В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" вересня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003140 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молодіжне, Козятинського р-ну, Вінницької обл., українця, громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого в ФОП « ОСОБА_6 » старшим менеджером, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , у грудні 2014 року, перебуваючи на законних підставах на території станції технічного обслуговування, за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 8, виявив автомобіль марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого у нього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 07 грудня 2014 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи на території станції технічного обслуговування, за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 8, де, користуючись послугами найнятого по оголошенню евакуатора, без дозволу на розпорядження автомобілем, всупереч волі власника, завантажив автомобіль марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_2 на платформу евакуатора та перевіз на вулицю Азербайджанську, в місті Києві, тим самим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом.

ОСОБА_4 , незаконно заволодівши автомобілем марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 8 000 доларів США, який належить ОСОБА_5 , заподіяв потерпілій матеріального збитку, на загальну суму 123 280 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, кваліфіковані вірно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

У судовому засіданні учасниками кримінального провадження надано суду угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0003140 від 28 серпня 2015 року, що укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди потерпілою та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0003140 за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Потерпіла ОСОБА_5 відмовилася заявляти цивільний позов в зв`язку з відшкодуванням завданого збитку. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.1 ст.289 КК України у виді 3 років обмеження волі та враховуючи ст.ст. 66,75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. Також, у даній угоді зазначені роз`яснені потерпілій та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні з`ясовано, що потерпілій розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений і потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілою та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.289 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про примирення підлягає затвердженню.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 28 серпня 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003140 від 28 серпня 2015 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя: