АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/358/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою та якою продовжено строк тримання під вартою до дванадцяти місяців, а саме до 20.02.2016 р., без визначення розміру застави
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, який працював на посаді міліціонера-снайпера штурмового взводу № 2 роти спеціального призначення полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві, не одруженому, не маючому на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 41 п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 258, ч. 4 ст. 41 ст. 340, ч. 4 ст. 41 ч. 3 ст. 365 КК України.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, у відповідності до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, врахувавши тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованих злочинів, характер та обставин вчинення кримінальних правопорушень, так як вони сформульовані в повідомленні про підозру, наявність суспільного інтересу в забезпечені об`єктивності досудового розслідування, а також врахувавши обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування до ОСОБА_8 більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм кримінального процесуального закону та вимог Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.01.2016 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою відмовити.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, захисник підозрюваного зазначає про те, що клопотання слідчого було розглянуто слідчим суддею формально, а ухвала, а оскаржувана ухвала не відповідає вимогам закону, викладені в ній висновки суперечать фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки під час вирішення питання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою, слідчим суддею не здійснено оцінку зазначених у клопотанні слідчого обставин з посиланням на надані докази, у зв`язку з чим питання перевірки обґрунтованості підозри було залишено поза увагою.
Також апелянт звертає увагу суду на те, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя, формулюючи свої висновки, послався на повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 20.02.2015 р. та кримінальне провадження № 0000228, незважаючи на те, що клопотання слідчого обґрунтовувалося новою підозрою від 30.12.2015 р. в рамках кримінального провадження № 0000002, що є наслідком того, що слідчий суддя розглянув клопотання слідчого не відносно тих обставин, які фактично були наявні на момент його розгляду, оскільки наявність повідомлення про підозру від 30.12.2015 р., на думку сторони захисту, є суттєвою та основоположною обставиною, яка безумовно повинна була бути відображена в судовому рішенні.
Крім того, захисник підозрюваного вказує на те, що до матеріалів судового провадження були залучені письмові заперечення захисника, які були підтримані підозрюваним, і в яких сторона захисту посилалася виключно на необґрунтованість нової підозри, спираючись на надані слідчим матеріали, і у зв`язку із цим на відсутність підстав для застосування до ОСОБА_8 будь-якого запобіжного заходу, які не відповідають доводам, викладеним у судовому рішенні, тим більше, щодо розумних строків, ні про що інше.
Апелянт наголошує на відсутності обґрунтованої підозри не дає взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу в контексті ч. 2 ст. 194 КПК України, а відтак питання доведеності чи ні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та можливості застосування менш обтяжливих запобіжних заходів стороною захисту вже не розглядається.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 04.01.2016 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 258, ч. 2 ст. 262, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 та інші КК України.

20.02.2015 р. Печерським районним судом м. Києва винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_8 , з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

23.02.2015 р. підозрюваний ОСОБА_8 був затриманий на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.02.2015 р., з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

24.02.2015 р. на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.04.2015 р. включно.

16.04.2015 р. на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 продовжено до 14.06.2015.

09.06.2015 р. на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 продовжено до 07.08.2015.

15.07.2015 р. постановою заступника Генерального прокурора України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000228 продовжено до 10 місяців, тобто до 20.12.2015.

03.08.2015 р. на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 продовжено до 01.10.2015.

23.09.2015 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 продовжено до 24.11.2015 р., без визначення розміру застави.

13.11.2015 р. постановою заступника Генерального прокурора України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000228 продовжено до 12 місяців, тобто до 20.02.2016 р.

20.11.2015 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 продовжено до 19.01.2016 року включно, без визначення розміру застави.

