07.08.2013 Єдиний унікальний № 371/1482/13-к
У Х В А Л А

7 серпня 2013 року м. Миронівка ЄУН № 371/1482/13-к

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О.

за участю старшого слідчого СВ ЛВ на ст. Фастів УМВС України на ПЗЗ ОСОБА_1,

представника потерпілої юридичної особи СФГ Обрій ОСОБА_2, при секретарі Січкаренко Я.О.,

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ ЛВ на ст. Фастів УМВС України на ПЗЗ ОСОБА_1 про закриття кримінального провадження № 0000004 за ознаками злочину, передбаченого ст. 276 ч. 2 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Скарга на постанову про закриття кримінального провадження надійшла до суду 2 серпня 2013 року та призначена до розгляду ухвалою слідчого судді від 5 серпня 2013 року.

Скарга обгрунтована тим, що постановою старшого слідчого СВ ЛВ на станції Фастів УМВС України на Південно-Західній залізниці старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 від 25.07.2013 року на підставі п. 2 ч. І ст. 284 КПК України, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 276 КК України, повторно закрито кримінальне провадження, внесене 20.11.2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004, за фактом порушення працівниками залізничного транспорту правил безпеки руху транспорту, внаслідок чого 07.08.2012 року на 87 км перегону Кагарлик Галине, що на території Миронівського району Київської області, відбулося зіткнення пасажирського поїзда № 293 сполученням Київ-Євпаторія з комбайном марки CASE 5088, який належить селянському (фермерському) господарству Обрій, що спричинило водію комбайна ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, а СФГ Обрій - велику матеріальну шкоду.

Рішення про закриття кримінального провадження обґрунтовується актом проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії) від 30.04.2013 року та суперечливими показаннями машиністів потягу № 294 ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також показаннями чергової по переїзду ОСОБА_5, згідно з якими зіткнення транспортних засобів відбулося з вини водія комбайна марки CASE 5088 ОСОБА_6

Поза увагою слідчого залишився висновок автотехнічної експертизи № 246 від 12.10.2012 року, згідно з яким водій комбайна ОСОБА_6 не мав технічної можливості залишити межі переїзду, а показання свідка ОСОБА_5 в частині положення комбайна в момент початку спрацювання світлофора, його положення в момент зупинки на переїзді та застосування затримки опускання шлагбаума, суперечать заданим обставинам руху комбайна через переїзд, тобто є технічно неспроможними. Вказаний висновок експертизи узгоджується з показаннями водія комбайна ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8, з яких вбачається, що чергова по переїзду ОСОБА_5 допустила порушення вимог Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.01.2007 року № 54. При наближенні до переїзду комбайна та під час його руху через переїзд в порушення п. 4.11 Інструкції чергова постійно не перебувала на відкритій веранді переїзного поста або на переїзді; при виникненні на переїзді перешкоди, що загрожувала безпеці руху, в порушення вимог п. 4.20 Інструкції негайно не включила загороджувальну сигналізацію. Факт несвоєчасного включення ОСОБА_5 загороджувальної сигналізації підтверджується і показаннями машиністів потягу ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно з якими при наближенні до переїзду вони не бачили, щоб така сигналізація була включена.

Незважаючи на наявність вказаних розбіжностей та клопотання скаржника старшим слідчим Ніколенком М.В. не було вжито заходів для з'ясування причин вказаних розбіжностей та перевірки зібраних доказів шляхом проведення необхідних слідчих дій.

З метою перевірки даних, отриманих в результаті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, а також з метою перевірки та уточнення показань свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо обставин виконання ОСОБА_5 вимог Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.01.2007 року №54, встановлення моменту виникнення на переїзді перешкоди та відстані в цей момент до потягу, в ході досудового розслідування не проведено слідчий експеримент.

