Справа № 175/898/14-к
Провадження № 1-кп/175/29/14

Справа № 175/898/14-к

Вирок

Іменем України

11 вересня 2014 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне кримінальне провадження № 0002364 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Запорізьке Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, працюючого слюсарем ТОВ «Північтехремонт» у м. Кривому Розі, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 06.06.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Миропілля Краснопільського району Сумської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, працюючого неофіційно, проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

27 серпня 2013 року в період часу між 08 10 годинами, точний час органом досудового розслідування невстановлений, ОСОБА_10 і неповнолітній ОСОБА_11 зустрілися по АДРЕСА_2 , де під час розмови у них виник єдиний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, яке належить ОСОБА_4 , і таким чином вступили у попередню злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 прибули на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де упевнилися у тому, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, після чого шляхом вільного доступу з прибудинкової території умисно, за попередньою змовою у групі осіб, з корисливих мотивів, таємно викрали майно, приналежне ОСОБА_12 , а саме шість металевих швелерів, два з яких довжиною по п`ять метрів вартістю 1025 грн. кожен, і чотири довжиною по вісім метрів вартістю 1640 грн. кожен на загальну суму 8610 грн.

Далі, діючи з єдиним злочинним умислом, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 через вікно, шляхом його відкриття, незаконно проникли до будинку АДРЕСА_3 , з кімнати якого умисно, у групі осіб, з корисливих мотивів, таємно викрали майно, приналежне ОСОБА_12 , а саме музичний інструмент баян «Донбас» вартістю 1000 грн. і електромотор із пральної машинки «Ауріка-70» вартістю 500 грн.

Таким чином, заволодівши чужим майном шляхом його таємного викрадення, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 10110 грн.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_10 і ОСОБА_11 свою вину визнали повністю і пояснили, що за обставин, вказаних у обвинувальному акті в редакції від 26.08.2014 року, вони разом 27.08.2013 року викрали шість металевих швелерів, які знаходилися на подвір`ї, а також баян і електромотор із пральної машинки, які знаходилися у будинку, куди вони проникли через вікно. У вчиненому щиросердно каються, позов потерпілого визнають в обсязі, зазначеному в обвинувальному акті, та просять суворо не карати.

Їх провина у вчинені вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який у суді пояснив, що 27.08.2013 року близько 19.30 години йому зателефонував ОСОБА_13 та повідомив про крадіжку металевих виробів із його ділянки. 28.08.2013 року він прибув до свого домоволодіння АДРЕСА_3 і оглянувши територію та приміщення будинку виявив відсутність приналежного йому майна, а саме: сімнадцяти металевих швелерів № 10 довжиною по 10 метрів вартістю по 830 грн. кожен на загальну суму 14110 грн., двадцяти п`яти металевих кутників № 90 довжиною по 10 метрів вартістю по 700 грн. кожен на загальну суму 17500 грн., баяна «Донбас» у футлярі та двигуна від пральної машинки « ОСОБА_14 ». Крім того, у будинку були пошкоджені різні речі та вирвана електропроводка. Загальна сума завданої йому шкоди, з урахуванням інфляції, складає 72970,75 грн. Виходячи з вартості майна, зазначеного у обвинувальному акті, з урахуванням вартості повернутого баяна та індексу інфляції, просить стягнути на його користь 10262,47 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Також діями обвинувачених йому завдана моральна шкода, яку він оцінює у 20000 грн. і просить стягнути з ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , обравши їм покарання більш суворе, ніж запропонувала прокурор з випробуванням.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , який в суді пояснив, що 27.08.2013 року на прохання своєї мами ОСОБА_18 зателефонував ОСОБА_12 і повідомив про крадіжку його майна. Зі слів ОСОБА_19 знає про викрадення великої кількості металевих виробів, які зберігалися у дворі та були прикидані цеглою. При огляді місця, де раніше знаходилися швелера, він бачив лише 3-5 швелерів. Інші обставини крадіжки йому невідомі.

Показаннями свідків ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , які в суді пояснили, що зі слів ОСОБА_19 дізналися про крадіжку його майна 27.08.2013 року і після цього у вересні 2013 року допомагали йому забивати вікна у будинку і перевезти залишки металевих виробів і речей. Про обставини крадіжки їм нічого невідомо.

Показаннями свідка ОСОБА_22 , який в суді пояснив, що 27.08.2013 року допомагав ОСОБА_23 і ОСОБА_24 переносити металеві швелери з території двору домоволодіння АДРЕСА_3 у двір ОСОБА_16 , проживаючого у будинку АДРЕСА_2 по тій же вулиці. Всього вони перенесли шість швелерів.

Показаннями свідка ОСОБА_25 , який в суді пояснив, що він як співробітник міліції виїздив на місце вчинення крадіжки з домоволодіння АДРЕСА_3 , де як спеціаліст фіксував на фотоапарат сліди злочину. Обставини крадіжки та особи, які її вчинили, йому невідомі.

Показаннями свідка ОСОБА_26 , який в суді пояснив, що він як співробітник міліції займався розкриттям крадіжки з домоволодіння АДРЕСА_3 , і встановив, що її вчинили ОСОБА_10 і ОСОБА_27 .

Показаннями свідка ОСОБА_28 , який в суді пояснив, що зі слів ОСОБА_19 дізнався про викрадення металевих виробів, які зберігалися у його дворі. Про інші обставини крадіжки йому нічого невідомо.