30.12.2015 р. ОСОБА_8 вручено повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 41 п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 258, ч. 4 ст. 41 ст. 340, ч. 4 ст. 41 ч. 3 ст. 365 КК України, а саме в тому, що він, перебуваючи на посаді міліціонера-снайпера штурмового взводу № 2 роти спеціального призначення полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві, будучи працівником правоохоронного органу, на виконання явно злочинного наказу, 20.02.2014 р. перевищив владу та службові повноваження, що призвело до тяжких наслідків, а також на виконання явно злочинного наказу, за попередньою змовою групою осіб безпосередньо приймав участь у вчиненні терористичного акту із застосуванням зброї, що призвело до заподіяння тяжких наслідків та загибелі людей, а також незаконному перешкоджанню організації та проведенню зборів, мітингів, походів, демонстрацій, крім того, на виконання явно злочинного наказу приймав участь у вчиненні умисних вбивств та закінчених замахів на вбивство двох і більше осіб, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

04.01.2016 р. постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 виділено з матеріалів досудового розслідування № 0000228 від 22.01.2014 в. окреме провадження в оригіналах та копіях матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та присвоєно їм реєстраційний номер № 0000002

13.01.2016 р. старший слідчий з ОВС першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , посилаючись на те, що наявні підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , а саме оскільки завершити проведення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2015 р. не вбачається за можливе, з огляду на те, що на даний час, згідно вимог статті 290 КПК України, відкрито матеріали кримінального провадження і сторони знайомляться з ними, що з врахуванням великого об`єму матеріалів, займе певний проміжок часу, а також те, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні особливо тяжких кримінальних правопорушень, що спричинило масову загибель людей, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, а тому у разі зміни запобіжного заходу може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків та вчиняти інші дії спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню.

13.01.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 продовжено до 20.02.2016 р., без визначення розміру застави.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявні докази в достатній мірі підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_8 .

Слідчий суддя також дослідив доводи викладені в клопотанні та з урахуванням, тяжкості та суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_8 ,а також наявності ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних в цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, характеризуючих даних про особу підозрюваного в їх сукупності, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, та про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

Посилання захисника на ті обставини, що суд належним чином не перевірив обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія судді вважає безпідставними, оскільки перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 41 п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 258, ч. 4 ст. 41 ст. 340, ч. 4 ст. 41 ч. 3 ст. 365 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 41 п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 258, ч. 4 ст. 41 ст. 340, ч. 4 ст. 41 ч. 3 ст. 365 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Також, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про те, що слідчий суддя, формулюючи свої висновки, послався на повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 20.02.2015 р. та кримінальне провадження № 0000228, оскільки клопотання слідчого обґрунтовувалося вже новою підозрою від 30.12.2015 р. в рамках кримінального провадження № 0000002, що є наслідком того, що слідчий суддя розглянув клопотання слідчого відносно вже тих обставин, які фактично були наявні на момент його розгляду, оскільки як вбачається з матеріалів судового провадження постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 04.01.2016 р. кримінальне провадження № 0000002 було виділене в окреме провадження із кримінального провадження № 0000228, тобто фактично значна кількість доказів, які містилися в матеріалах кримінального провадження № 0000228 та стосувалися підозрюваного ОСОБА_8 , були виділені в нове кримінальне провадження та залишилися не змінними, а тому не можна однозначно стверджувати про не дослідження слідчим суддею обставин кримінального провадження та доказів, які наявні в цих матеріалах.

Як встановлено колегією суддів, прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, що підтверджується вище викладеним.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, який не одружений, не працює, що свідчить про відсутність постійного джерела доходів, а також враховуючи усвідомлення підозрюваним тяжкості вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється та можливість призначення покарання у вигляді довічного позбавлення волі, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.
Посилання апелянта, в поданій ним апеляційній скарзі, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді на те, що до матеріалів судового провадження були залучені письмові заперечення захисника, які були підтримані підозрюваним, і в яких сторона захисту посилалася виключно на необґрунтованість нової підозри, спираючись на надані слідчим матеріали, і у зв`язку із цим на відсутність підстав для застосування до ОСОБА_8 будь-якого запобіжного заходу, не відповідають доводам, викладеним у судовому рішенні, тим більше, ні щодо розумних строків, ні про що інше, не можуть бути безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки відповідно до ст. 412 КПК України не відносяться до виключного переліку істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, за наявності яких судове рішення підлягає скасуванню.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, що спричинили загибель людей.

На підставі вище викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 на свободу. Таке продовження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_8 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 178. 183, 194, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 січня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою та якою продовжено строк тримання під вартою до дванадцяти місяців, а саме до 20.02.2016 р., без визначення розміру застави ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

__________ ______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4