Слідчим не призначено технічну експертизу, на розгляд якої мало бути поставлено питання щодо відповідності дій чергової по переїзду ОСОБА_5 вимогам Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.01.2007 року № 54, а також щодо наявності у машиністів потягу технічної можливості його зупинити до переїзду у разі своєчасного виконання ОСОБА_5 вимог п. 4.20 даної Інструкції щодо включення загороджувальної сигналізації.

Також слідчим не призначено технічну експертизу швидкостемірної стрічки поїзда № 294 для встановлення наявних на ній записів щодо руху потягу перед та на 87 км роз'їзду Галине, відповідності цих записів вимогам правил безпеки руху залізничного транспорту, а також щодо наявності даних про її пошкодження та внесення до неї змін.

В постанові про закриття кримінального провадження не зазначено результати огляду Книги форми ПУ-67 щодо наявності запису про зрив пломб з кнопки загороджувальної сигналізації.

Як наслідок, показання потерпілого водія комбайна ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про порушення черговою ОСОБА_5 вимог п.п. 4.11, 4.20 Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів, що вказують на наявність у її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 276 КК України, спростовані не були.

Прийняте рішення про закриття кримінального провадження скаржник вважає незаконним, оскільки підстави, за яких закрито кримінальне провадження, є необґрунтованими, факти, які мають суттєве значення для кримінального провадження, залишились не перевіреними, рішення прийнято без всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження. Просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження та зобовязати слідчого провести слідчий експеримент та технічні експертизи.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав заявлені вимоги, в їх обгрунтування послався на обставини, викладені у скарзі.

Слідчий вважає скаргу необґрунтованою, вказав, що проведені слідчі дії були достатніми для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, клопотання скаржника, датоване 17 липня 2013 року, було відхилено.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Згідно п. 3 ч. 1 вказаної статті на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Суддя перевірив надані матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано скаргу, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши представника потерпілої юридичної особи та слідчого, прийшов до наступного.

7 серпня 2012 року на залізничному переїзді 87 км перегону Кагарлик Галине Миронівського району Київської області відбулося зіткнення пасажирського поїзда № 294 сполученням Київ-Євпаторія з комбайном марки CASE 5088, реєстраційний номер 020521А, в результаті якого водію комбайна ОСОБА_6 спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, а СФГ Обрій - матеріальну шкоду.

За даним фактом велося досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 276 ч. 2 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ ЛВ на ст. Фастів УМВС України на ПЗЗ ОСОБА_1 від 25 липня 2013 року кримінальне провадження за даним фактом закрито на підставі ст. 284 ч.1 п. 2 КК України з посиланням на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 276 ч. 2 КК України, в діях ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В судовому засіданні слідчий не довів правомірності прийнятого рішення.

Досудове розслідування визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною, тобто коли виконані вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно ухвали слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 3 червня 2013 року, якою скасовано рішення про закриття кримінального провадження № 0000004, що було прийнято слідчим 15 травня 2013 року, слідчому було вказано на необхідність проведення ряду слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку зібраних доказів.

Зі змісту постанови, пояснень слідчого та доданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що слідчим не виконано вимоги ухвали слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 3 червня 2013 року, передчасно зроблено висновок про відсутність складу злочину в діях працівників залізничного транспорту та закриття кримінального провадження, оскільки не встановлено обставин, що повністю виключають кримінальне провадження.

Рішення про закриття кримінального провадження містить посилання на акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії) від 30 квітня 2013 року, показання машиністів потягу № 294 ОСОБА_3 і ОСОБА_4, чергової по переїзду ОСОБА_5 та водія комбайна ОСОБА_6

Слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Серед способів збирання доказів слідчі дії із збирання та перевірки доказів мають найбільшу питому вагу.

Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження, слідчий не вчинив дій, спрямованих на перевірку та оцінку всіх доказів, які зібрані при досудовому розслідуванні, не перевірив версій, які виникли в ході розслідування, не прийняв мір до усунення суперечностей, на які вказували зібрані досудовим розслідуванням докази, зокрема висновок автотехнічної експертизи № 246 від 12 жовтня 2012 року.

