Справа № 134/708/15-к
Провадження №11-кп/772/1014/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційного суду Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
судів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянув «14»грудня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000143 від 26 лютого 2015 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Радянське Крижопільського району
Вінницької області,
проживаючого

АДРЕСА_1
раніше неодноразово судимий, останній раз:
- 29.09.2004 року Крижопільським районним
судом Вінницької області за ст. 187 ч.3 КК України
до 10 років позбавлення волі, з конфіскацією майна;
- 24.09.2014 року звільнений по відбуттю строку
покарання,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України
прокурора: ОСОБА_7
захисника-адвоката: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_6
за апеляцією прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від «17» вересня 2015 року,
В с т а н о в и в
Вироком Томашпільського районного суду Віницької області від 17 вересня 2015 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та призначено покарання за ч.3 ст. 187 КК України у вигляді 7 ми років позбавлення волі із конфіскацією належного ОСОБА_6 на праві власності всього майна.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави вартість процесуальних витрат 491 грн. 04 коп. за проведення експертних досліджень.
Вирішена доля речових доказів.
Як встановлено судом, ОСОБА_6 будучи раніше судимим за вчинення нападів, відносно нього судимість не знята і не погашена, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин.
Так, 24 лютого 2015 року біля 15-00 години ОСОБА_6 , з корисливою метою, спрямованою на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу через відкриті двері проник до будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , яке належить і в якому проживає ОСОБА_10 . Через відчинені вхідні двері ОСОБА_6 зайшов до житлового будинку даного господарства та увійшов до кімнати, де знаходилася господарка ОСОБА_10 та діючи відкрито, після короткотривалої розмови ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, почав вимагати гроші у ОСОБА_10 , пояснюючи при цьому, що живе вона одна, тому повинна мати гроші.
ОСОБА_10 , зрозумівши, що ОСОБА_6 прийшов до неї саме за грішми, знаючи, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, побоюючись за своє життя, пішла до іншої кімнати будинку, де із свого гаманця дістала наявні в неї кошти в сумі 700 гривень і передала їх в руки ОСОБА_6 .
Отримавши дані кошти ОСОБА_6 кинув їх на лавку та сказав, що ця сума є замалою, після чого з метою отримання більшої суми грошей вчинив напад на потерпілу, поєднаний із насильством, небезпечним для її життя і здоров`я, а саме, наніс ОСОБА_10 один удар кулаком своєї руки в область обличчя з лівого боку. В результаті спричиненого удару ОСОБА_10 впала на підлогу, після чого ОСОБА_6 наніс ще їй декілька ударів ногами в область тулуба. Продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння грішми, ОСОБА_6 взяв з дивана хустку потерпілої та, продовжуючи вимагати гроші, застосовуючи насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілої, стиснув кінці хустки на шиї потерпілої, намагаючись її душити. ОСОБА_10 вдалося підкласти під хустку руку, відвернувши таким чином удушення шиї. Після цього обвинувачений відпустив з рук хустину потерпілої та, продовжуючи погрози щодо застосування насильства, небезпечного для життя, дістав з рукава своєї куртки ніж, яким демонстративно пригрозив вбивством ОСОБА_10 у разі, якщо вона комусь розповість про вчинений злочин. Після цього ОСОБА_6 залишив житловий будинок ОСОБА_10 з привласненими коштами в сумі 700 гривень, частину з яких витратив на власний розсуд.
Згідно висновку експерта № 030 від 26 лютого 2015 року, у ОСОБА_10 виявлено: забій м`яких тканин лівої половини обличчя (розлитий синець в ділянці лівої орбіти, на верхньому та нижньому повіках, з переходом у верхній частині на брову, на зовнішню частину перенісся, знизу у вилучну ділянку ліву щоку до зовнішнього кута рота та в ділянку кута нижньої щелепи); розлитий синець по зовнішній поверхні лівого плеча у верхній середній та нижній третинах, з переходом на зовнішньо-задню поверхню передпліччя. Вказані ушкодження мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше як шість днів і за своїми ознаками відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 17.09.2015 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України і призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Свої вимоги прокурор мотивувала тим, що судом при призначенні покарання не враховано особу обвинуваченого, а саме, те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, вчинив тяжкий умисний злочин, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та неможливість його виправлення та перевиховання протягом призначеного судом покарання, не взято до уваги судом таку обтяжуючу обставини, як рецидив злочину.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_11 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та просили вирок першої інстанції залишити без змін, міркування прокурора про незаконність вироку щодо ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляція прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 не підлягає до задоволення.
Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_6 в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із проникненням у житло - є обґрунтованими.
Викладені у вироку висновки суду про винність ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового та судового слідства обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винними у вчиненні злочину, за який він визнаний винуватим.
При цьому свідчення обвинуваченого ОСОБА_6 щодо обставин вчинення злочину повністю узгоджувались зі свідченнями потерпілої ОСОБА_10 допитаної в ході судового слідства.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у повному обсязі встановлена судом як на підставі свідчень самого обвинуваченого, у яких він повністю визнав себе винуватим, так і на підставі свідчень потерпілої і інших доказів, які були досліджені у судовому засіданні.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст. 187 КК України є правильною та в апеляційній скарзі не оспорюється.
Відповідно до вимог ст. 50 і ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, суд повинен врахувати сукупність тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Суд першої інстанції додержався у даному кримінальному провадженні вищевказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання , суд на виконання вимог ст. 50 і ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд належно врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особу ОСОБА_12 , зокрема те, що він раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, судимість в даний час в установленому законом порядку не знята та не погашена, вчинив тяжкий корисливий злочин.

Призначене обвинуваченим покарання є справедливим та обґрунтованим, яке грунтується на вимогах закону, а призначене у повній відповідності з вимогами ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Допущення в ході судового розгляду даного кримінального провадження порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність ухваленого судового рішення суд не убачає.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 17 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.
На вирок суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали суду судом апеляційної інстанції, а засудженим з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом: