10.05.2012
Справа № 1-208/2011
№1/1121/14/12
Ухвала

Іменем України

10 травня 2012 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів: головуючого судді Волошиної Н.Л., суддів Мельничика Ю.С., Андріянова О.В., при секретарі - Доненко Н.О., за участю прокурора Єднєва В.О., захисників адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одружений, не працює, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого: 11 червня 2001 року Світловодським міським судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з відстрочкою на 1 рік, штраф 300 грн.; 13 березня 2002 року Світловодським міським судом за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 13 травня 2005 року по відбуттю повного строку покарання; 22 березня 2011 року Світловодським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 317 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.. 75 КК України з визначенням іспитового строку тривалістю 3 роки;

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, не працює, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше в силу ст.. 89 КК України не судимого;

- у скоєні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим слідством підсудним предявлено обвинувачення у скоєнні

навмисного злочину проти життя та здоровя особи , скоєного за наступних обставин:

Так, з 2005 року ОСОБА_4 мешкав однією сімєю без реєстрації шлюбу з громадянкою ОСОБА_6, в його квартирі АДРЕСА_1 м. Світловодськ. 28 квітня 2011 року в денний час, в гості до ОСОБА_4 прибув його знайомий ОСОБА_5. В цей же день ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 вживали спиртні напої. Під час розпиття алкогольних напоїв, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла сварка. Уникаючи розвитку конфліктної ситуації, ОСОБА_6 вийшла з квартири та пішла до раніше знайомого їй громадянина ОСОБА_7, який мешкав у квартирі АДРЕСА_2 м. Світловодськ. Прибувши до вище зазначеної квартири ОСОБА_6, попрохала у ОСОБА_7 залишитися в його квартирі переночувати, на що ОСОБА_7 відповів згодою і ОСОБА_6 в ніч на 29.04.2011 року залишилася спати в квартирі ОСОБА_7 Вранці 29.04.2011 року ОСОБА_6 пішла з квартири ОСОБА_7 до місця свого проживання в квартиру ІНФОРМАЦІЯ_7 м. Світловодськ, де в цей час знаходився ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які вживали спиртні напої. Перебуваючи в приміщенні вище зазначеної квартири між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 знову виникла сварка, на ґрунті того, що ОСОБА_4 був незадоволений відсутністю ОСОБА_6 за місцем їх спільного проживання в нічний час. У своє виправдання ОСОБА_6 пояснила ОСОБА_4, що вона ночувала в квартирі ОСОБА_7

В цей же день 29.04.2011 року о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з метою перевірки пояснень ОСОБА_6 з приводу її місця знаходження в нічий час, прийшли до квартири ОСОБА_7 Перебуваючи в приміщенні кухні квартири, № 35, в будинку, № 2А, по вулиці Молодіжній в смт. Власівка м.Світловодськ, ОСОБА_4 запитав у ОСОБА_7 чи не перебувала у нього в ночі ОСОБА_6, на що ОСОБА_7 повідомив, що дійсно ОСОБА_6 ночувала всю ніч в його квартирі. Дана відповідь не влаштувала ОСОБА_4, а навпаки розлютила його, і на ґрунті ревнощів ОСОБА_4 в подружній зраді ОСОБА_6, у ОСОБА_4 виникли неприязні відносини до ОСОБА_7 В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. При цьому, ОСОБА_4 з метою подолання можливого опору потерпілого, вступив у злочину змову з ОСОБА_5 направлену на умисне вбивство ОСОБА_7, шляхом нанесення останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4, будучи в стані алкогольного спяніння, наніс один потужній цільово-спрямований удар рукою в область голови ОСОБА_7, від якого останній впав на підлогу. В цей час ОСОБА_5, будучи в стані алкогольного спяніння, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 почав наносити багаточисельні потужні удари ногами по голові та тулубу ОСОБА_7 Продовжуючи свої злочині дії, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 наніс багаточисельні удари ногами по голові, не менше 4 ударів, та в інші частини тіла ОСОБА_7, не менше 3 ударів.

Під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7, ОСОБА_6 з приміщення квартири втекла.

Вчинивши умисне вбивство ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли.

В результаті злочинних дій, направлених на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5, спричинили ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді:

- внутрішньочерепна травма - крововиливів в області обличчя, садни, припухлості мяких тканин і поверхнева рана голови, крововилив в мякі покрови голови та під тверду, і мяку мозкову оболонку, забій речовини головного мозку, які відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення, по відношенню до живих осіб;

- садна в області правого стегна, крововиливи поясниці з права і грудей, які відносяться до категорії легких, по відношенню до живих осіб.

