Справа № 603/659/15-к
Провадження № 1-кп/603/67/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" жовтня 2015 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 06 липня 2015 року, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велеснів Монастириського району Тернопільської області, громадянина України, неодруженого, освітою професійно-технічною, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.335 КК України,
за участі: прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 , який з 08 лютого 2010 року приписаний до призовної дільниці Монастириського району ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), будучи у відповідності до положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призовником та відповідно суб`єктом чергового призову на строкову військову службу у зв`язку з оголошенням Указу Президента України від 17 лютого 2015 року № 88/2015 "Про строки проведення чергових призовів та звільнення в запас військовослужбовців у 2015 році", умисно ухилився від призову на строкову військову службу за таких обставин.

5 червня 2015 року Монастириською районною призовною комісією обвинуваченого ОСОБА_3 визнано придатним до військової служби.

19 червня 2015 року обвинуваченого ОСОБА_3 в установленому законодавством порядку повідомлено про необхідність явки 24 червня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , який розташований по АДРЕСА_2 , для відправлення на збірний пункт та подальшого проходження строкової військової служби.

Незважаючи на свою обізнаність про існування обов`язку прибути 24 червня 2015 року у ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого проходження строкової військової служби, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, з метою ухилення від призову на строкову військову службу, не маючи права на відстрочку та звільнення від призову на строкову військову службу, передбаченого ст. ст. 17, 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 15 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу без поважних на те причин 24 червня 2015 року не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 , який розташований по АДРЕСА_2 ,для відправки на збірний пункт Збройних сил України, таким чином здійснивши ухилення від призову на строкову військову службу.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.335 КК України, тобто ухилення від призову на строкову військову службу.

За даним фактом 06 липня 2015 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115.
У ході судового провадження 23 жовтня 2015 року між прокурором Монастириського району Тернопільської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000115, з одного боку, та ОСОБА_3 з участю його захисника ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні прокуратури Монастириського району Тернопільської області укладено угоду про визнання винуватості.
За даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинений злочин за ст.335 КК України 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 місяців.
Згідно п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Обвинувачений ОСОБА_3 дав згоду на призначення вищевказаного покарання. Наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди обвинуваченому ОСОБА_3 зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст.335 КК України, визнав повністю, зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду і призначити узгоджену міру покарання, а також звільнити від його відбування з іспитовим строком.
Прокурор просить затвердити угоду про визнання винуватості, вважаючи, що вона відповідає усім вимогам чинного законодавства.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні вважає угоду такою, яку слід затвердити.
Суд, виходячи з положення ч.3 ст.474 КПК України, невідкладно зупинив проведення процесуальних дій і перейшов до розгляду угоди.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання із звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання із звільненням від його відбування з випробуванням, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ст. 335 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним. Умови угоди відповідають вимогам КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 23 жовтня 2015 року між прокурором Монастириського району Тернопільської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , дії обвинуваченого за ст.335 КК України кваліфіковані вірно, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання, яке відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
При затвердженні угоди про визнання винуватості суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, його молодий вік, обставини, які пом`якшують покарання, якими є те, що він повністю визнав свою вину, у вчиненому щиросердечно розкаявся, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 23 жовтня 2015 року про визнання винуватості між прокурором Монастириського району Тернопільської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 з участю захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину за ст.335 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 жовтня 2015 року покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий суддя: ОСОБА_1
Копія з оригіналом вірна.
Суддя: ОСОБА_1