Дата документу Справа № 243/3885/14
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/240/15 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 243/3838/14 Доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія п.6, п.12, п.13 ч.2 ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянула в м. Запоріжжя у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у провадженні, потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, українця, громадянина України, освіта середня, не працює, неодружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30 січня 2006 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки;

- 26 січня 2009 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2, 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років і шість місяців. Звільнився умовно - достроково 07 лютого 2013 року. Невідбутий строк покарання один рік і три місяці,

засуджено:
- за ст. 185 ч 3 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки;

- за ст. 289 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією всього приналежного йому майна;

- за ст. 187 ч.4 у вигляді позбавлення волі на строк дев`ять років з конфіскацією всього приналежного йому майна;

- за ст. 115 ч. 2 п.п. 6, 12 КК України у вигляді позбавлення волі на строк чотирнадцять років з конфіскацією всього приналежного йому майна;

- за ст. 115 ч. 2 п.п. 6, 12, 13 КК України у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього приналежного йому майна.

За сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, у відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_12 за цим вироком призначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - довічне позбавлення волі з конфіскацією всього приналежного йому майна з відбуванням покарання у кримінально-виконавчий установі.

За сукупністю вироків, у відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_12 призначено шляхом поглинання невідбутої частини покарання, призначеного на підставі вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2009 року - позбавлення волі на строк один рік і три місяці, покарання у вигляді довічного позбавленням волі, призначеним за цим вироком довічне позбавлення волі з конфіскацією всього приналежного йому майна з відбуванням покарання у кримінально-виконавчий установі.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_12 із заліком досудового ув`язнення обчислюється з 05 квітня 2013 року.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_12 до набрання вироком чинності залишений без змін «тримання під вартою в Артемівському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Донецькій області».

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працює, неодружений, місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18 липня 2003 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк три роки;

- 09 листопада 2007 року Чутовським районним судом Полтавської області за ст. 122 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк два роки з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на один рік;

- 05 жовтня 2011 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 2 КК України до обмеження волі на строк один рік;

- 27 листопада 2012 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки, з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на три роки,

засуджено:
- за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді арешту на строк три місяці;

- за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі на строк два роки;

- за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки;

- за ст. 289 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією всього приналежного йому майна;

- за ст. 187 ч. 4 у вигляді позбавлення волі на строк дев`ять років з конфіскацією всього приналежного йому майна;

- за ст. 115 ч. 2 п.п. 6, 12 КК України у вигляді позбавлення волі на строк тринадцять років з конфіскацією всього приналежного йому майна;

- за ст. 115 ч. 2 п.п. 6, 12, 13 КК України у вигляді позбавлення волі на строк чотирнадцять років з конфіскацією всього приналежного йому майна.

За сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, у відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_13 за цим вироком призначено шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді позбавлення волі на строк чотирнадцять років і шість місяців з конфіскацією всього приналежного йому майна з відбуванням покарання у кримінально-виконавчий установі.

За сукупністю вироків, у відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_13 призначено шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком невідбутої частини покарання, призначеного на підставі вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2012 року - у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з конфіскацією всього приналежного йому майна з відбуванням покарання у кримінально-виконавчий установі.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_13 із заліком досудового ув`язнення обчислюється з 05 квітня 2013 року.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_13 до набрання вироком чинності залишений без змін «тримання під вартою в Артемівському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Донецькій області».

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Горлівка Донецької області, українця, громадянина України, освіта середня, не працює, не одружений, місце проживання: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 05 квітня 1979 року Калінінським районним судом м. Горлівка Донецької області за ст. ст. 81 ч. 2, 142 ч. 1, 206 ч. 2, 42, 43 КК України (в ред. 1960 року) до позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією майна;

- 26 травня 1986 року Калінінським районним судом м. Горлівка Донецької області за ст. 188-1 ч. 2 КК України (в ред. 1960 року) до виправних робіт на строк два роки з утриманням 20% заробітку щомісячно на користь держави;

- 17 липня 1987 року Центрально-міським районним судом м. Горлівка Донецької області за ст. 140 ч. 3, ст. 142 ч. 3, 42 КК України (в ред. 1960 року) до позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією майна;

