Справа №: 400/1179/15-к
Провадження № 1-кп/400/123/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 рокусмт. Петрове

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1
секретаря- ОСОБА_2
за участі прокурора- ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

та передставника неповнілтнього обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Петрове кримінальне провадження №00000351 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іскрівка Петрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , судимого: 04.08.2014 року Петрівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік; 17.06.2015 року Петрівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі. На підставі ст. ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

- за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця

м. Долинська Долинського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_2 , не судимого;

- за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються в тому, що ОСОБА_5 будучи раніше засудженим за вчинення крадіжки чужого майна, а саме: 17.06.2015 року Петрівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі. На підставі ст. ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, на шлях виправлення не став і скоїв корисливий злочин в період відбуття покарання іспитового строку, при наступних обставинах.

07.07.2015 року, близько 20-ї години ОСОБА_5 разом з неповнолітнім ОСОБА_6 , перебували неподалік водоймища в селі Іскрівка, Петрівського району Кіровоградської області. Поряд із вказаним водоймищем, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 помітили автомобіль марки ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 бежевого кольору, яким приїхали на відпочинок ОСОБА_7 , зі своєю дружиною ОСОБА_9 та знайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .В.. Підійшовши ближче до автомобіля, ОСОБА_6 на задньому сидінні салону автомобіля побачив барсетку і у нього виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, яке знаходиться в автомобілі марки ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 і він запропонував ОСОБА_5 вчинити кримінальне правопорушення разом, на що останній погодився.

Реалізовуючи свої спільні злочинні дії, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, керуючись при цьому спільним корисливим мотивом, ОСОБА_6 скляною пляшкою із-під пива, розбив ліве заднє вікно автомобіля ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , і заліз в салон, звідки викрав та передав ОСОБА_5 барсетку чорного кольору, яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого та в якій знаходилися: мобільний телефон марки «Самсунг» С5830, вартість якого згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 1455 від 28.07.2015 року складає 800 гривень; мобільний телефон марки «Самсунг» С 87262 вартість якого згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 1455 від 28.07.2015 року складає 1 385 гривень 60 копійок; мобільний телефон марки «Престиж» вартістью 871 гривень 20 копійок та кошти в сумі 40 гривень. В цей час, до автомобіля повернувся ОСОБА_12 , який застиг ОСОБА_6 в ході передачі викраденого ОСОБА_5 , та зробив їм зауваження. Не відреагувавши на вигуки ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заволодівши майном ОСОБА_7 , почали втікати, але в подальшому були затримані ОСОБА_12 .

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 3 096 гривень 80 копійок.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_7 .

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 винними себе визнали та обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що 07.07.2015 року, близько 20-ї години він разом зі своїм товаришем ОСОБА_6 перебували неподалік водоймища в селі Іскрівка. Поряд із вказаним водоймищем, вони помітили автомобіль марки ВАЗ 2108. Підійшовши ближче до автомобіля, вони побачили на задньому сидінні салону автомобіля барсетку і ОСОБА_6 запропонував йому викрасти речі з автомобіля разом, на що він погодився. Після чого ОСОБА_6 скляною пляшкою із-під пива, розбив ліве заднє вікно автомобіля і заліз в салон, звідки викрав та передав йому барсетку чорного кольору, в якій знаходилися: мобільні телефони та кошти в сумі 40 гривень. Коли вони роздивились викрадені речі та почали йти від автомобіля, в цей час їм в слід почав кричати якийсь чоловік, щоб вони зупинились, але вони почали тікати геть. ОСОБА_6 втік, а він впав на доріжці і заліз в кущі, але був затриманий чоловіком, який їм кричав. Потім він зателефонував ОСОБА_6 і останній прийшов до них. Після чого потерпілий викликав працівників міліції. Вину вони визнали і щиро розкаюються в скоєному та погоджуються відшкодувати потерпілому заподіянні збитки.

Обвинувачений ОСОБА_6 дав аналогічні покази показам обвинуваченого ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив суду, що 07.07.2015 року, близько 20-ї години він разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 та знайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_13 приїхали до с. Іскрівка Петрівського району Кіровоградської області, до джерела, щоб покупатися. Приїхавши вони залишили автомобіль біля мосту і всі пішли до джерела, а ОСОБА_10 провернувся до автомобіля за рушником. Через деякий час ОСОБА_10 повернувся і повідомив йому, що в його автомобілі розбите заднє ліве скло і він зловив хлопця, який намагався втекти від нього з їх речами, а саме барсеткою та трьома мобільними телефонами і грошима. Потім хлопець повідомив що його прізвище ОСОБА_5 і він викрав речі з автомобіля зі своїм товаришем, якого прізвище ОСОБА_6 .. Потім ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_6 і останній прийшов до них. Після чого вони викликали працівників міліції. Також ОСОБА_10 йому розповів про те, що коли він повертався до автомобіля за полотенцем то побачив двох хлопців, які відходили від автомобіля з їх речами, а в автомобілі було розбите заднє ліве скло. Він почав кричати хлопцям, щоб вони зупинились, але останні почали тікати. Тоді він почав бігти за ними і одного хлопця з їх речами він зловив, а інший втік. Крадіжкою йому заподіяно матеріальну шкоду, яка виразилася в розбиті скла в його автомобілі і яку він оцінює в 1 000 гривень. Також крадіжкою йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 2 000 гривень. Він підтримує свій цивільний позов і просить суд стягнути з обвинувачених солідарно заподіяну йому матеріальну і моральну шкоду.

