Справа № 520/5703/13-к
Провадження № 1-кп/520/99/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.05.2015 року

Колегія суддів Київського районного суду міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000867 від 09.02.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, українки, з вищою освітою, не працюючої, знаходилась у декретній відпустці по догляду за дитиною, не заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_9 скоїла кримінальне правопорушення проти життя особи за наступних обставин.

Так, 09.02.2013 року близько 17.30 години обвинувачена ОСОБА_9 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, зі своєю дитиною в квартирі АДРЕСА_3 , не маючи наміру займатися вихованням своєї дитини - доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навмисно, з метою позбавлення дитини життя, викинула дитину з вікна 8-го поверху вищевказаної квартири.

Внаслідок таких дій обвинуваченої дитина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , впала з 8-го поверху вищевказаної квартири, з тильної сторони зазначеного будинку на прибудинкову земельну ділянку, в результаті чого отримала наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму у виді: синців та садна в лобно-тім`яної-скроневої та потиличної областях, в області обличчя, крововиливи в м`які тканини голови в лобно-тім`яній-скроневій та потиличній областях, перелом кісток склепіння та основи черепа, крововиливи під м`які мозкові оболонки на випуклій та нижній поверхні півкуль головного мозку і на випуклій поверхні півкуль мозочку, внутрішньо шлуночкові крововиливи; закриті травми грудної клітини у виді: крововиливів під плевру та тканину легенів по задній поверхні, забиття легенів, розрив правого легеня, крововилив в праву, плевральну порожнину (40 мл. крові); закриті травми органів черевної порожнини у виді: підкапсульних крововиливів у воріт селезінки та правої нирки, розрив печінки, крововилив у черевну порожнину (90 мл. крові); закриті травми верхніх та нижніх кінцівок у виді: садна у правій ліктьовій області, та синців обох нижніх кінцівок по передній та бокових поверхнях, від яких дитина померла на місці.

Смерть ОСОБА_10 знаходиться в прямому причинному зв`язку з виявленими у дитини поєднаними травмами голови, грудної клітини, органів черевної порожнини, у виді перелому кісток склепіння та основи черепа, крововилив під м`які мозкові оболонки, внутрішньо шлуночкові крововиливи, забиття легенів, розрив правого легеня, крововилив в праву плевральну порожнину, розрив печінки та крововиливи в черевну порожнину. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_11 став шок.

Умисні дії ОСОБА_11 колегія суддів кваліфікує за ст. 115 ч. 2 п. 2 КК України за ознаками: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті малолітній дитині.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою вину у скоєнні злочину передбаченого п. 2 ч. 2 ст.115 КК України не визнала, бо вважає, що дитина загинула в наслідок її необережності, в чому вона кається. Пояснила, що народила дитину як мама одиночка, хто батько дитини суду пояснити не може. Вона з донькою ОСОБА_12 проживала в квартирі своєї бабусі № 46, розташованій на 8-ому поверсі у будинку АДРЕСА_4 .

09.02.2013 року вона була вдома вдвох з донькою та пила вино, була в стані алкогольного сп`яніння. В неї виникло бажання курити та вона пішла курити на балкон квартири, при цьому не дивлячись на те, що був лютий місяць та на балконі було відкрито вікно, доньку вона також винесла на балкон і залишила на столику приставленому до вікна, що розташований нижче підвіконня на 40 сантиметрів. Залишивши дитину насамоті вона вийшла в кімнату за запальничкою. Коли вона повернулася на балкон побачила, що її доньки не було на балконі. В зв`язку з цим вона вважає, що дитина випала з 8-го поверху з вікна балкону сама, в її відсутність.

Після цього, як вона зрозуміла, що дитина впала з вікна, вона з квартири не виходила, бо знаходилась у стані алкогольного сп`яніння. Через деякий час до дому прийшла її бабуся, яка почала шукати дитину в квартирі і питала де знаходиться дитина. На що бабусі вона нічого не змогла відповісти.

Навмисно дитину з вікна вона не викидала, однак розуміє, що в зв`язку з тим, що була в стані алкогольного сп`яніння, залишала дитину, якій було 9 місяців та 25 днів одну без нагляду на столі, розташованому на балконі, що було недбалістю з її боку, в наслідок чого дитина загинула.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_9 своєї вини в навмисному вбивстві своєї дитини, її вина підтверджується дослідженими судом доказами:
- свідченнями потерпілої ОСОБА_8 про те, що в її квартирі АДРЕСА_3 разом з нею проживала її онука Бак ОСОБА_13 зі своєю донькою ОСОБА_12 . Квартира розташована на 8-му поверсі багатоповерхового житлового будинку.

