Справа № 362/6806/15-к
Провадження № 1-кп/362/318/15
ВИРОК
Іменем України
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малютянка, Києво-Святошинського району, Київської області, українця, громадянина України, не працює, розлученого, освіта середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого (відповідно до ст.89 КК України), -
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
06 серпня 2015 року близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебував у кафе «У Палича», що розташоване по вул. Залізничній в смт. Калинівка Васильківського району Київської області. Вийшовши з приміщення вищевказаного кафе, близько 21 год. 30 хв. останній побачив велосипед марки «Мінськ» вартістю 750 грн., що знаходився поряд із входом, на багажнику якого знаходилась бензопила марки «STIHL MS 461» вартістю 1250 грн., що належали ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник намір на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає та його дії є непоміченими, сів на вказаний велосипед та поїхав до свого місця проживання.
В подальшому, ОСОБА_4 велосипедом марки «Мінськ» та бензопилою марки «STIHL MS 461» розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2000 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним за пред`явленим обвинуваченням повністю, підтвердив викладені вище обставини, пояснивши, що в той день, 6 серпня 2015 року, він отримав заробітну плату і разом з бригадою зайшли в кафе «У Палича» в смт. Калинівка, де вживали спиртні напої. Потім він вирішив їхати до матері в с. Малютянка, вийшов з кафе, побачив біля магазину велосипед, а оскільки був в нетверезому стані, вирішив його взяти і поїхати до села. Від,їхав, впав, велосипед залишив, повернувся до хлопців, ще випив. Потім знову повернувся до велосипеда, і поїхав на ньому в с. Малютянка. Приїхав до свого хрещеного, велосипед подарував йому, і тільки тоді побачив, що на велосипеді кульок, в якому була бензопила, якої марки, він сказати не може. Наступного дня він бензопилу віддав комусь за пляшку горілки. Через тиждень до нього на роботу прийшли працівники міліції, розпитували про велосипед, він спочатку все заперечував, оскільки був тоді дуже п,яний. Але потім згадав, все розповів. В скоєному розкаюється, наробив собі лиха, втратив роботу, в сім,ї негаразди, запевняє, що відшкодує збитки потерпілому, але не зразу, оскільки зараз не має роботи.
Суд вважає можливим, відповідно до положень ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор і обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин , і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, мало місце; що діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і що у вчиненні цього кримінального правопорушення винен обвинувачений ОСОБА_4 .
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, що відноситься, відповідно до ст.12 КК України до злочинів середньої тяжкості, обставини його вчинення, мотив, характер діяння, форму і ступінь вини, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої обставин.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений вдруге притягується до кримінальної відповідальності, відповідно до витягу з бази даних МВС України /а.с. 17/, за місцем проживання характеризується малоінформативно посередньо /а.с. 18/, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває /а.с. 19, 20/.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, який вдруге притягується до кримінальної відповідальності, але має погашену судимість, його щирого каяття, посередньої характеристики за місцем проживання, приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням буде покарання у виді позбавлення волі в межах максимальної санкції, передбаченої ч.1 ст. 185 КК України, відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України.
Але враховуючи, що обвинувачений має погашену судимість, його щире каяття, а отже критичну оцінку своєї злочинної діяльності і готовність нести кримінальну відповідальність, його посередню характеристику, відсутність інших негативних даних про його особу, його вік, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, поклавши на нього обов,язки, передбачені ст. 76 КК України.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України .
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.349, 368-371, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді 3/трьох/ років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк випробування тривалістю 2/два /роки, зобов,язавши не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з,являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, у визначені органом строки.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку 28 жовтня 2015 року.
Речовий доказ велосипед марки «Мінськ», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.
Суддя ОСОБА_8