Від одержаних вище зазначених тілесних ушкоджень, у саме від забою речовини головного мозку в поєднанні з крововиливом під тверду і мяку мозкову оболонку, як наслідок закритої черепно-мозкової травми ОСОБА_7 помер.

Таким чином, за ознаками вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_5Б . обвинувачуються у чинені злочину, відповідальність за який передбачено п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Підсудний ОСОБА_5 вини у вчиненому злочині не визнав, повністю заперечує сам факт своєї присутності в квартирі №35 будинку №2 а по вулиці Молодіжній смт. Власівка м. Світловодськ.

Підсудний ОСОБА_4 свою вину у предявленому обвинувачені не визнав, зазначає про те, що жодних тілесних ушкоджень 29 квітня 2011 року ОСОБА_7 не наносив, взагалі був з ним у дружніх стосунках, відносився до нього з повагою, жодних ревнощів стосовно ОСОБА_6 до ОСОБА_7 у нього не було і не могло бути, оскільки останній був хворою людиною похилого віку.

Дослідивши в повній мірі докази, представлені стороною обвинувачення, суд прийшов до висновку про необхідність повернення кримінальної справи прокуророві для організації проведення додаткового розслідування, з огляду на слідуючі встановлені судом обставини.

Згідно п. 1 ст. 64 КПК України, при проваджені досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді доказуванню підлягають подія злочину ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Органом досудового слідства визначено час злочину, а саме вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 29 квітня 2011 року о 10 год. 00 хв.

Прямим свідком, очевидцем злочину зазначено ОСОБА_6

Даючи показання в якості свідка в ході досудового слідства 01 травня 2011 року ОСОБА_6 зазначала про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наносили наступного дня після 28 квітня 2011 року.

Проте, під час відтворення обстановки та обставин події 01 травня 2011 року за участю ОСОБА_6 остання ствердно вказала, що тілесні ушкодження в її присутності в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 м. Світловодська ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наносили ОСОБА_7 28 квітня 2011 року о 10 год. 00 хв.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_6 допитати не вдалось в силу її неявки в судове засідання за викликом суду та невиконання Світловодським МВ УМВС України в Кіровоградській області ухвал Світловодського міськрайонного суду про її примусовий привід.

Вказаний ОСОБА_6 в ході відтворення обстановки і обставин події час вчинення злочину, а саме 28 квітня 2011 року не узгоджується з часом, вказаним у обвинувальному висновку 29 квітня 2011 року, а також з показаннями, даними в судовому засіданні свідками ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12Г, які зазначали про те, що ввечері 28 квітня 2011 року вони були в квартирі ОСОБА_7, який перебував у здоровому стані та разом з ним вживали алкогольні напої.

Крім того, мають місце протиріччя і в показаннях ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 за події 29 квітня 2011 року.

Так, зокрема ОСОБА_8 в судовому засіданні засвідчив, що він в ніч з 28 на 29 квітня 2011 року ночував у квартирі ОСОБА_7 на кухні. Вранці близько 07 години 29 квітня 2011 року до квартири прийшли його мати ОСОБА_13 ОСОБА_8, вітчим ОСОБА_14 та ОСОБА_10. ОСОБА_10 попросив його підняти ОСОБА_7, бо той лежить в несвідомому стані на підлозі в кімнаті. Підійшовши до ОСОБА_7, він намагався привести його до тями, проте останній ні на що не реагував. Його стан відрізнявся від звичайного, він видавав звуки хрипу чи храпу, проте зазвичай він ніколи не хропів. Він поклав ОСОБА_7 на диван у кімнаті та пішов з квартири у справах. Коли ввечері близько 18 год. того ж дня він повернувся, то ОСОБА_7 так і знаходився на дивані в кімнаті, лежачи обличчям до стіни. Оглянувши його свідок виявив , що у нього з рота тече кров, після чого позвав на допомогу сусіда ОСОБА_15, у присутності якого ОСОБА_7 і помер.

