ЄУН193/165/16-к
Провадження №1-кп/193/10/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
01 лютого 2016 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка угоду про примирення від 30 січня 2016 року, що укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000596 від 11 листопада 2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Синельниково Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений,військовозобов`язаний, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Керецки Свалявського району Закарпатської області, громадянин України, освіта 6 класів, не працює, вдівець, неповнолітніх дітей не має,військовозобов`язаний, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Софіївським районним судом від 07.10.2011 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнився 04 липня 2015 р.,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України ,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачуються у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), при слідуючих обставинах:

23 жовтня 2015 р. близько 18 години ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з громадянином ОСОБА_7 , який діяв повторно, маючи злочинні наміри, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, та обернення його на свою користь, шляхом вільного доступу, зайшли на неогороджену територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де скориставшись відсутністю сторонніх осіб, зайшли до приміщення сараю, вхідні двері в якому відсутні, звідки здійснили крадіжку насіння кукурудзи вагою 250 кг., після чого з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь, чим спричинили гр. ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 50 від 27.11.2015 року матеріальну шкоду в розмірі 753 гривні.

30 січня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 , якого на підставі ст.ст. 55, 56 КПК України визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні № 0000596 від 11 листопада 2015 року та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в присутності адвоката ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення. Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачені дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, та ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повинні понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити їх від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та на підставі п.п. 3-4 ст. 76 КК України покласти наних наступні обов`язки: - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; - періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію .

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні просить суд затвердити угоду про примирення.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просять суд затвердити укладену угоду про примирення, права та обов"язки зрозумілі.

Обвинувачені і потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди про примирення, так-як відсутні обставини, що унеможливлюють затвердити угоду відповідно до ч.7 ст.474 КПК України.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілим та обвинуваченими угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 угода про примирення підлягає затвердженню.

Керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 30 січня 2016 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000596 від 11 листопада 2015 року, між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , згідно з якою узгоджена міра покарання, роз`яснені права, передбачені ст.ст. 394; 424; ст.474 КПК України.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити їм покарання по 1 (один) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та на підставі п.п. 3-4 ст. 76 КК України покласти на них наступні обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію

Вирок може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.

Суддя: