Справа № 367/8063/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/129/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 28.01.2016

УХВАЛА
Іменем України
28 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю:
прокурора - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2015 року, якою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

В С Т А Н О В И Л А:

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджено вироком Макарівського районного суду Київської області від 08.11.2013 за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

Вироком апеляційного суду Київської області від 10.02.2014 року ОСОБА_7 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням прав керувати транспортним засобом на три роки.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.11.2014 пом`якшено основне покарання та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України 3 роки позбавлення волі з позбавленням прав керувати транспортними засобами на три роки.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 27.04.2015 невідбуту частину покарання 1 рік 11 місяців 1 день замінено на обмеження волі на підставі положення ст. 82 КК України

Засуджений звернувся до суду із клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання у виді обмеження волі на покарання у виді громадських робіт в порядку ст. 82 КК України.

Ірпінський міський суд Київської області прийняв рішення про відмову у задоволенні клопотання засудженого, мотивуючи рішення тим, що ОСОБА_7 , засуджений за необережний тяжкий злочин, відбув 1/3 призначеного судом покарання у виді обмеження волі, працевлаштований на виробництві установи на дільниці виготовлення меблів, однак має лише одне заохочення. З цих підстав суд прийшов до висновку про відсутність достатніх підстав вважати засудженого таким, що сумлінною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2015 року скасувати , замінити невідбуту частину покарання у виді обмеження волі на покарання у виді громадських робіт та звільнити його від відбування додаткового покарання.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що станом на 27 вересня 2015 року відбув 1/3 частини строку основного покарання та став на шлях виправлення. Вважає, що суд при розгляді його клопотання був одностороннім. Окрім того, не врахував сімейний стан засудженого, наявність на утриманні малолітньої дитини. Зазначає, що вирішив питання проживання та працевлаштування, зробив для себе належні висновки, щиро розкаюється у здійсненому.

Засуджений звертає увагу, що відбуваючи покарання у виді громадський робіт, зможе принести користь суспільству та довести своїми діями, що він не несе небезпеку для суспільства, та продовжити своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до п.1 ч.4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості.
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання біль м`яким, заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, суд першої інстанції, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_7 , вірно прийшов до обґрунтованого висновку про те, що останній за час відбування ним покарання, не довів свого виправлення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 судимий за необережний тяжкий злочин, станом на день розгляду клопотання судом першої інстанції відбув 1/3 призначеного судом покарання у виді обмеження волі,працевлаштований на виробництві установи, має одне заохочення, за час відбування покарання в Ірпінському виправному центрі №132 характеризується позитивно.
Однак, висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватися не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.
Керуючись вищевикладеним та на підставі ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 07 грудня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання залишити без змін.

Головуючий:

Судді: