ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2010 року Корюківський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Висоцька Н.В. при секретарі - Крапивній Г.В. з участю прокурора -Карась В.М. обвинуваченого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корюківка справу про обвинувачення ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, військовозобов'язаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює Рейментарівським сільським головою, раніше не судимого, в скоєні злочину, передбаченого ч. З ст. 166, ч. 2 ст. 172 КК України (редакція 1960 року). -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 працюючи з 28.10.1999 року і по данин час на посаді Рейментарівського сільського голови Корюківського району Чернігівської області та являючись посадовою особою органу місцевого самоврядування, здійснюючи функції представника влади, перевищив владні повноваження та вчинив посадовий підлог.

07 березня 2000 року в с. Рейментарівка Корюківського району Чернігівської області ОСОБА_1, виходячи за межі наданих йому повноважень сільського голови, склав та передав до Корюківського районного відділу земельних ресурсів додатковий список працівників КСП «Рассвет». які мають право на отримання земельної частки (паю), вказавши у ньому завідомо неправдиві відомосіі. У даному списку ОСОБА_1 вказав, що нібито жителька с. Рейментарівка Корюківського району Чернігівської області ОСОБА_2 має право на земельний пай. ОСОБА_2 не працювала в КСП «Рассвет» на час отримання Державного акту на право колективної власності на землю виданого 25 вересня 1995 року КСП «Рассвет». тому не мала права згідно закону на отримання сертифікату на земельну частку (пай). На підставі вищезгаданого списку, Корюківським відділом земельних ресурсів був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) на прізвище ОСОБА_2 вартістю 13888 гри., а потім 08 червня 2004 року Державний акт на право власності на право на право власності на земельну ділянку. Враховуючи, шо ОСОБА_1, здійснюючи функції представників влади, перевищив надані йому владні повноваження тому його дії кваліфіковано за ч. З ст. 166 КК України, ч. 2 ст. 172 КК України (ред. 1960 року).

В попередньому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю, просить суд закрити справу, так як минули строки притягнення до кримінальної шаленості.

Прокурор у попередньому судовому засіданні не заперечує проти закриття кримінальної справи, та звільнення від кримінальної відповідальності у зв»язку з закінченням строків давності.

Суд, вислухав думку прокурора, який не заперечує проти закриття кримінальної справи та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв»язку з закінченням строків давності, обвинуваченого, вважає за необхідне справу закрити у зв»язку з закінченням строків давності. Встановлено, що ОСОБА_1 обвинувачується в скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 166, ч. 2 ст. 172 КК України (в редакції 1960 року), у відповідності статей кримінальних кодексів Україні дані злочини кваліфікуються ч. 2 ст. 365, ч, 2 ст. 366 КК України, санкція статті за більш тяжкий злочин передбачає покарання до 8 років позбавлення волі та згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Згідно ст. 49 КК України, особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якшо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 роківу разі вчинення тяжкого злочину. Встановлено, що здочин вчинено 07 березня 2000 року в с. Рейментарівка Корюківського району Чернігівської області.

Відповідно до ч. 1 п. 5 ст. 7-1 КК України, суд за наявності підстав вказаних в ст. 49 КК України, вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності, коли буде встановлено, що на час розгляду справи в суді з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років у разі вчинення тяжкого злочину.

Таким чином слід дійти висновку, що на момент розгляду справи в суді минули строки давності притягнення до кримінальної. Згідно матеріалів справи даних про зупинення та переривання строків давності, справа не містить.

Речовий доказ по справі, вилучений додатковий список на отримання сертифікатів та сертифікати на право на отримання замельної частки (паю), державшій акт на право власності на земельну ділянку (а.с. 61. 70) - залишити в матеріалах справи.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судових витрат по справі немає, міра запобіжного заходу не обиралась.

На підставі вище викладеного, керуючись ч.1 ч. 5 ст. 7-1. 165. 237, 244 КТ1К України, ст. 5,12, 49 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. З ст. 166, ч. 2 ст. 172 КК України (в редакції 1960 року) та звільни його від кримінальної відповідальності, справу провадженням закрити.

Судових витрат по справі немає, міра запобіжного заходу не обиралась.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речовий доказ по справі, вилучений додатковий список на отримання сертифікатів та сертифікати на право иа отримання земельної частки (паю), державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с. 61. 70) залишити в матеріалах справи, після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржено протягом 7 діб до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляції до Корюківського районного суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: Н.В. ВИСОЦЬКА