№ провадження 1-кс/646/5014/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.10.2015 року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову в визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000328 від 13.05.2015 року, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:
До суду надійшла скарга ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову в визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000328 від 13.05.2015 року, зобов`язання вчинити певні дії.

В судове засідання представник заявника та прокурор не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися. Від прокурора надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення скарги заперечував.

Таким чином, відповідно до ст.306 КПК України, з урахуванням строків розгляду справ даної категорії та неявки заявника та прокурора у судове засідання, з метою забезпечення прав заявника на своєчасність розгляду його скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності вказаних осіб, оскільки останні були повідомлені про час та місце розгляду скарги.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 303 КПК України, на досудовому слідстві можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в тому числі про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до положень ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Частина 3 статті 55 КПК України перебуває у взаємозв`язку з положенням ст. 110 КПК України, зокрема п. 2 ч. 5, відповідно до якої мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Виходячи з положень ст. 55 КПК України, особою, уповноваженою на визнання потерпілим на стадії досудового розслідування, є слідчий, прокурор.

Згідно матеріалів кримінального провадження 13.05.2015 року до ЄРДР за заявою ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» внесено відомості про кримінальне правопорушення, за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, за фактом нестачі насіння соняшника.

24.09.2015 року заявником заявлено клопотанням про визнання ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» потерпілим.

28.09.2015 року слідчим з ОВС першого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Відмовляючи у визнанні потерпілим слідчий виходив з того, що відсутні будь-які об`єктивні дані, які підтверджують завдання шкоди ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України».

Однак, слідчим у постанові не наведено, на підставі яких обставин у кримінальному провадженні він прийшов до такого висновку, не надав їм та доводам, наведеним у заяві про визнання його потерпілим, оцінку, виходячи з обставин кримінального провадження. Слідчим не наведені підстави, визначені частиною 3 ст. 55 КПК України, які виключають визнання особи потерпілою, мотиви прийняття такого рішення.

Зазначені обставини є підставою для часткового задоволення скарги, скасування постанови від 28.09.2015 року про відмову у визнанні у якості потерпілого ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» у кримінальному провадженні №0000328.
Відповідно до ч.5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Отже, скарга в частині, покладення на слідчого обов`язку виконати певні дії, задоволенню не підлягає, оскільки особою, уповноваженою на визнання потерпілим на стадії досудового розслідування, є слідчий, прокурор і таке рішення повинно бути прийнято відповідно до вимог ст. 55 КПК України.

Фіксування судового засідання, у відповідності до ст. 107 КПК України, не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову в визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000328 від 13.05.2015 року, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого з ОВС першого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 28.09.2015 року про відмову у визнанні у якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000328.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1