Свідок ОСОБА_10 підтвердив покази свідка ОСОБА_8 щодо подій , які мали місце близько 07 години ранку 29 квітня 2011 року та доповнив, що близько 12 год. 30 хв. він зі своєю дружиною ОСОБА_16 знову приходив до квартири ОСОБА_7, при чому застали в квартирі ОСОБА_9, який сидів у кріслі в кімнаті та ОСОБА_11, що лежав на дивані скраю, поруч з ОСОБА_7 , лежачим на дивані під стіною. Останній видавав звуки хрипу чи храпу, при чому ОСОБА_11 його потормошив, на що не було жодної реакції ОСОБА_7. На запитання ОСОБА_10 ОСОБА_9 та ОСОБА_11 відповіли, що вони застали ОСОБА_7 саме в такому положенні.

Свідок ОСОБА_12 в суді засвідчив, що заходив до квартири ОСОБА_7 29 квітня 2011 року близько 9-10 години ранку, при цьому господар лежав на дивані у кімнаті обличчям до стіни, важко дихав та видавав звуки, схожі на храп. На оклик свідка ОСОБА_7 не відізвався, після чого він пішов. Більше нікого в квартирі в той час не було.

З показань ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , даних в ході судового засідання вбачається, що в першій половині дня, близько 10 - 11 години 29 квітня 2011 року вони приходили до квартири ОСОБА_7 та застали його лежачим на дивані в кімнаті обличчям до стіни , при цьому він видавав звуки схожі на храп, внаслідок чого вони зробили висновок , що він спить. ОСОБА_9 сів у крісло, а ОСОБА_11 приліг біля ОСОБА_7 на диван скраю та коротали так час приблизно 1-2 годин. Пізніше до квартири заходив ОСОБА_10 з дружиною, які побули хвилин 15 і пішли. Після них і вони покинули приміщення квартири.

Таким чином хід подій в квартирі ОСОБА_7 в першій половині дня 29 квітня 2011 року, висвітлений у показаннях вищезазначених свідків, які є послідовними, абсолютно не узгоджується з показаннями ОСОБА_6 щодо подій, які відбувалися в квартирі ОСОБА_7 у цей же час.

Крім того, даючи показання в якості свідка на досудовому слідстві 01 травня 2011 року ОСОБА_6 зазначала про те, що очевидцем нанесення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 був чоловік на імя Руслан.

В ході проведення досудового слідства слідчий в порядку ст.. 114 КПК України надавав доручення працівникам СКР Світловодського МВ УМВС України в Кіровоградській області провести оперативно розшукові заходи, направлені на встановлення особи Руслана, який відповідно до показань свідка ОСОБА_6 знаходився в квартирі ОСОБА_7

На виконання вказаного доручення надана інформація начальника Світловосдького МВ УМВС України в Кіровоградській області полковника міліції ОСОБА_16 від 14 липня 2011 року про те, що такою особою є ОСОБА_8 (а.с. 99, т. 1).

Разом з тим, будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 не підтверджує показання ОСОБА_6 про те , що 28 чи 29 квітня 2011 в його присутності в квартирі ОСОБА_7 перебували ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і наносили потерпілому тілесні ушкодження.

У вищезазначених показаннях вбачаються суттєві суперечності щодо подій, які мали місце як 28, так і 29 квітня 2011 року і слідчих дій, які б усунули розбіжності у показах даних свідків, підсудних в ході досудового слідства проведено не було. Усунути ці розбіжності під час судового розгляду шляхом допиту свідка ОСОБА_6 немає жодної можливості з огляду на незабезпечення Світловодським МВ УМВС України в Кіровоградській області її участі в судовому засіданні, як того вимагав суд в ухвалах про її примусовий привід.

Крім іншого, в матеріалах кримінальної справи містяться суперечливі дані щодо часу настання смерті ОСОБА_7

Так, в постановах про предявлення обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_5 відомості щодо часу смерті ОСОБА_7 відсутні. Натомість зазначено, що тілесні ушкодження з метою заподіяння смерті ОСОБА_7 вони нанесли близько 10 год. 29 квітня 2011 року. Вчинивши умисне вбивство ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли.

Разом з тим, вбивство - це умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині і обєктивна сторона даного злочину характеризується діянням - тобто посяганням на життя іншої особи, наслідками у вигляді незворотної смерті потерпілого, причинним звязком між вказаним діянням і наслідками та факультативними ознаками. В даному випадку обовязковому доказуванню підлягає як час вчинення діяння, так і час настання наслідку у вигляді незворотної смерті.

Проте предявлене підсудним обвинувачення не є конкретним з підстав невизначеності проміжку часу між діянням та наслідком у вигляді настання смерті потерпілого.