- 19 серпня 1998 року Центрально-міським районним судом м. Горлівка Донецької області за ст. ст. 196-1 ч. 2, ст. 140 ч. 3, ст. 142 ч. 2, 26-1, 42 КК України (в ред. 1960 року) до позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією майна. Згідно із Постановою Єнакієвського міського суду Донецької області від 01 січня 2002 року, у відповідності до КК України від 2001 року, з вироку виключено ст. 26-1, та перекваліфіковано ст. 196-1 ч. 2 на ст. 395 КК України, звільнився умовно-достроково 18 вересня 2003 року невідбутий строк два роки шість місяців 24 дні;

- 16 березня 2009 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 162 ч. 1, ст. 15 ст. 186 ч. 3, ст. 187 ч. 3, ст.ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією майна. Звільнений з місць позбавлення волі 07 березня 2013 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

засуджено:

- за ст. 289 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна;

- за ст. 396 ч. 1 КК України у вигляді позбавлення волі на строк один рік.

За сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, у відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_14 призначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна з відбуванням покарання у кримінально-виконавчий установі.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_14 із заліком досудового ув`язнення обчислюється з 05 квітня 2013 року.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_14 до набрання вироком чинності залишений без змін «тримання під вартою в Артемівському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Донецькій області».

Згідно вироку суду, 05 березня 2013 року приблизно о 16 годині 00 хвилин у ОСОБА_15 , який проходив біля будинку АДРЕСА_4 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме сітки - рабиці, яка огороджує території будинку АДРЕСА_4 , про що ОСОБА_16 повідомив осіб, матеріали кримінального провадження відносно яких виділені в окреме провадження, вступивши з ними в злочину змову на реалізацію даного умислу.

В цей же день, 05 березня 2013 року, приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_16 діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, разом з особами, матеріали кримінального провадження відносно яких виділені в окреме провадження, прийшли до огорожі будинку АДРЕСА_4 , де особа, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, за допомогою кусачок почав обрізати дріт, на який була прикріплена сітка рабиця, а ОСОБА_13 разом з особою, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, згортали її.

ОСОБА_16 разом з особами, матеріали кримінального провадження відносно яких виділені в окреме провадження, обрізавши сітку рабицю, висотою 1,5 метрів, довжиною 5 метрів, вартістю 170 гривень, яка належить ОСОБА_17 , спробували перекинути її через паркан, але в них не вийшло, так як вона була дуже важка. В цей момент з будинку АДРЕСА_4 , вийшла ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , побачивши яких ОСОБА_16 та особи, матеріали кримінального провадження відносно яких виділені в окреме провадження, залишили сітку - рабицю та почали тікати.

Таким чином, ОСОБА_16 та особи, матеріали кримінального провадження відносно яких виділені в окреме провадження, виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, не залежних від їх волі.

28 березня 2013 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та особа, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, знаходячись біля будинку АДРЕСА_5 , вступивши у попередню змову між собою, направлену на таємне викрадення чужого майна. Після чого ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , особа, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, діючи за попередньою домовленістю між собою, умисно, з корисних мотивів, повторно, через хвіртку проникли на територію вищевказаного будинку, де ОСОБА_16 за допомогою металевого прута, шляхом злому замку дверей господарської будівлі (сараю), проник до приміщення вищевказаної будівлі, звідки ОСОБА_12 разом з особою, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, та ОСОБА_19 таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_20 .

Після чого з місця злочину зникли, а викраденим розпорядились на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_20 матеріальну шкоду на загальну суму 3000 гривень.

31 березня 2013 року, точного часу в ході судового слідства встановити не виявилося можливим, ОСОБА_12 разом з особою, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на автомобілі марки «CHEVROLET AVEO SF69Y ЗНГ», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_21 , приїхали за місцем проживання ОСОБА_15 , за адресою: АДРЕСА_3 .

В указаному місті в зазначений час особа, матеріали кримінального провадження відносно якого виділено в окреме провадження, запропонував ОСОБА_22 та ОСОБА_12 заволодіти майном ОСОБА_23 на що останні погодилися. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , особа, матеріали кримінального провадження відносно якого виділено в окреме провадження, на вказаному вище автомобілі під керуванням ОСОБА_21 , який був присутній при змові вказаних вище осіб, направилися за місцем проживання потерпілого ОСОБА_23 , за адресою АДРЕСА_6 .

Цього ж дня приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_12 , особа, матеріали кримінального провадження відносно якого виділено в окреме провадження, ОСОБА_16 та ОСОБА_21 , доїхали до вул. Челябинської, не доїзжаючи до будинку АДРЕСА_6 , де ОСОБА_12 , особа, матеріали кримінального провадження відносно якого виділено в окреме провадження, ОСОБА_13 вийшли з автомобіля, а ОСОБА_21 відповідно домовленості, від`їхав та залишився чекати в автомобілі. Тим часом, ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, направилися до будинку, де ОСОБА_12 , перестрибнув через паркан, проник до двору будинку та відчинив хвіртку ОСОБА_22 та особі, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження.

Зайшовши у двір, останні були помічені володільцем домоволодіння ОСОБА_23 , який почав роботи їм зауваження, та вимагав залишити територію двора. Однак, ігноруючи законні вимоги власника ОСОБА_23 , розуміючи відкритий характер своїх протиправних дій, ОСОБА_12 умисно разом з ОСОБА_13 та особою, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, проникли до будинку ОСОБА_23 .

Знаходячись в будинку АДРЕСА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , з метою заволодіння грошима ОСОБА_23 , продовжуючи свої протиправні дії, діючи за попередньою змовою та спільно, вийшовши за межі домовленості із особою, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, на вчинення відкритого викрадення майна із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя потерпілого, маючи корисний намір, знаходячись в залі будинку напали на ОСОБА_23 .

Під час нападу ОСОБА_12 ударив кулаком правої руки в груди ОСОБА_23 поваливши його на підлогу. В цей час у ОСОБА_12 та ОСОБА_15 виник умисел, спрямований на вбивство потерпілого ОСОБА_23 . З цією метою вони разом стали спільно наносити удари ногами по різним частинам тіла лежачого на підлозі ОСОБА_23 . Після чого ОСОБА_16 взяв сокиру, лезом якої став наносити різані рани в область ключиці та шиї ОСОБА_23 , при цьому виказуючи останньому вимогу передачі грошових коштів.

ОСОБА_23 відмовився виконати вимогу ОСОБА_15 , через що останній завдав йому удар лезом сокири по пальцям правої руки. В загальній кількості ОСОБА_12 та ОСОБА_16 нанесли ОСОБА_23 37 ударів, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: різану рану підборіддя зліва, області лівого плечового суглоба, нігтьової фаланги п`ятого пальця правої кисті, різані рани поверхневого характеру потиличної області зліва, в проекції гілки нижньої щелепи зліва, області рукоятки грудини, п`ятого пальця правої кисті, садни тім`яної області ліворуч і праворуч, лобової області ліворуч, зовнішнього краю брів, області гілки нижньої щелепи справа, тильної поверхні кисті, і синці лобової області справа, тім`яної області справа, навколо правого ока, подряпини в надключичній області ліворуч, у проекції лівої ключиці і тильної поверхні четвертого пальця правої кисті, закриті множинні переломи ребер, забій правої легені, що ускладнилися тяжкою жировою емболією легенів, а також різані рани шиї зліва з пошкодженням вени, що ускладнилися загальним недокрів`ям внутрішніх органів, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_23 помер на місці, причиною смерті стала сукупна травма тіла - закрита тупа травма грудної клітини з множинними переломами ребер, різана рана шиї зліва, що ускладнилася розвитком тяжкої жирової емболії легенів і загальним недокрів`ям внутрішніх органів.