Згідно вказаного висновку водій комбайна ОСОБА_6 не мав технічної можливості залишити межі переїзду, а показання свідка ОСОБА_5 в частині положення комбайна в момент початку спрацювання світлофора, його положення в момент зупинки на переїзді та застосування затримки опускання шлагбаума, суперечать заданим обставинам руху комбайна через переїзд, тобто є технічно неспроможними. Даний висновок узгоджувався з показаннями водія комбайна ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 За показаннями вказаних осіб чергова по переїзду ОСОБА_5 при наближенні до переїзду комбайна та на початку його руху через переїзд не перебувала на відкритій веранді переїзного поста або переїзді та при виникненні на переїзді перешкоди, що загрожувала безпеці руху негайно не включила загороджувальну сигналізацію.

Вказані показання свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8, а також водія комбайна ОСОБА_6, не були спростовані при їх додатковому допиті.

Факт несвоєчасного включення ОСОБА_5 загороджувальної сигналізації підтверджується і показаннями машиністів потягу ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно з якими при наближенні до переїзду вони не бачили, щоб така сигналізація була включена.

Незважаючи на наявність вказаних розбіжностей, старшим слідчим Ніколенком М.В. не було вжито заходів для з'ясування їх причин шляхом проведення необхідних слідчих дій, в тому числі тих, на які вказував представник СФГ Обрій у клопотанні від 17 липня 2013 року, шляхом проведення необхідних слідчий дій не перевірено дані, отримані в результаті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, не спростовані показання потерпілого водія комбайну ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8, які вказували на порушення черговою ОСОБА_5 п.п. 4.11, 4.20 Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26 січня 2007 року № 54.

Не зважаючи на обовязок дослідити всі обставини кримінального провадження, слідчий не здійснив всіх необхідних дій по дослідженню цих обставин, не вжив заходів для зясування чи спростовування обставин, на які вказує представник СФГ Обрій.

За положеннями КПК України особливістю діяльності з формування доказів стороною обвинувачення є те, що при проведенні слідчих дій право на участь у даному процесі надається стороні захисту.

Згідно ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів, в тому числі, ініціювання проведення слідчих та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

17 липня 2013 року представник СФГ Обрій звернувся до слідчого з клопотанням, в якому ініціював проведення слідчого експерименту, технічних експертиз, інших слідчих дій.

Клопотання не було задоволено, процесуальне рішення за поданим клопотанням не прийнято, незважаючи на наявність достатніх відомостей, що вказували на можливість досягнення мети ініційованих слідчих дій.

За ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінка доказів тісно переплітається з їх перевіркою. Перевірка доказів дає можливість аналізувати їх з точки зору суперечливості або достовірності, повноти чи неповноти.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий не вірно оцінив зібрані у кримінальному провадженні докази з точки зору їх достовірності, повноти та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення. Прийняте слідчим рішення є невмотивованим та необґрунтованим.

Вказані встановлені обставини свідчать про те, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню.

Існує необхідність у проведенні у кримінальному провадженні ряду слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів.

Поряд з цим, вимоги про зобовязання слідчого виконані слідчі дії, що були ініційовані стороною захисту у клопотанні від 17 липня 2013 року та викладені у скарзі, не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України.

За вказаною статтею клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобовязані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з обєктивних причин - надсилається їй.

Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Отже, рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій підлягає окремому оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скасувати постанову старшого слідчого СВ ЛВ на ст. Фастів УМВС України на ПЗЗ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 від 25 липня 2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного 20 листопада 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 276 ч. 2 КК України, за відсутності в діях ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.

Зобовязати старшого слідчого СВ ЛВ на ст. Фастів УМВС України на ПЗЗ ОСОБА_1 продовжити слідчі дії у кримінальному провадженні № 0000004 та прийняти рішення за клопотанням представника СФГ Обрій ОСОБА_2 від 17 липня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_9

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя Л.О.Капшук