Так, згідно довідки головного лікаря Світловодської ЦРЛ від 12 березня 2012 року , відділенням швидкої медичної допомоги Світловодської ЦРЛ 29 квітня 2011 року о 21 год. 10 хв. зареєстровано виклик № 8433 за адресою АДРЕСА_4 до ОСОБА_7К з приводом до виклику «не дихає». По приїзду лікарська бригада зафіксувала смерть до прибуття. (а.с 72, т. 4)

Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_17, даючи показання щодо часу смерті, вказують приблизно - близько 21 год. 29 квітня 2011 року.

Згідно п. 15, п. 16 Висновку судово медичної експертизи № 90 від 30 квітня 2011 року, смерть ОСОБА_17 наступила за 12-24 години до моменту судово медичної експертизи трупа від забою речовини головного мозку у сукупності з крововиливом під тверду та мяку мозкові оболонки, як наслідок закритої внутрішньочерепної травми. (а.с. 108, т.2)

В той же час з Висновку судово медичної експертизи № 90 (додаткового до висновку експерта № 90 від 30 квітня 2011 року) , давність спричинення ОСОБА_7 пошкоджень в область голови - до 12 годин.(а.с. 185, т.2)

В судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_18 уточнила вищезазначений Висновок судово медичної експертизи № 90 (додатковий до висновку експерта № 90 від 30 квітня 2011 року) та вказала, що точкою відліку цих 12 годин слід вважати момент дослідження нею трупу померлого ОСОБА_7. Таке дослідження вона проводила 30 квітня 2011 року в період приблизно з 08 до 12 години . З вказаного експерт в судовому засіданні зробила висновок про спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, від яких настала його смерть, у період часу з 20 до 24 години 29 квітня 2011 року та зазначила, що від часу спричинення тілесних ушкоджень до моменту смерті повинен був пройти значний проміжок часу, бо смерть наступила від крововиливу під мозкові оболонки, який здійснювався поступово.

Однак дані висновки експерта повністю різняться з іншими доказами у справі, а саме з показами потерпілої, свідків, інформацією швидкої медичної допомоги.

Крім того, маються не усунуті суперечності у висновках судово медичної експертизи , проведеної експертом ОСОБА_18 та показах свідків і щодо інших обставин, що мають суттєве значення для встановлення істини у справі.

Так, усі свідки, потерпіла свідчили про те, що останнім часом потерпілий ОСОБА_7 зловживав алкогольними напоями, в тому числі ввечері 28 квітня 2011 року напередодні смерті він вживав алкоголь. Натомість з п. 26 Висновку судово - медичної експертизи № 90 від 30 квітня 2011 року вбачається, що в крові від трупа ОСОБА_7 етанол не виявлений, при чому в судовому засіданні експерт пояснила, що це свідчить про невживання померлим алкоголю за 24 48 годин до моменту смерті.

Також з предявленого обвинувачення та показів на досудовому слідстві свідка ОСОБА_6 вбачається, що вбивство ОСОБА_7 підсудні вчинили в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_5.

Труп же ОСОБА_7 був виявлений у приміщенні кімнати вказаної квартири на дивані, що підтверджується протоколом огляду місця події від 29 квітня 2011 року (а.с. 8-9, т. 1), а з п.22, п. 23 Висновку судово медичної експертизи від 30 квітня 2011 року за № 90 (а.с. 108, т. 2) вбачається, що місце виявлення трупа являється місцем спричинення йому тілесних ушкоджень та настання смерті, судово медичних даних, які б свідчили про те, що труп переміщали, волочили виявлено не було.

Зважаючи на викладене суд вважає Висновки судово медичної експертизи № 90 від 30 квітня 2011 року та додаткові до нього такими, що суперечать іншим матеріалам справи та викликають сумніви у їх правильності, що давало підстави для призначення та проведення під час досудового слідства повторної судово медичної експертизи за участю інших експертів, чого зроблено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Згідно з абз. 2, 3 п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 11 лютого 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», досудове слідство визнається неповним , якщо під час його провадження всупереч вимогам ст. 22 і 64 КПК не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були зясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

Оцінюючи викладене вище суд прийшов до висновку, що органи досудового слідства по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України допустили суттєву неповноту та неправильність досудового слідства.

