Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/8166/15-к
Провадження № 1-в/644/472/15
Справа № 644/8166/15-к
УХВАЛА
Іменем України

26 жовтня 2015 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання захисника ОСОБА_4 про скасування рішення про переведення засудженого до приміщення камерного типу,

ВСТАНОВИВ:

Захисник засудженого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування рішення про переведення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_5 і просив скасувати постанову начальника Харківської виправної колонії (№ 43) УДПТС України в Харківській області від 03 квітня 2015 року про переведення засудженого ОСОБА_5 до приміщення камерного типу строком на три місяці і звільнити ОСОБА_5 з приміщення камерного типу.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки вимоги щодо скасування рішення начальника ХВК від 03 квітня 2015 року про переведення засудженого до приміщення камерного типу не підлягають розгляду в порядку, визначеному кримінальним процесуальним кодексом України. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Як вбачається з матеріалів справи постановою начальника Харківської виправної колонії (№ 43) УДПТС України в Харківській області від 03 квітня 2015 року за порушення режиму відбування покарання, яке мало місце 03 квітня 2015 року та виявилося у нанесені собі членоушкоджень, засудженого ОСОБА_5 було переведено до приміщення камерного типу строком на три місяці.

В своєму клопотання про скасування вищезазначеної постанови захисником засудженого фактично ставиться питання про перевірку законності прийнятого начальником установи виконання покарань рішення про накладання на засудженого за вчинення дисціплінарного проступку дисціплінарного стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу строком на три місяці.

Суд вважає, що спори між адміністрацією органів і установ виконання покарань і засудженими, які відбувають в них покарання, щодо накладання на останніх дисціплінарних стягнень, в тому числі і у вигляді тимчасового переведення до приміщення камерного типу, не можуть охоплюватися кримінальним та/або кримінально-процесуальним законом.

Кримінальне судочинство це діяльність органів дізнання, слідчого, прокурора, судді та суду з відкриття, досудового розслідування і судового розгляду кримінальних проваджень, а також із вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку. Натомість, викладені захисником засудженого у клопотанні вимоги стосуються виключно адміністративної діяльності адміністрації установи виконання покарань як суб?єкта владних повноважень. Така діяльність є одним з основних напрямків функціонування адміністрації установ виконання покарань. Персонал та керівництво колоній виконує переважно адміністративні функції, здійснює організаційно-правові повноваження. Адміністративна діяльність керівного складу колоній носить чітко виражений державно-владний, певною мірою авторитарний характер, здійснюється в офіційному порядку від імені держави, яка надала їм право на застосування специфічних заходів адміністративного впливу, які, як правило, не використовуються іншими державними органами.

Публічно-правовий спір, про який йдеться в КАС України, це спір адміністративний, який виник на основі адміністративних правовідносин. Характерними ознаками такого спору є право на захист публічних прав фізичних осіб як від дій і рішень суб`єктів владних повноважень, що явно суперечать нормам законодавства, так і від дій, вчинених владними органами на власний розсуд та які створюють засудженим громадянам перешкоди в реалізацію їх прав і свобод. Саме цей вид дій суб?єкта владних повноважень начальника установи виконання покарань і оскаржує захисник засудженого ОСОБА_5 в своєму клопотанні. Оскільки статтею 5 КВК України в якості одного з основних принципів кримінально виконавчого законодавства закріплений принцип взаємної відповідальності держави і засудженого, то слід визнати цілком обґрунтованим оскарження дії та бездіяльність адміністрації колонії саме в порядку адміністративного судочинства.

Щодо неможливості розгляду даного спору в порядку кримінального судочинства слід зазначити наступне…

Статтею 537 КПК України передбачений вичерпний перелік питань, що вирішуються судом під час виконанні вироку, і цим переліком можливість розгляду спорів, що виникають між засудженим та адміністрацією колонії, не передбачена.

Таким чином, слід дійти висновку, що правовідносини між установами виконання покарань та засудженими не входять до предмету регулювання кримінального та/або кримінально-процесуального закону і не можуть розглядатися місцевим судом в порядку кримінального судочинства.

Щодо того, чи є адміністрація органів і установ виконання покарань суб?єктом владних повноважень, суд зазначає наступне…

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», виправні колонії є структурними елементами Державної кримінально-виконавчої служби України, що здійснює правозастосовні та правоохоронні функції. Статтею 1 названого Закону на Державну кримінально-виконавчу службу України покладається завдання щодо здійснення єдиної державної політики у сфері виконання кримінальних покарань. Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру (ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України»). Таким чином, адміністрація виправних колоній це орган державної виконавчої влади, і тому вона є саме таким суб`єктом, спори з яким підсудні адміністративному, а не іншому суду.

Закриваючи провадження у справі у зв`язку з тим, що поставлене у клопотання захисника ОСОБА_4 питання не підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства, суд вважає, що наявне, з приводу спірних правовідносин рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року (а.с. 9), не є перешкодою для такого рішення у справі, оскільки адміністративний суд своєму рішенні послався на лист Вищого адміністративного Суду України (від 30.11.2009 року № 1619/10/13-09, щодо застосування норм процесуального та матеріального права), який стосується виключно питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі, до установ виконання покарань (раніше цей процес мав назву «визначення виду режиму колонії»), і жодним чином не стосується питань притягнення осіб, засуджених до позбавлення волі, до дисціплінарної відповідальності.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Провадження по розгляду клопотання захисника ОСОБА_4 про скасування рішення про переведення засудженого до приміщення камерного типу закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення до апеляційного суду Харківської області через районний суд.

Суддя: ОСОБА_1