09.02.2013 року вона пішла з дому і ОСОБА_9 залишилася разом з дитиною вдома удвох. Повернувшись додому вона подзвонила у дзвінок, але ОСОБА_9 не змогла відкрити їй двері в тамбур квартири і сказала, щоб вона дзвонила до квартири сусідки. Вона подзвонила до сусідки по тамбуру ОСОБА_14 , яка відкрила їй двері і сказала, що у її відсутність чула як дитина сильно і довго плакала, а потім затихла. Увійшовши до квартири вона, потерпіла ОСОБА_8 , побачила, що дитини немає, запитала обвинувачену де дитина, на що остання їй спокійно відповіла: Вона пішла гуляти. Пошуки дитини нічого не дали, бо ОСОБА_12 в помешканні не було.

В цей момент у квартиру зайшла сусідка ОСОБА_14 , сказала їй, що під балконом лежить щось світле. Вікно на балконі було відкрите, вона одразу зрозуміла, що сталося щось погане і побігла надвір, де побачила дитину обвинуваченої, яка лежала на землі на відстані від будинку. Вона забрала дитину, понесла її додому, але ОСОБА_9 кричала, тому вона з дитиною на руках знаходилась за межами квартири та сиділа на кріслі, яке їй винесла ОСОБА_14 .

Сусіди викликали швидку допомогу, по приїзду якої сусідка ОСОБА_14 запропонувала зайти до неї у квартиру, де лікар оглянув дитину та сказав, що дитина мертва. Потім були викликані працівники міліції, які відвезли Бак ОСОБА_13 до ОСОБА_15 .

Підтвердила, що обвинувачена зловживає спиртними напоями та у стані алкогольного сп`яніння поводить себе не контрольовано;

- свідченнями свідка ОСОБА_14 про те, що вона є сусідкою обвинуваченої, яка мешкає в квартирі поряд з її квартирою разом з дитиною та бабусею ОСОБА_8 . У них сумісний тамбур квартир куди обвинувачена часто виходила курити.

09.02.2013 року вона чула зі своєї квартири, що дитина сусідки - Бак ОСОБА_12 дуже сильно плакала, однак через деякий час перестала. Після цього їй подзвонила сусідка ОСОБА_8 , яка повернулася додому та не могла попасти в загальний тамбур. Вона, свідок ОСОБА_14 , відкрила сусідці тамбур і та пішла в свою квартиру та через деякий час почала кричати. Почувши крик сусідки, вона зайшла в квартиру ОСОБА_8 , яка шукала дитину, на що сказала ОСОБА_8 , що під балконом лежить щось світле. Після цього ОСОБА_16 вибігла з квартири з криками, що її онука ОСОБА_13 викинула дитину з вікна квартири та спустилася ліфтом на вулицю, звідки принесла дитину. У цей момент ОСОБА_17 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, знаходилась у приміщенні квартири і нікуди не виходила, поводила себе дуже агресивно. Після того, що стало відомо про долю дитини, були викликані швидка медична допомога та міліція,
- свідченнями свідка ОСОБА_18 про те, що він працює лікарем швидкої допомоги. 09.02.2013 року він прибув на виклик за місцем проживання обвинуваченої, де у тамбурі між квартирами він побачив ОСОБА_8 , яка тримала на руках дитину. Він особисто оглядав дитину, яка була одягнена у легкий одяг та констатував її смерть. В квартиру, де знаходилась матір дитини, він потрапив тільки разом з працівниками міліції. Матір дитини поводила себе агресивно;
- свідченнями свідка ОСОБА_19 , яка була понятою при проведені 15.03.2013 року слідчого експерименту. Пояснила, що під час експерименту співробітники міліції перекинули через вікно ляльку, а другий раз ляльку кидали з вікна. Кожного разу всі виходили з квартири на вулицю, дивились куди впала лялька та робили заміри. Під час проведення слідчого експерименту проводилась відеозйомка, після чого всі переглянули відеозапис, був складений протокол, зауважень до якого ні у кого не було;
- свідченнями свідка ОСОБА_20 про те, що він приймав участь при проведені слідчого експерименту 15.03.2013 року, під час якого працівники міліції показали йому та іншим учасникам експерименту місце куди впала дитина, це місце було окреслено, після чого він залишався на вулиці та спостерігав за тим, як співробітники міліції двічі кидали ляльку з вікна на вулицю. Перший раз ляльку перекинули через вікно, а в другий раз просто викинули вниз на вулицю. Слідчий експеримент фіксувався на відеокамеру, відеозапис на якій вони переглянули після його проведення. Зауважень до слідчої дії не надходило;
- свідченнями свідка ОСОБА_21 , яка пояснила, що була хрещеною матір`ю загиблої дівчинки, а обвинувачену вона знає з 16 років. Приблизно у 18 років у обвинуваченої почались конфлікти з її матір`ю через її вагітність, тому вона переїхала жити до своєї бабусі потерпілої ОСОБА_8 . Обвинувачена ОСОБА_9 часто приходила до неї, свідка ОСОБА_21 , разом з донькою. Зазначила, що мати обвинуваченої ОСОБА_9 хотіла позбавити останню батьківських прав, так як ОСОБА_9 зловживала спиртними напоями. Однак, особисто вона не вважала дитину не благополучною та не помітила поганого ставлення ОСОБА_9 як матері до дитини;
- свідченнями свідка ОСОБА_22 , яка є подругою потерпілої ОСОБА_8 та у судовому засіданні підтвердила, що ніколи не бачила обвинувачену ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння, вона часто гуляла з дитиною на вулиці, і дитина була рухлива та здорова;