Також в судовому засіданні були досліджені матеріалами кримінального провадження а саме: протоколом огляду місця події від 07.07.2015 року, в ході якого було оглянуто автомобіль марки ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 бежевого кольору, який розташований в с. Іскрівка Петрівського району Кіровоградської області, неподалік від джерела, де факт крадіжки двох мобільних телефонів марки «Самсунг», одного мобільного телефону марки «Престиж», сумочки чорного кольору та 40 гривень підтвердився; висновком судово товарознавчої експертизи №1455 від 28.07.2015 року, згідно якого вартість мобільного телефону марки «Самсунг» С5830, складає 800 гривень; мобільного телефону марки «Самсунг» С НОМЕР_2 складає 1 385 гривень 60 копійок; мобільного телефону марки «Престиж» складає 871 гривень 20 копійок; висновками судово - психіатричної експертизи №466 від 18.09.2015 року, згідно якої обвинувачений ОСОБА_5 є осудними та підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що в ході судового розгляду кримінального провадження не здобуто доказів вини обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто у відкритму викраденні чужого майна (грабіж), що підтверджується наступним.

З об`єктивної сторони грабіж характеризується відкритим способом викрадення чужого майна. Відкритим визнається викрадення, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину. Такими особами можуть бути особи, у власності, володінні чи під охороною яких знаходиться майно, на яке здійснюється посягання, очевидці. Однак до таких осіб не можуть бути віднесені співучасники грабіжника, а також інші особи, в силу певних зв`язків чи стосунків з якими винний розраховує на потурання з їхнього боку (не очікує будь якої протидії вчинюваному ним діянню).

З об`єктивної сторони вчинення грабежу можливе у формі: відкритого викрадення чужого майна без застосування насильства або погрози його застосування (ненасильницький грабіж); та відкритого викрадення чужого майна із застосуванням насильства або погрози його застосування (насильницький грабіж).

При ненасильницькому грабежі винний при вилученні майна не звертається до застосування насильства або погрози до потерпілого чи інших осіб (не здійснює цілеспрямованої дії на їх психіку чи тілесну недоторканість), а обмежується прикладенням певних зусиль лише безпосередньо для вилучення майна. Типовим проявом простого грабежу є так званий "ривок", коди грабіжник несподівано для потерпілого чи інших осіб захоплює майно (вихоплює із рук сумку, зриває з голови шапку тощо).

Відповідно до постанови №10 Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року, крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. Розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні).

Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність, стан сп`яніння).

Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій.

В ході судового слідства обвинувачені пояснили, що коли вони підійшли до автомобіля потерпілого і у них виник умисел на викрадення чужого майна, то вони впевнилися в тому, що їх ніхто не бачить і вони не помічені іншими особами. Також вони пояснили, що якщо б їх помітили, то вони б не стали скоювати крадіжку з автомобіля потерпілого.

Крім цього потерпілий ОСОБА_7 пояснив суду, що його товариш ОСОБА_14 розповів йому про те, що коли він повертався до автомобіля за рушником то побачив двох хлопців, які відходили від автомобіля з їх речами, а в автомобілі було розбите заднє ліве скло. Він почав кричати хлопцям, щоб вони зупинились, але останні почали тікати. Тоді він почав бігти за ними і одного хлопця з їх речами він зловив, а інший втік. Тобто самої події крадіжки свідок ОСОБА_14 не бачив.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:1) чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; 2) чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; 3) чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення;4) чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; 5) чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; 6) яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати;

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що під час судового розгляду кримінального провадження встановлено, що обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК України, є необґрунтованим.

Але в ході судового розгляду кримінального провадження здобуто достатньо доказів вини обвинувачених в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, тобто в таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, що підтверджується вищевказаними доказами.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

А дії обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених суд визнає щире каяття та те, що обвинувачений ОСОБА_6 є неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених суд не вбачає.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинувачених, які задовільно характеризуються за місцем проживання, обвинувачений ОСОБА_6 вперше пртягується до кримінальної відповідальності, обвинувачений ОСОБА_5 був раніше неодноразово судимий і на шлях виправлення не став і скоїв корисливий злочин в період відбуття покарання іспитового терміну та приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе при призначенні покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, а виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально виконавчій установі.

Обвинувачений ОСОБА_5 був засуджений 17.06.2015 року Петрівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі. На підставі ст. ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, тому на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання необхідно частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлений цивільний позов про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в сумі 1 000 гривень та заподіяної моральної шкоди в сумі 2 000 гривень. Обвинуваченні позов визнали і їх вина в заподіянні збитків доведена, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Долю речових доказів, та питання процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 374 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді

4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.06.2015 року та за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до

вступу вироку в закону силу залишити - утримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з 17 серпня 2015 року, тобто з моменту обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді

3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно судові витрати по справі в сумі 492 гривні за проведення експертизи в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно на користь потерпілого ОСОБА_7 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 1 000 гривень та заподіяну моральну шкоду в сумі 2 000 гривень.

В разі відсутності коштів у неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 стягнення проводити з його матері - ОСОБА_15 .

Речові докази по справі: два мобільні телефони марки «Самсунг», однин мобільний телефон марки «Престиж», сумочку чорного кольору та 40 (сорок) гривень, які передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 - залишити власнику - потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Петрівський районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду ОСОБА_16