В той час як ОСОБА_12 та ОСОБА_16 спричиняли тілесні ушкодження ОСОБА_23 в залі будинку, особа, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, знаходячись у кухні, діючи навмисно, повторно, реалізуючи свій злочинний намір відкрито викрав майно ОСОБА_24 - чотири алюмінієві каструлі, а саме: каструлю об`ємом три літри, вартістю 14 гривень 60 копійок, каструлю об`ємом п`ять літрів, вартістю 29 гривень 75 копійок, каструлю об`ємом сім літрів, вартістю 29 гривень, та каструлю об`ємом десять літрів, вартістю 43 гривні 75 копійок, алюмінієвий бідон об`ємом 20 літрів, вартістю 180 гривень. Зазначене майно особа, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, виніс за двір будинку, та поставив біля хвіртки.

Тим часом ОСОБА_12 заволодів телевізором марки «Start», вартістю 500 гривень, що належав ОСОБА_23 , а ОСОБА_16 разом з особою, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, продовжуючи свій злочинний намір, викрали розкладну телескопічну драбину із алюмінію вартістю 250 гривень. Після вчиненого, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , особа, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, залишили територію домоволодіння АДРЕСА_6 , та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_23 матеріальну шкоду на загальну суму 1047 грн. 10 коп.

01 квітня 2013 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_16 разом ОСОБА_14 на автомобілі марки «CHEVROLET AVEO SF69Y ЗНГ», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_21 приїхали до будинку АДРЕСА_7 , де знаходились ОСОБА_12 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження.

Після спільного вживання спиртних напоїв ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , особа, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, на вищевказаному автомобілі під керування ОСОБА_21 направились за місцем мешкання особи, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, за адресою АДРЕСА_8 . В цей день приблизно в 16 годині 00 хвилин ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , особа, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, ОСОБА_14 , ОСОБА_21 приїхали за вказаною адресою.

Залишивши автомобіль по вул. Донбасенерго між будинком №27 та берегом ріки Казений Торець, останні стали підніматись по сходах в квартиру АДРЕСА_9 вищевказаного дому. В цей же час у ОСОБА_12 виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_21 з метою заволодіння автомобілем марки «CHEVROLET AVEO SF69Y ЗНГ», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_25 , та на той час знаходився у користуванні ОСОБА_21 .

ОСОБА_12 повідомив про свій злочинний намір ОСОБА_22 і вступив з ним в злочину змову направлену на реалізацію даного умислу. Після чого, діючи умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вбивство ОСОБА_21 з метою заволодіння автомобілем ОСОБА_25 знаходячись в залі квартири АДРЕСА_10 , діючи спільно із ОСОБА_13 , ОСОБА_12 наніс один удар молотком в потиличну область голови ОСОБА_21 , а ОСОБА_16 наніс чотири удари гострим предметом в область грудної клітини ОСОБА_21 , від чого останній присів на диван.

В цей час особа, матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження, вийшов із квартири, а ОСОБА_14 направився до кухні, де і знаходився весь час. Далі ОСОБА_16 ножицями наніс удар в область шиї ОСОБА_21 , а ОСОБА_12 обухом сокири наніс удари по голові ОСОБА_21 . Від чого ОСОБА_21 впав на підлогу біля дивану. Продовжуючи свої дії ОСОБА_12 взяв із кухні кухонний ніж і наніс удар в область серця ОСОБА_21 . Навмисними протиправними діями ОСОБА_12 та ОСОБА_16 спричинили потерпілому ОСОБА_21 забиті рани волосистої частини голови, крововиливи у м`які покрови голови з боку - її внутрішньої поверхні в проекції ран, відкриту черепно-мозкову травму у виді осколкового множинного характеру перелом кісток склепіння черепа, субдурального крововиливу, субарахноїдального травматичного крововиливу, колото-різані поранення лівої половини грудної клітини, проникаюче в ліву плевральну порожнину, з пошкодженням лівої легені та гемотораксом, колото-різані рани задньої поверхні шиї та грудної клітини, садно грудної клітини, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння. Від отриманих тілесних ушкоджені потерпілий ОСОБА_21 помер на місті, причиною смерті стала відкрита черепно-мозкова травма: осколковий множинного характеру перелом кісток склепіння черепа, субдуральний крововилив, субарахноїдальний травматичний крововилив.