Показаннями свідка ОСОБА_29 , який в суді пояснив, що 27.08.2013 року близько 16 годин він приїхав у с. Чумаки з метою купити для власних потреб металеві швелери, про що йому повідомив його роботодавець. Разом зі своїми знайомими він порізав шість швелерів, які зі слів ОСОБА_15 чи ОСОБА_16 належали комусь із них. У подальшому від співробітників міліції дізнався, що ці металеві вироби були викрадені у раніше незнайомого ОСОБА_30 .

Матеріалами кримінального провадження № 0002364, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 28.08.2013 року, у якому ОСОБА_31 повідомив, що в період часу з 25 серпня по 19.30 годину 27 серпня 2013 року з території приналежного йому домоволодіння АДРЕСА_3 невідомі особи викрали металеві вироби загальною вартістю близько 42000 грн. (а.п.15);

- протоколом огляду від 28.08.2013 року і фото-таблицями до нього, із яких вбачається, що викрадення майна потерпілого вчинено з території подвір`я та будинку АДРЕСА_3 (а.п.9-10, аркуші 115-121 судового провадження);

- протоколом огляду від 19.09.2013 рок і фото-таблицями до нього, відповідно до яких ОСОБА_7 добровільно видала баян «Донбас», який вона знайшла у бур`янах поблизу двору, пояснивши, що зі слів свого сина ОСОБА_16 їй стало відомо, що син разом з ОСОБА_32 викрав баян із літньої кухні будинку АДРЕСА_3 (а.п.24-26).

Оцінивши у сукупності досліджені у судовому засіданні докази, які є достовірними, допустимими й достатніми, переконавшись у правильному розумінні обвинуваченими змісту обставин інкримінованого їм діяння і добровільності їх позиції, суд дійшов висновку про те, що за вказаних у обвинувальному акті (в останній редакції від 26 серпня 2014 року) обставин було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачуються ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , і це кримінальне правопорушення вчинене саме ними, й суд їх умисні дії кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
Доводи потерпілого ОСОБА_19 про причетність обвинувачених до викрадення більшої кількості металевих виробів і до пошкодження майна у будинку, суд, виходячи з вимог ст.337 КПК України щодо меж судового розгляду, не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_10 і ОСОБА_11 обвинувачуються у крадіжці лише шести металевих швелерів, і суд встановив їх провину у вчиненні цієї крадіжки.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу кожного з обвинувачених:

- ОСОБА_10 , - раніше судимий і має одну не зняту й не погашену судимість за незаконний обіг наркотичних засобів, позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, офіційно працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває;

- ОСОБА_11 , - раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, на обліку в СКМСД не перебуває, задовільно характеризується за період навчання у Чумаківській СЗОШ, у Дніпропетровському навчально-виробничому центрі № 2 і за місцем проживання, фактично працює, виховується у повній сім`ї, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують їх покарання, суд визнає щиросердне каяття, повне визнання вини і часткове добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, а відносно ОСОБА_16 також і вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_16 , суд не вбачає. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_15 , суд визнає рецидив злочинів.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65 КК України, з урахуванням обставин справи, а також даних про особу ОСОБА_15 , який після засудження за попереднім вироком вчинив умисний тяжкий злочин, у якому щиросердно розкаявся, про що свідчать його відношення до вчиненого і часткове відшкодування завданої злочином шкоди, суд погоджується з прокурором про вид і міру покарання і приходить до висновку про можливість призначення покарання з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому ОСОБА_32 , необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Частиною 1 статті 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи, що 08 червня 2013 року ОСОБА_10 сплатив штраф, призначений йому за вироком суду, тобто повністю відбув покарання за попереднім вироком, принцип призначення покарань, передбачений ст.71 КК України не підлягає застосуванню.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65, 103 КК України, з урахуванням обставин справи, а також даних про особу ОСОБА_16 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності та вчинив злочин у неповнолітньому віці, а також позиції прокурора про вид і міру покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання з випробуванням із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України, вважаючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому ним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення більш суворого покарання, про що у судових дебатах просив потерпілий, суд не вбачає.

Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з обвинувачених на його користь вартості всього викраденого майна і вартості пошкодженого майна, підлягає частковому задоволенню на підставі ст.ст.1166, 1190 ЦК України (з урахуванням вартості повернутого баяна 1000 грн., добровільно сплачених ОСОБА_32 і ОСОБА_33 сум 1000 грн. і 4550 грн. відповідно, та індексу інфляції), тобто у розмірі 4712,47 грн., оскільки ОСОБА_10 і ОСОБА_11 обвинувачуються у викрадені майна загальною вартістю 10110 грн. Їх причетність до викрадення іншого майна і до його пошкодження у кримінальному провадженні № 0002364 не встановлена, а тому в цій частині позов потерпілого не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Така шкода, виходячи з п.1 та п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи із зазначених положень закону та обставин справи, характеру, глибини та тривалості душевних і емоційних страждань, які переніс ОСОБА_31 у зв`язку з умисними злочинними діями обвинувачених, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку про наявність у потерпілого моральних переживань, які негативно відобразилися на його моральному стані з вини ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , а тому сума у розмірі 5000 грн., на думку суду, компенсує завдану моральну шкоду.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і піддати покаранню у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання і повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і піддати покаранню у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання за умови, що на протязі одного року іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання і повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання, навчання і роботи.

Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_1 ) і ОСОБА_9 (ІПН невідомий) на користь потерпілого ОСОБА_4 (ІПН невідомий) 4712,47 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

В іншій частині позов ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди залишити без задоволення.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1