- свідченнями свідка ОСОБА_23 , про те, що вона є дільничним лікарем районної поліклініки за місцем проживання обвинуваченої та наглядала за розвитком дитини ОСОБА_10 , розвиток якої не відставав від її віку. На момент останнього огляду дитина ще не могла добре стояти на ногах і самостійно ходити. Підкреслила, що дитина до одного року, згідно своїх фізичних даних, не може самостійно підтягнутися на своїх руках. Дитина, яка загинула в віці 9 місяців 25 днів, за своїми фізичними даними не могла самостійно забратися на підвіконня та випасти з вікна враховуючи вік дитини, її фізичний розвиток та місце розташування стола, вікна, та встановленому в крові дитини алкоголю. Ці обставини були підтверджені під час слідчого експерименту, в якому вона приймала участь під час досудового розслідування. Також пояснила, що обвинувачена не годувала дитину груддю, а наявність алкоголю у крові дитини пояснила тим, що алкоголь міг попасти в організм дитини тільки шляхом штучного годування;

- свідченнями експерта ОСОБА_24 , який проводив судово-медичну експертизу по факту смерті дитини - ОСОБА_11 , пояснив, що під час проведення експертизи робив заміри трупа, коли він лежав на столі на спині. Задубіння трупа було слабо виражено. Біля хребта дитини пошкоджень, потовщень і деформацій не було. Вимірював зріст трупа дитини при максимально видовжених кінцівках, та у висновку виклав фактичний зріст дитини на той момент, помилок або описок у висновку експерта бути не може. При вказаних обставинах зріст живого немовля міг відрізнятись від росту трупа не більше, ніж на один сантиментр;
- свідченнями експерта ОСОБА_25 , яка приймала участь у проведенні експертизи № 127 від 16.05.2014 року, для проведення якої експертам були надані об`єктивні фактори матеріали кримінального провадження, медична картка дитини, акт судово-медичної експертизи № 24-538/2013 від 06.03.2013 року, протокол огляду трупа. Зробили висновок, що дитина у віці 9 місяців та при зрості 63,5 см. не могла самостійно підтягнутися, запрокинути тулуб за підвіконня та перекинутись через вікно. Якщо зріст трупа відрізнявся від росту живої дитини на 1 см це ніяким чином не впливає на висновок експертів щодо неможливості немовля самостійно випасти з вікна;
- протоколом огляду місця події від 09.02.2013 року та протоколом додаткового огляду місця події від 09.02.2013 року з фото таблицями (а.п. 7-25, 26-30 т. 1), згідно яких видно, що місцем події противоправних дій обвинуваченої являється квартира АДРЕСА_3 ;
- протоколом медичного огляду № 000093 для встановлення факту психоактивної речовини та стану сп`яніння від 09.02.2013 року, згідно якого вбачається, що обвинувачена ОСОБА_9 09.02.2013 року знаходилась у стані алкогольного сп`яніння (а.п. 39 т.1);
- протоколом огляду місця події від 14.02.2013 року та фото таблиці (а.п. 179-182 т.1), з яких вбачається, що слідчим в присутності та з участю понятих, з участю спеціаліста було проведено огляд приміщення балкону у квартирі АДРЕСА_3 де зроблені заміри, при цьому встановлено, що висота від площини стола до підвіконня складає 36 см., ширина підвіконня, яка включає ширину підвіконня, ширину віконної рами та ширину зовнішнього карнизу, складає 22 см. (а.п. 172-176 т. 1);
- протоколом додаткового огляду місця події від 15.03.2013 року з фото таблицею та планом-схемою, згідно яких слідчим прокуратури в присутності та з участю понятих, з участю спеціаліста НДКЦ при ГУМВС України в Одеській області та потерпілої ОСОБА_8 , було проведено огляд прибудинкової території, зроблені заміри, в результаті чого встановлено, що відстань від цоколю будинку АДРЕСА_4 до місця, де був виявлений труп дитини Бак Анастасії складає 2 метри 84 см., відстань від кута балкону до місця, де був виявлений труп дитини Бак ОСОБА_26 складає 1 метр 99 см. (а.п. 33-39 т. 2);