Після чого, 01 квітня 2013 року близько 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_12 із корисливих мотивів, повторно, вступив в попередню змову з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , направлену на незаконне заволодіння автомобілем ОСОБА_25 . В цей час, з метою досягнення злочинного наміру, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_19 прийшли до автомобілю марки «CHEVROLET AVEO SF69Y ЗНГ», державний номер НОМЕР_2 , вартістю 44355 гривень, який знаходився по вул. Донбасенерго, м. Слов`янська між будинком № 27 та берегом ріки Казений Торець, та скориставшись тим, що двері автомобіля не замкнені, проникли до салону, де ОСОБА_12 сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_14 разом з ОСОБА_19 на пасажирські сидіння. Однак запустити двигун ОСОБА_12 не зміг, після чого ОСОБА_16 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом разом із ОСОБА_14 почали штовхати транспортний засіб, за кермом якого сидів ОСОБА_12 . Проштовхавши автомобіль близько 5-10 м, та не запустивши двигуна, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 залишили автомобіль та з місця злочину зникли.

В цей же час, 01 квітня 2013 року, близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_14 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , ОСОБА_21 в квартирі АДРЕСА_10 , де став свідком навмисного вбивства ОСОБА_21 , яке вчинили ОСОБА_13 разом із ОСОБА_12 . При цьому достовірно усвідомлюючи, що скоєно особливо тяжкий злочин, ОСОБА_14 , заздалегідь не обіцяючи переховувати сліди злочину, навмисно допоміг ОСОБА_13 та ОСОБА_12 позбавитись трупа ОСОБА_21 . Так, ОСОБА_14 разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 винесли труп ОСОБА_21 з квартири АДРЕСА_10 , та намагаючись приховати його, перенесли до річки Казений Торець, де втопили у воді і тим самим знищили сліди злочину.

Також, 01 квітня 2013 року, близько 21 години 00 хвилин у ОСОБА_15 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та знаходився біля автомобілю марки «CHEVROLET AVEO SF69Y, ЗНГ», державний номер НОМЕР_1 , який був розташований по вул. Донбасенерго між будинком № 27 та берегом ріки Казений Торець, виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Після чого ОСОБА_16 діючи умисно, з корисних мотивів, повторно, скориставшись тим, що двері вищевказаного автомобіля не замкнені, проник в салон вищевказаного автомобіля, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_21 , а саме, навігатор «Pioneer» вартістю 384 грн. 00 грн., після чого з місця злочину зник, а викраденим розпорядився на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_21 матеріальну шкоду на суму 384 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у провадженні вважає призначене вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2014 року ОСОБА_13 покарання не є необхідним та достатнім для попередження скоєння ним нових злочинів, не буде сприяти його виправленню, оскільки не відповідає тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень та його особистості.

У зв`язку з чим, просить вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2014 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_13 покарання:

- за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

- за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі на строк два роки;

- за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки;

- за ст. 289 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією всього приналежного йому майна;

- за ст. 187 ч. 4 у вигляді позбавлення волі на строк дванадцять років з конфіскацією всього приналежного йому майна;

- за ст. 115 ч. 2 п.п. 6, 12, 13 КК України у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього приналежного йому майна.

За сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, у відповідності до ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього приналежного йому майна.

На підставі ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього приналежного йому майна.

В іншій частині прокурор просить вирок залишити без змін.

В апеляційних скаргах потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2014 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_12 просить вирок скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.

Вказує, що його покази на досудовому слідстві та в судовому засіданні не були взяті до уваги, що кримінальне правопорушення щодо ОСОБА_24 не скоював, на місці подій не знаходився.

При проведенні слідчого експерименту застосовувалась відеозйомка, але в матеріалах провадження запис відсутній.

Вважає, що судом в основу вироку були покладені покази ОСОБА_26 , який його обмовив.

Крім того, вказує, що судово-медичною експертизою не встановлено кількість нанесених ударів потерпілому ОСОБА_27 , а також зброя, якою йому були спричинені ушкодження, й проміжок часу настання смерті.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційні скарги потерпілих, потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які просили задовольнити їх та прокурора апеляційні скарги, обвинуваченого ОСОБА_28 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, ОСОБА_13 , який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши кримінальне провадження, колегія судів приходить до наступного.

