11-кп/775/35/2016(м)
221/1995/14-к

Категорія ч. 2 ст. 187 КК України Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційні скарги прокурора прокуратури Волноваського району Донецької області ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_8 на вирок Волноваського районного суду Донецької області від 1 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 1 жовтня 2015 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Волноваха Донецької області, громадянин України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації кримінально виконавчу інспекцію.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Волноваха Донецької області, громадянин України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Згідно вироку суду на досудовому розслідуванні встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 близько 23:30 годині (без зазначення дати) , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля входу на залізничний пішохідний міст, розташованого біля магазину «Дежурний» по вул. Пушкіна в м. Волноваха Донецької області, за попередньою змовою групою осіб, вчинили розбійний напад на ОСОБА_12 , поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я потерпілому, в ході якого спричинили йому легкі тілесні ушкодження, які потягли короткочасний розлад здоров`я та відкрито заволоділи його майном на загальну суму 2 840 грн.

В своїй апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених внаслідок м`якості та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок скасувати з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що суд, перекваліфіковуючи дії обвинувачених з ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України, лише критично поставився до протоколів слідчих експериментів за участі обвинувачених, вказавши, що грубо порушені вимоги ст.ст. 104, 240 КПК України, проте суд не конкретизував в чому саме полягають ці порушення, коли і ким були спричинені тілесні ушкодження потерпілому. До того ж не надав належної оцінки висновку експерта № 63 (В) від 14 травня 2014 року, показанням потерпілого ОСОБА_12 ..

Також, зазначає, що призначаючи обвинуваченим покарання, суд повною мірою не врахував характер та ступень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, характеризуючи данні про особи обвинувачених, а саме, що вони вчинили тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння, провину свою не визнали.

Крім того, вказує, що на технічних носіях інформації, на яких зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, відсутні судові записи від 15 квітня 2015 року та 23 вересня 2015 року під час яких були допитані свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ..

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_9 внаслідок суворості, просить вирок змінити, переквалікував його дії на ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що суд не надав належної оцінки показанням обвинуваченого ОСОБА_9 , який фактично признав відкрите викрадення майна потерпілого, не вступаючи у змову з ОСОБА_10 та які останній підтвердив у судовому засіданні. Звертає увагу на неоднозначні показання потерпілого в частині обставин викрадення у нього грошових коштів.

До того ж зазначає, що судом необґрунтовано вказано у вступній частині вироку про судимість ОСОБА_9 , у якого судимість в силу ст. 89 КК України знята.

Також зауважує на протиріччя у вироку в частині того, що виправлення ОСОБА_9 можливо без ізоляції від суспільства, а призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 та просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, який її подав і безпідставність апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону судом не дотримані.

Так, при постановлені вироку, в мотивувальній його частині, суд першої інстанції взагалі не зазначив яке саме визнав доведеним обвинувачення. У вироку суду зовсім не містяться відомості про дату вчинення кримінального правопорушення, що суд зобов`язаний встановити. За таких обставин слід визнати, що суд не розглянув кримінальне провадження по суті.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє докази, досліджені судом першої інстанції або може повторно їх дослідити.

Враховуючи, що кримінальне провадження фактично не розглянуто, колегія суддів не може робити будь-які висновки про доведеність вини обвинувачених у висунутому обвинуваченні або про наявність в їх діях складу іншого кримінального правопорушення.

Отже, за положеннями ч. 1 ст. 412 КПК України, ці порушення є суттєвими і підставою для скасування вироку.

Більш того, до матеріалів кримінального провадження долучені носії інформації, на які здійснювався запис судового засідання, серед яких є записи від 15 квітня 2015 року та 23 вересня 2015 року, в ході якого були допитані свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , показання яких суд визнав належними доказами винуватості обвинувачених. Але, дослідивши технічні носії не з`ясувалось можливим перевірити хід судового розгляду за наявності браку запису, що відповідно п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України також є підставою для скасування судового рішення та призначення нового розгляду.

Враховуючи наведені підстави для безумовного скасування вироку суду, колегія суддів повністю погоджується з апеляційними доводами прокурора і частково враховує апеляційні доводи захисника ОСОБА_8 .

При новому розгляді суду слід прийняти до уваги викладене, ретельно перевірити обсяг висунутого обвинувачення, надати належну оцінку діям обвинувачених і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Волноваського районного суду від 1 жовтня 2015 року щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд в тому ж суді в іншому складі суддів.

Запобіжний захід ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою у Маріупольському слідчому ізоляторі, залишити до початку судового розгляду без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4