- протоколом слідчого експерименту від 15.03.2013 року та дослідженими у судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту з яких вбачається, що в ході слідчого експерименту в присутності понятих, з участю спеціаліста НДКЦ при ГУМВС України в Одеській області та потерпілої ОСОБА_8 , було встановлено механізм та місце падіння ОСОБА_11 з балкону кв. АДРЕСА_3 (а.п. 41-45 т. 2);
- протоколом слідчого експерименту від 13.03.2013 року та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом (диск № 1 відеозапису) з місця проведення слідчого експерименту від 13.03.2013 року, проведеного з участю понятих та лікаря ОСОБА_23 вбачається, що в ході слідчого експерименту у присутності понятих при дослідженні балкону квартири АДРЕСА_3 , враховуючи місце розташування на балконі приставного столика по відношенню до підвіконника вікна та враховуючи висновок в поясненнях свідка ОСОБА_23 - лікаря-педіатра, яка надавала медичну допомогу дитині та здійснювала медичний догляд за дитиною з моменту народження, було встановлено, що згідно слідчого експерименту, проведеного учасниками цього експерименту, дитина не могла самостійно випасти з вікна балкону (а.п. 27-30 т. 2);
- висновком судово-медичної експертизи № 24-538/2013 від 06.03.2013 року по факту смерті дитини - ОСОБА_11 , з якого вбачається, що у ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження, які у сукупності складають комплекс поєднаної травми голови, грудної клітини, органів черевної порожнини і кінцівок. Тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, закритої травми грудної клітини, закритої травми органів черевної порожнини являються тяжкими тілесними ушкодженнями.

Смерть ОСОБА_11 знаходиться в прямому причинному зв`язку із наявною у дитини поєднаною травмою голови, грудної клітки, органів черевної порожнини. Безпосередньою причиною смерті дитини ОСОБА_11 явився шок.

Враховуючи характер, співпадіння, масивність і морфологічні особливості вказаних ушкоджень, слід вважати, що зазначена травма могла бути заподіяна внаслідок падіння зі значної висоти.

Закрита травма верхніх і нижніх кінцівок у виді: садна в правій локтевій частині і синців обох нижніх кінцівок по передній і бокових поверхнях, викладені у п.п. г п.1 висновку являються легкими тілесними ушкодженнями.

Всі виявленні тілесні ушкодження заподіяні прижиттєво, за невизначено короткий проміжок часу до настання смерті.

Крім того, вказаним висновком експерта встановлено наявність у крові трупа дитини ОСОБА_11 етилового спирту в концентрації 0,39% (а.п. 110-116 т.1);
- висновком комісійній судової-медичної експертизи № 127 від 16.05.2014 року Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи експертним, згідно з якою комісія експертів прийшла до висновків про те, що з урахуванням довжини тіла дитини 63,5 см. і з урахуванням того, що відстань від поверхні стола до підвіконня становить 36 см., ширина підвіконня 22 см., дитина ОСОБА_11 не могла самостійно вибратися на підвіконня.

Крім цього, для того, щоб випасти з вікна, дитині недостатньо було б залізти на підвіконня вікна верхньою половиною тулуба дитини. Дитині необхідно було б ще просунутися по підвіконню вікна вперед до того моменту, коли центр ваги тіла дитини опиниться за межами підвіконня вікна. Враховуючи конструкцію підвіконня вікна, при якій нижня "сходинка" підвіконня вікна значно нижче наступної, експерти прийшли до висновку, що і цю дію дитина фізично не могла би виконати.

Також враховуючи, що в крові дитини виявлено 0,39% етилового спирту, експерти прийшли до висновку, що така кількість етилового спирту для дитини може виявитися у певній мірі токсичною. Ця обставина ще більше знижує ймовірність вчинення дитиною активних дій (а.п. 190-205 т. 3).

Відповідно до висновку комісійної стаціонарної комплексної судової психолого- психіатричної експертизи № 53 від 23.04.2014 року вбачається, що обвинувачена ОСОБА_9 яким-небудь психічним захворюванням або хворобливим психічним розладом не страждала і не страждає в даний час, може усвідомлювати свої дії і керувати ними. До часу, що відноситься до вчинення інкримінованого їй правопорушення, ОСОБА_9 не страждала хронічним психічним захворюванням або тимчасовим хворобливим психічним розладом, перебувала в стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння, і могла повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Не страждала хронічним психічним захворюванням або тимчасовим хворобливим психічним розладом, знаходилась у стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння, і могла в повній мірі віддавати звіт своїм діям та керувати ними.

За своїм психічним станом обвинувачена може постати перед слідством і судом. Застосування заходів медичного характеру не потребує (а.п. 120-126 т. 2).

Згідно акту амбулаторної наркологічної експертизи № 25-А від 27.03.2013 року, вбачається, що ОСОБА_9 ознак наркоманії та алкоголізму не має. Примусового лікування від наркоманії та алкоголізму не потребує (а.п. 111-112 т. 2).
Враховуючи обставини справи та досліджені докази, колегія суддів не приймає до уваги думки потерпілої ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 , що з дитиною стався нещасний випадок, що вона сама перелізла через підвіконня та загинула. Свої доводи останні мотивують тим, що при проведені експертизи був невірно вказаний зріст дитини 63,5 см, бо на їх думку дільничний лікар зафіксував ріст дитини 71 см за 18 днів до її загибелі у медичній картці, що призвело до помилки у висновках експертизи та, в свою чергу, суттєво вплинуло на відповідні висновки з наступних підстав.

Так, потерпіла ОСОБА_8 свідком подій не була, про те, що сталось розмірковує на свій розсуд, бо бажає допомогти своїй онуці, обвинуваченій по справі ОСОБА_9 , уникнути кримінальної відповідальності за скоєний особливо тяжкий злочин, пов`язаний з навмисним позбавленням життя немовля. У слідчих діях, де вона приймала участь, зауважень та доповнень до отриманих результатів не вносила.

З вищезазначених пояснень потерпілої ОСОБА_8 вбачається, що 09.02.2013 року в її відсутність в квартирі обвинувачена ОСОБА_9 залишилась з дитиною, де вживала алкоголь. Крім обвинуваченої та дитини у квартирі нікого не було. Разом з тим потерпіла ОСОБА_8 показала, що обвинуваченій ОСОБА_9 достовірно було відомо місцезнаходження дитини, після того як дитина лежала на прибудинковій території, при цьому обвинувачена ніяких мір щодо пошуку дитини не приймала, знаходилась у квартирі з якої нікуди не виходила. Вона, обвинувачена ОСОБА_9 , особисто бачила, що ОСОБА_8 при ній в квартирі шукає дитину, питає у неї де дитина, на що обвинувачена відповіла ОСОБА_8 , що дитина, який було 9 місяців 25 днів, пішла гуляти.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_9 , знаходячись у квартирі, чула від сусідки ОСОБА_14 , на той момент, коли потерпіла ОСОБА_8 в квартирі шукала дитину, що щось лежить під балконом, і обвинувачена особисто бачила, що ОСОБА_8 вибігла з квартири з метою знайти дитину, також і в цей момент не прийняла жодних мір знайти дитину на вулиці та намагатися боротися за її життя, викликати швидку медичну допомогу, тощо.

Все викладене свідчить про злочинну поведінку обвинуваченої, цинічне ставлення до своїх дій, байдужість щодо долі дитини, і наслідків, які наступили від її дій.