Згідно ст. 409 ч. 1 п. 4 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ст. 412 ч. 1 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є таке порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З положень ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим рішенням є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. У свою чергу положеннями ст. 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку суду, обвинувачений ОСОБА_12 не визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому правопорушень передбачених ст.187 ч.4, ст.289 ч.2, п.п.6,12 ч.2 ст.115, п.п.6, 12,13 ч.2 ст. 115 КК України та зазначив, що 31 березня 2013 року він із ОСОБА_29 та ОСОБА_13 зустрілися на ОСОБА_30 . Під час розмови, він спитав ОСОБА_29 , чи є в тому домоволодінні, про яке вони із ОСОБА_13 кажуть, що вкрасти, на що ОСОБА_29 відповів ствердно.

У нього не було роботи та грошей, тому він погодився на вчинення крадіжки. Потім вони поїхали на вулицю, її назву він не пам`ятає, яка також знаходиться на ОСОБА_30 . Їх на цю вулицю відвіз ОСОБА_21 .. Вони підішли до домоволодіння, він переліз через паркан, відкрив іншим хвіртку. Всі зайшли. Вони розраховували, що нікого в будинку не буде, оскільки ОСОБА_13 сказав, що в цьому домоволодінні нікого не повинно бути. Коли вони зайшли на подвір`я, їм назустріч вийшов чоловік та запитав, чому вони прийшли. Та обставина, що в домоволодінні, як з`ясувалось знаходився господар, їх не зупинила. Господар, він та ОСОБА_13 зайшли в будинок.

ОСОБА_13 став вимагати у господаря гроші, а потім вдарив його. Він став показувати ОСОБА_29 металеві вироби, які треба виносити, а ОСОБА_13 сказав, щоб той залишив господаря, оскільки він літня людина, він йому нічого не повідомить. У нього із собою був рюкзак, в якому знаходилась монтировка та сокира, він їх витягнув з рюкзака та поклав у коридорі для того, щоб звільнити рюкзак та заповнити його викраденим майном. Потім сокира та монтировка знаходились у ОСОБА_13 . Він із ОСОБА_29 винесли всі речі, погрузили їх в автомобіль ОСОБА_21 , і він поїхав з ОСОБА_21 в м. Краматорськ, щоб здати викрадене майно на металобрухт. В Краматорську у них закінчилося пальне, вони змушені були штовхати машину.

Потім заправили пальним машину та поїхали назад. Коли приїхали, то ОСОБА_13 та ОСОБА_29 знаходились в метрах 50-ти від домоволодіння, у них були металеві сходи. Вони їх порубали, а потім здали на металобрухт. За викрадене майно вони отримали загалом 170 грн., при цьому 120 грн. він віддав водію, оскільки останній заправив пальним автомобіль. Він не бив потерпілого ОСОБА_23 , не бачив, чи бив його ОСОБА_13 , оскільки його в цей час в будинку не було. Про те, що ОСОБА_23 було вбито, він дізнався лише на наступний день, коли ОСОБА_21 віз його, ОСОБА_13 , ОСОБА_29 , ОСОБА_14 до будинку на вул.. Донбасенерго. Вони заїхали на Черевківку, де ОСОБА_21 повідомив, що за цією адресою, де вони вчора були, було вбито чоловіка. Почувши це, він обурився, при цьому ОСОБА_13 лише промовчав. 01 квітня 2013 року він, ОСОБА_29 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_21 поїхали на квартиру ОСОБА_29 - АДРЕСА_8 . Поїхали на машині ОСОБА_21 .. Коли приїхали, машину залишили між будинком та річкою. Всі піднялися до квартири, у ОСОБА_21 був пакет з речами.

Коли зайшли, то ОСОБА_21 покликав його в іншу кімнату, де попросив кошти, однак він йому відмовив, оскільки вже неодноразово йому позичав. У них стався невеликий конфлікт. Потім вони зайшли в зал, де ОСОБА_21 висловився нецензурною лайкою на його адресу, після чого він взяв металевий молоток та вдарив його молотком по голові, щоб ОСОБА_31 припинив його ображати. Він його вдарив, оскільки ОСОБА_21 принизив його гідність. Потім ОСОБА_13 взяв молоток та вдарив ОСОБА_21 другий раз по голові. В цей час він пішов до виходу кімнати, і побачив, що в квартиру зайшов ОСОБА_29 .. Він йому сказав, щоб той уходив, і останній вийшов. За ним з кімнати вийшов ОСОБА_14 . Потім він повернувся та побачив, що ОСОБА_13 три-чотири рази вдарив ОСОБА_21 сокирою в область грудної клітини. Потім ОСОБА_13 сказав, що треба зв`язати ОСОБА_21 .. Тоді він вийшов на кухню, де в цей час знаходився ОСОБА_14 , взяв там ніж і приніс його в кімнату. ОСОБА_13 взяв цей ніж та забив його в область грудей ОСОБА_21 .

Після того, як він вдарив ОСОБА_21 молотком, він не просив ОСОБА_13 бити ОСОБА_21 , він не знає, навіщо останній це зробив, вони з ним майже не знайомі. Він не став зупиняти ОСОБА_13 , оскільки він побоювався за своє життя, у ОСОБА_13 була у руках сокира. Після того, що сталося, він запропонував відігнати автомобіль ОСОБА_21 , оскільки той заважав би іншим транспортним засобам. Вони втрьох пішли до автомобіля, де він сів за кермо, спробував завести двигун, однак йому це не вдалось. Вони лише скотили автомобіль з гірки. Потім він викликав свого знайомого ОСОБА_32 , щоб останній їм допоміг, оскільки декілька днів тому, він вже її заводив. Однак у знайомого також нічого не вийшло. ОСОБА_13 також витягнув всі речі з відділення в автомобілі. Він не передавав ОСОБА_13 навігатор. ОСОБА_13 також викинув у річку сокиру. Потім вони повернулись у квартиру, де завернули труп ОСОБА_21 у ковдру, винесли його, а потім викинули у воду в річку Казений Торець. Він роздягнувся, зайшов у воду, де відштовхнув труп ОСОБА_21 від берега метрів на десять, і той поплив по річці.

У вироку суд перелічив досліджені докази, але, всупереч вимогам ст.94 КПК України, фактично не оцінив ці докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення. Вирок не містить аналізу досліджених доказів та відповідей на всі доводи обвинуваченого ОСОБА_12 .. Суд не вказав у вироку, чому приймає одні докази та відкидає інші, що не відповідає вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України.

Після задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_33 , новий склад суду розглянув справу по суті обмежившись лише допитом обвинувачених, одного потерпілого та чотирьох свідків, інші докази по справі не досліджувались, що видно з журналу судового засідання від 15.10.2014 року та при прослуховуванні технічного носія.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції грубо порушив право обвинувачених на захист, формально перерахувавши у вироку докази, які були добуті в ході досудового слідства.

На думку колегії суддів, допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, у зв`язку з чим оскаржуваний вирок суду не може бути визнаний законним і обґрунтованим та на підставі ст.412,415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, усунути вищевказані порушення, всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини провадження, перевірити всі доводи обвинуваченого ОСОБА_12 та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

У випадку підтвердження обвинувачення відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у тому ж обсягу, то призначене покарання ОСОБА_13 та ОСОБА_14 буде необґрунтовано м`яким, відповідно до ухвали Апеляційного суду Донецької області від 17.03.2014 року.

Відповідно до вимог, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Оскільки порушень при застосуванні до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегією суддів не встановлено, обставини, які стали підставою для застосування вказаного заходу на цей час не змінились, клопотань з зазначеного питання від сторін не надходило, колегія суддів, залишає застосований до обвинувачених запобіжний захід у виді тримання під вартою до 09 січня 2016 року.

При новому розгляді питання щодо запобіжного заходу має вирішуватись в порядку, передбаченому ст.331 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора, потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_12 задовольнити повністю.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2014 року щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 скасувати, провадження направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , залишити без змін, встановивши строк його дії до 09 січня 2016 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4