дата документу :
Провадження № 1-КП/359/476/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,
за участю потерпілої ОСОБА_5 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_6
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль, Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, в останнє 28.11.2006 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі, 06.11.2012 року звільнений з Березанської ВК № 95 у зв`язку із закінченням строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
встановив:
ОСОБА_4 своїми умисними діями повторно вчинив викрадення чужого майна (крадіжки), за наступних обставин.
28.11.2006 р. ОСОБА_4 засуджений вороком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі. 06.11.2012 ОСОБА_4 звільнено з Березанської виправної колонії №95 у зв`язку із закінченням строку покарання. Однак ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення.
20.09.2015 р., близько 02 год. 50 хв., ОСОБА_4 знаходився поблизу магазину "Еко продукти", який розташований за адресою: вул. Київський Шлях, 20, м. Бориспіль Київська область, де проводив свій вільний час. У цей час, поблизу цього ж магазину знаходилася ОСОБА_5 , яка залишила свою жіночу сумку на бетонному покритті та вступила у суперечку із невстановленою в ході розслідування жінкою. Побачивши сумку ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вирішив вчинити її крадіжку, та майна яке знаходилось в сумці.
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 відволіклася на суперечку з іншою жінкою, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно та повторно, підійшов до сумки ОСОБА_5 , взяв її в руки та втік з місця вчинення кримінального правопорушення.
Внаслідок вчинення крадіжки, ОСОБА_4 заволодів жіночою сумкою марки «Зара» вартістю 800 грн., та іншим майном, яке знаходилось в сумці: жіночими окулярами марки «Рейбон» вартістю 2800 грн., годинником марки «Шанель» вартістю 640 грн., шкіряним гаманцем марки «Манго» вартістю 640 грн., грошовими коштами з гаманця в сумі 60 грн., мобільним телефоном марки «HUAWEI» з сім-карткою мобільного оператора «МТС» вартістю 4160 грн.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_5 в розмірі 9 100 гривень.
Обвинувачений визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_4 показав, що 20.09.2015 р. близько 02 год. 50 хв., він знаходився поблизу магазину «Еко продукти», який розташований за адресою: вул. Київський Шлях, 20, м. Бориспіль Київська бласть. Скориставшись тим, що ОСОБА_5 відволіклася на суперечку з іншою жінкою, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до сумки ОСОБА_5 , взяв її в руки та непомітно втік з місця вчинення злочину. В середині жіночої сумки марки «Зара» знаходились інші речі: жіночі окуляри марки «Рейбон», годинник марки «Шанель», шкіряний гаманець марки «Манго», грошові кошти у сумі 60 грн., мобільний телефон марки «HUAWEI» з сім - карткою мобільного оператора «МТС». Вартість викрадених речей вказану в обвинувальному акті не оспорює. Зазначив, про те, що завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 9100 грн.
Обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину. На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд вважає недоцільним досліджувати докази відносно цих обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого кваліфіковані:

- за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно.

Таку кваліфікацію дій ОСОБА_4 суд вважає правильною.

Так, майно, яким заволоділа обвинувачений, було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні, ОСОБА_4 не мав на нього жодного права, цим майном він заволодів у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що заволодіння майном відбулось протиправно. Викрадення майна здійснювались коли потерпіла та інші особи за ним не спостерігали. За цією ознакою воно є таємним та визначається як крадіжка. ОСОБА_4 досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. Зокрема, обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання. Корислива мета полягає у тому, що при вчиненні кримінального правопорушення обвинувачений прагнув обернути чуже майно на свою користь. В результаті них він одержав фактичну можливість володіти, користуватись та розпоряджатись викраденим майном. Таким чином, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є закінченим.

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, в останнє Бориспільським міськрайонний судом вироком від 28.11.2006 року за ч. 2 ст. 186 КК України з позбавленням волі на 6 років.
Як вбачається з примітки до ст. 185 КК України у статтях 185 , 186 та 189-191 повторним визначається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів , передбачений цими статтями. Після відбуття вказаного покарання, обвинувачений вчинив повторно викрадення чужого майна, що є кваліфікуючою ознакою. Тому вчинені обвинуваченим викрадення чужого майна мають ознаку повторності. Умисел на викрадення чужого майна у нього виникав одразу як він побачив майно за яким ніхто не спостерігав.
Тому суд вважає, що ОСОБА_4 повинен бути засуджений:

- за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно.

Обираючи обвинуваченому кримінальне покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані, які характеризують його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що обвинувачений вчинив злочини середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставини, які обтяжують його покарання, є рецидив злочину.

Аналіз даних про особу обвинуваченого вказує на те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності та в сфері обігу наркотичних засобів, судимості не зняти та непогашені (а.с. 37-38), на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, неодружений, тимчасово не працює. Як вбачається з заяви від 02.12.2015 р. потерпіла жодних претензій до обвинувачуваного ні морального, ні матеріального характеру не має, з приводу покарання покладається на розсуд суду (а.с. 21).

Із урахуванням обставин вчинення злочину, його тяжкості, даних про особу, думки потерпілої, не знятих та непогашених судимостей обвинуваченого,обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що за вчинення кримінального правопорушення належить призначити покарання у виді обмеження волі на певний строк.
Підсумовуючи вищезазначене суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи середню тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого.

Речові докази: мобільний телефон марки "Huawei" моделі "Р6-U06"IMEI НОМЕР_1 , жіночий гаманець марки "Манго" слід залишити у володінні ОСОБА_5 .

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не пред`являвся.

ОСОБА_4 раніше згідно ухвали слідчого судді від 28.10.2015 року обирався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання терміном на два місяці. В той же час, на думку суду, такий запобіжний захід слід залишити обвинуваченому до набрання вироком суду законної сили.

Керуючись ст. 22, ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ч. 1 ст. 369, ст. 370, ч. 1, ч. 2 ст. 371, ч. 2, ч. 3 ст. 373, ст.ст. 374, 376 КПК України, ст. ст. 50, 65-67, ч. 2 ст. 185 КК України, суд -

присудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Речові докази: мобільний телефон марки "Huawei" моделі "Р6-U06"IMEI НОМЕР_1 , жіночий гаманець марки "Манго" - залишити у володінні ОСОБА_5 .

До вступу вироку суду в законну силу залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, а саме: прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1