Судом також встановлено, в тому числі і із пояснень обвинуваченої, що до періоду 09.02.2013 року обвинувачена ОСОБА_9 завжди виходила курити у тамбур квартири і тільки 09.02.2013 року вона нібито вирішила покурити на балконі при відкритому вікні, для чого взяла дитину, яка була одягнута в легкий одяг не по сезону, не зважаючи на лютий місяць, з собою на балкон. Всі ці доводи обвинуваченої спростовуються матеріалами провадження та яскраво свідчать про намір ОСОБА_9 , її конкретні навмисні дії, спрямовані на позбавлення життя дитини, вона усвідомлювала всі свої злочинні дії, і розуміла, що в результаті них обов`язково наступить смерть дитини та свідомо бажала настання таких наслідків, тобто її смерті.

Таким чином, ствердження обвинуваченої ОСОБА_9 , потерпілої та захисника про те, що дитина самостійно випала з вікна і тому загинула, судом у судовому засіданні належним чином ретельно перевірені шляхом призначення та проведення комісійній експертизи, допиту експертів, які спростовують вказані доводи.

В зв`язку з цим колегія суддів приходить до висновку про те, що такі доводи і такі ствердження обвинуваченої, потерпілої та захисника не відповідають встановленим в суді обставинам справи, так як повністю спростовуються дослідженими судом показаннями свідків, експертів, допитаних у судовому засіданні, дослідженими матеріалами кримінального провадження та висновком комісійної судово-медичної експертизи №127 від 16.05.2014 року Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, якою експертним шляхом встановлено, що на підставі матеріалів кримінальної справи наданих комісії експертів, з урахуванням результатів судово-медичного дослідження, дитина Бак Анастасія не могла самостійно вибратися на підвіконня та випасти з вікна.
Суд бере до уваги та приймає свідчення експерта ОСОБА_24 , який проводив судово-медичну експертизу по факту смерті дитини ОСОБА_11 та ретельно виміряв зріст трупа дитини, який склав 63,5 см. У трупа не був пошкоджений або сплющений хребет, тому він наполягає, що у дитини був саме такий зріст, який міг відрізнятись від росту живої дитини менш ніж на один сантиметр, тому ні яким чином не міг вплинути на можливість дитини самостійно випасти з вікна.

Вказані доводи підтримані експертом ОСОБА_27 , яка також підтвердила свої висновки про те, що дитина в віці 9 місяців 25 днів при рості 63,5 см чи мабуть незначно більше, при зазначеному розташуванні стола та підвіконня, була не в змозі забратись самостійно на підвіконня та підтягнутись на руках через свої фізичні і вікові можливості.

Посилання захисту на відомості, викладені у довідці № 0033-03 від 12.01.2015 року, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги з тих підстав, що допитаний у судовому засіданні ОСОБА_28 , повідомив, що зазначена у довідці можливість зменшення росту трупу є теоретичними припущеннями, що і підтверджується висновками досліджених судом експертиз.

Колегія суддів не приймає доводів обвинуваченої ОСОБА_9 про те, що з дитиною стався нещасний випадок та розцінює це як відсутність у ОСОБА_9 каяття і її бажання уникнути кримінальної відповідальності за скоєння особливо тяжкого злочину, пов`язаного з навмисним позбавленням життя своєї дитини.

Тому, при викладених обставинах, на підставі сукупності наведених вище та досліджених судом доказів, які достатньо повно викривають обвинувачену у вчиненні інкримінованого їй злочину, колегія суддів вважає, що збоку обвинуваченої були умисні дії, а саме вона особисто викинула свою дитину з вікна 8-го поверху, що свідчить про наявність прямого умислу на вбивство дитини, в результаті чого і настала її смерть, тобто обвинувачена скоїла умисне вбивство малолітньої дитини.

Колегія суддів вважає, що вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, доведена та є причинний зв`язок між її діями і наслідками від них, а саме: загибель малолітньої дитини, що є закономірним результатом умисного діяння обвинуваченої.

Призначаючи покарання у відповідності зі ст. 65 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу ОСОБА_9 та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_9 покарання, колегія суддів вважає обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, та вважає необхідним призначити обвинуваченій ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст. 124 ч. 2 КПК України колегія суддів вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Визнати ОСОБА_9 винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 09.02.2013 року.

Речові докази /а.п. 158-159 т. 2/:

- жіночу сумку чорного кольору з речами ОСОБА_9 - повернути за належністю ОСОБА_9 ,

- мобільний телефон - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_8 ,

- пластикову пляшку, запальничку, пачку сигарет, 3 недопалки, 3 сліда папілярних ліній, порошкоподібну речовину білого кольору, блістер, зошит - знищити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 1836 (одна тисяча вісімсот тридцять шість) гривень /а.п. 144 т.2/.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженій та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3