Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3288/15-к
У Х В А Л А
06.11.2015 року м.Виноградів
В обгрунтування скарги зіслався на те, що 17.12.2014 року слідчим СВ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 , після проведення огляду місця події, у нього було вилучено легковий автомобіль марки ВАЗ-2101, р.н. НОМЕР_1 , синього кольору, який поміщено на штрафмайданчик Виноградівського РВ УМВС. 21.03.2015 року по даному кримінальному провадженню в ЄРДР внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України. В ході досудового розслідування він надавав пояснення, що не підробляв ідентифікаційний номер даного автомобіля та що даний автомобіль придбав за власні кошти від третьої особи, однак не оформив права власності на вказане майно у встановленому законом порядку, а керував автомобілем як законний володілець, так як для керування легковим автомобілем на даний час не потребується в обов`язковому порядку бути його власником чи мати відповідне доручення від власника, а достатньо мати при собі свідоцтво про реєстрацію автомобіля та інші, передбачені законом документи.
Нещодавно, після проведення необхідних слідчих дій він звернувся до слідчого ОСОБА_3 з заявою про повернення вище вказаного автомобіля на зберігання, як законному володільцю, на що 26.10.2015 року отримав постанову про відмову в задоволенні заяви щодо повернення автомобіля. Вважає таку бездіяльність щодо неповернення вилученого майна незаконною та у нього, як законного володільця виникло право на оскарження бездіяльності слідчого, що виявилася у неповерненні йому тимчасово вилученого майна.
Заявник скарги в судовому засіданні просить повернути йому вилучений автомобіль.
Слідчий заперечив проти задоволення скарги, вказавши, що оскільки вилучений автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні та містить на собі сліди злочину, то не може бути переданий на відповідальне зберігання. Крім того, потерпілим пропущено строк звернення до суду із скаргою, оскільки 20.10.2015 року копію постанови про відмову у задоволенні заяви потерпілого отримав його представник, а скаргу подано 04.11.2015 року. Просить у задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши пояснення заявника скарги, слідчого, бездіяльність якого оскаржено, обстеживши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до таких висновків.
Кримінальне провадження внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за результатами перевірки, проведеної на підставі заяви дружини потерпілого - ОСОБА_6 від 18 жовтня 2014 року.
17 грудня 2014 року ОСОБА_6 надала до Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області заяву про дозвіл на проведення із автомобілем марки ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_1 необхідних перевірок. В той же день після проведення огляду місця події даний автомобіль було поміщено на арештмайданчик Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області.
Постановою слідчого СВ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 27 вересня 2015 року згаданий автомобіль визнано речовим доказом та залишено на місці попереднього зберігання, тобто, на арештмайданчику Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області.
13 жовтня 2015 року потерпілий ОСОБА_4 звернувся до слідчого із заявою про видачу йому автомобіля на відповідальне зберігання.
15 жовтня 2015 року слідчим СВ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 винесено постанову про відмову у задоволенні заяви потерпілого, яку в той же день направлено простою кореспонденцією потерпілому ОСОБА_4
20 жовтня 2015 року копію постанови від 15 жовтня 2015 року отримав під розписку представник потерпілого - адвокат ОСОБА_7 .
Потерпілим подано скаргу на бездіяльність слідчого в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
У ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Порядок та підстави тимчасового вилучення майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, його повернення передбачені у ст.ст. 167-169 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
При розгляді скарги встановлено, що автомобіль, який потерпілий просить йому повернути, був добровільно наданий органу досудового розслідування дружиною потерпілого - ОСОБА_6 для проведення з ним необхідних слідчих дій.
Таким чином, вилучення даного автомобіля в розумінні ч. 1 ст. 167 КПК України не проводилося, тому при вирішенні питання його повернення не підлягають застосуванню положення ст.ст. 167-169 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.
З огляду на наведене, враховуючи те, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, зокрема, щодо неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, автомобіль, який є речовим доказом, був добровільно наданий слідчому, причому не потерпілим, а дружиною потерпілого - ОСОБА_6 , то у діях слідчого бездіяльність щодо неповернення автомобіля потерпілому відсутня.
За наведених вище обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1