольної залежності з 2003 року, відповідно до висновку спеціальної комісії по наркологічним оглядам від 16.04.2015 року страждає алкогольною залежністю і потребує лікування, яке йому не противопоказано (т.1а.п.104), осудний, раніше судимий за аналогічні корисливі кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які помякшують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено всіма учасниками процесу.

Із врахуванням обставин провадження та особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання в межах передбаченої санкції статті 186 ч.2 КК України. Враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного відсутність пом`якшуючих обставин справи, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути застосовано в межах санкції статті, але без застосування вимог ст. 69,75,76 КК України, з реальним відбуванням покарання в місцях позбавлення волі, оскільки ОСОБА_8 є особою раніше судимою, що свідчить про те, що він не бажає стати на шлях виправлення, належних висновків своєї поведінки за досвід минулих покарань для себе не зробив, а тому залишається особою небезпечною для суспільства.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за глибоким переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення, перевиховання та профілактики злочинів.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд-

УХВАЛИВ :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Запобіжний захід на період апеляційного оскарження вироку суду у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 - залишити без змін.

Строк відбування покарання відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 09.04.2015 року 18-00 години.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung GT S7262» повернути власнику ОСОБА_7 .

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Кіровоградської

області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1