Дата документу 15.01.2016
Справа № 501/21/16-к
У Х В А Л А
15 січня 2016 року слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника скаржника ОСОБА_4 ,
Скаржник вважає, що слідчим при проведенні досудового розслідування, та при ухваленні постанови про закриття кримінального провадження об`єктивно не враховувались докази свідків, які припинили незаконні дії ОСОБА_6 , щодо обставин скоєння злочинів, а також слідчим не надавалась оцінка медичній документації, тому скаржник просить суд захистити її право у спосіб визначений законом.
Представник скаржника ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала доводи скарги та просила її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти скарги не заперечував.
Слідчий суддя, вивчивши скаргу, додані до неї матеріали прийшов до наступного висновку.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України, ч.1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню на досудовому провадженні.
У відповідності до вимог ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.
Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
На думку суду слідчий не вірно дав юридичну оцінку при вирішенні питання щодо відсутності складу кримінального правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, слідчим не забезпечено повного та всебічного дослідження обставин кримінального провадження, не вирішено питання щодо винуватості осіб винних у скоєнні кримінального правопорушення та не прийняті всі належні слідчі дії для зібрання доказів їх вини. А тому скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження скасуванню.
Щодо вимог скаржника передати справу іншому слідчому суд зазначає наступне. Так, у відповідності до положень ч.3, 5 ст.80 КПК України та ч.2 ст.81 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені під час досудового розслідування, відвід повинен бути вмотивованим. Відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює. Оскільки закон передбачає особливий порядок процедури розгляду відводу шляхом подання заяви слідчий суддя вважає, що скарга в цій частині є безпідставна і не може бути задоволена.
Щодо зобов`язань слідчого подати клопотання про зміну та обрання запобіжного заходу, пред`явлення підозри суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Звернення до слідчого із відповідними клопотаннями потерпілою не надано.
Суд зазначає, що затримання або зміна запобіжного заходу як міра державного примусу та повідомлення про підозру у вчиненні злочину є прерогативою державного обвинувачення та слідчого, які здійснюються у встановленому законом порядку та за наявності обґрунтованих підстав передбачених ст.ст.8, 9, 208, 214, 276-279 КПК України.
Суд зазначає, що у відповідності до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав та інтересів осіб у кримінальному провадженні, суд не може надавати вказівки прокурору або слідчому, втручатись в питання досудового розслідування, які відносяться до компетенції слідчого і тільки у випадках порушення слідчим положень КПК та у відповідності до положень ст.303 КПК України слідчий суддя вправі захистити процесуальні права учасників кримінального провадження у спосіб визначений законом. Тому вимоги в цій частині скарги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.2, 3, 7, 9, 303-304, 395 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Матеріали кримінального провадження повернути слідчому для продовження досудового розслідування.
У задоволенні інших вимог скарги - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя Іллічівського
міського суду Одеської області ОСОБА_1 .