Провадження №1-кп/331/586/15
ЄУН 331/8581/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2015 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/586/15 з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 з 07.11.2014 року перебуває на обліку у наркологічному диспансері із діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синедром залежності, до теперішнього часу із обліку не знятий. Крім того, згідно довідки лікаря-психіатра 20.08.2012 року оглядався лікарем-психіатром з приводу епілепсії з рідкими генералізованими нападами. На розсуд учасників процесу за ініціативою суду винесено питання щодо доцільності призначення обвинуваченому захисника.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні вважала недоцільним призначення захисника обвинуваченому, оскільки останній свою провину визнав у повному обсязі та не бажає участі захисника.
Потерпіла ОСОБА_5 просила вирішити клопотання на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_3 вважав, що йому не потрібен захисник, однак зазначив, що із диспансерного обліку не знявся, оскільки не бажає проходити медичне обстеження.
В той же час, суд, вислухавши думку прокурора, потерпілої та обвинуваченого, приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 захисника з наступних підстав.
Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно зі ст.129 Конституції є основною засадою судочинства, а відповідно до ст.7 Кримінального процесуального кодексу віднесено до загальних засад кримінального провадження. Стаття 59 Конституції проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст.63 Конституції закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.
Положенням ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права як захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.
Як позначив Європейський суд з прав людини по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» у п.262 від 21.04.2011 року право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду.
При цьому, згідно ст. 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад.
Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25.09.2015 року № 9 звернуто увагу судів на те, що для здатності особи самостійно здійснювати своє право на захист потрібен такий стан психічних функцій (сприйняття, уваги, пам`яті, мислення) та емоційно-вольової сфери обвинувачених, що забезпечить правильне відображення дійсності і створить передумови для повноцінної інтелектуальної діяльності. Обставини, які впливають на здатність особи здійснювати право на захист, можуть бути з`ясовані з документально підтверджених відомостей: що особа інвалід певної групи, встановленої щодо психічного захворювання; особа перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері або навчається в школі для розумово відсталих дітей; визнана медичною установою такою, що страждає хронічним алкоголізмом, наркоманією, а тому має певні розлади поведінки та психіки.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 згідно довідки Обласного клінічного наркологічного диспансеру від 10.11.2015 року № 4201 року перебуває на обліку у наркологічному диспансері із діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, що свідчить про необхідність здійснення ним захисту від пред`явленого обвинувачення із застосуванням професійної юридичної допомоги, керуючись принципом законності та справедливості, а також з метою охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, суд вважає необхідним залучити захисника для здійснення захисту за призначенням із числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Запорізькій області.
На підставі викладеного, керуючись ст.2, 42, 49, 324 КПК,-
У Х В А Л И В:
Залучити до участі у кримінальному провадженні № 1-кп/331/586/15 щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України захисника для здійснення захисту за призначенням із числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Запорізькій області.
Пропоную захиснику до початку судового слідства по справі ознайомитися із доказами обвинувачення у прокурора прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя ОСОБА_4 .
Забезпечити явку захисника для здійснення захисту за призначенням до приміщення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя на 23.12.2015 року о 14.30 годин.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1