Істотні суперечності щодо часу спричинення тілесних ушкоджень та настання смерті ОСОБА_7, конкретного місця скоєння злочину , інших обставин, що мають суттєве значення для повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, встановлення істини у справі, не усунуті під час досудового слідства і суд позбавлений можливості усунути ці суперечності в ході судового розгляду як шляхом ретельного допиту свідка ОСОБА_6 в звязку з її відсутністю, так і шляхом допиту нових свідків та призначення додаткової судово-медичної експертизи з огляду на положення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» № 2 від 11 лютого 2005 року, який наголошує на тому, що за змістом чинного законодавства виклик і допит нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК, на підтвердження чи спростування позицій сторін допускаються тільки за клопотанням сторін, які в даному судовому засіданні не заявлялися.

Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» № 2 від 11 лютого 2005 року, висновки суду не можуть ґрунтуватися на доказах, які не перевірені в судовому засіданні. У відповідності до п. 7 ст. 263 КПК України, підсудні в судовому засіданні мають право задавати питання свідкам. В даному випадку ОСОБА_8 та ОСОБА_5 позбавлені можливості реалізації наданих їм ст.. 263 КПК України прав щодо прийняття участі у допиті свідка ОСОБА_6, яка, як вони заявляють, їх оговорює, а суд, в свою чергу, позбавлений можливості перевірити показання підсудних щодо їх невинуватості у вчиненні предявленого їм обвинуваченням злочину. В ході досудового слідства слідчі дії - очні ставки між ОСОБА_6 та кожним із підсудних не проводилися. При таких обставинах є всі підстави наголошувати про обмеження права підсудних на захист від висунутого їм обвинувачення.

З огляду на викладене суд приходить до переконання про наявність підстав для повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти та неправильності досудового слідства, які не можуть бути усунені в ході судового розгляду, незабезпечення підсудним права на захист, як те передбачено ст. 281 КПК України.

В ході проведення додаткового розслідування необхідно:

- встановити місце перебування свідка ОСОБА_6, провести її ретельний допит з приводу відомих їй обставин вбивства ОСОБА_7;

- провести необхідні слідчі дії за участю свідка ОСОБА_6 з метою перевірки достовірності її показань та їх закріплення;

- провести очні ставки між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з метою усунення суперечностей у їх показаннях;

- встановити особи та допитати в якості свідків громадян, які відвідували квартиру АДРЕСА_6 м. Світловодська 29 квітня 2011 року, на яких вказали свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_8 - дружину ОСОБА_10 ОСОБА_16, матір та вітчима свідка ОСОБА_8 - ОСОБА_13 ОСОБА_8, ОСОБА_14, з питань що мають значення для встановлення істини у справі;

- з підстав ч. 6 ст. 75 КПК України призначити у справі повторну судово медичну експертизу, яку доручити іншому експертові чи експертам, з питань, що мають суттєве значення для справи, з врахуванням зауважень, викладених судом вище;

- виконати вимоги ст.ст. 132, 140, 142, 143, 218-220 КПК України та скласти обвинувальний висновок з дотриманням вимог ст.. ст.. 223-224 КПК України.

При поверненні справи для організації проведення додаткового розслідування суд вирішує питання про запобіжні заходи відносно підсудних.

Відносно підсудного ОСОБА_4 в ході досудового слідства обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому підстав для зміни обраного запобіжного заходу наразі немає, оскільки при його обрані було правильно враховано, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину у період відбування іспитового строку за попереднім вироком суду, а відтак є всі підстави вважати, що він може ухилитися від слідства та суду, а також продовжувати злочинну діяльність.

Що стосується підсудного ОСОБА_5, то останній раніше в силу ст.. 89 КК України судимий не був, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, даних про те, що він під час проведення досудового слідства чи протягом судового розгляду ухилявся від виконання процесуальних рішень, перешкоджав встановленню істини у справі, впливав чи мав намір вплинути на хід слідства суду не представлено.

У відповідності до ч. 2 ст. 148 КПК України, запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений , підсудний , засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Запобіжний захід у вигляді взяття під варту застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим чи підсудним процесуальних обовязків та належної поведінки.

Передбачення санкцією статті КК України, яка встановлює відповідальність за злочин , у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі більше ніж на три роки не є безумовною підставою для обрання відносно нього такого запобіжного заходу, як утримання під вартою. Наявність сукупності передбачених нормами КПК України умов, достатніх для тримання особи під вартою відносно ОСОБА_5 суд наразі не вбачає.

На підставі викладеного суд вважає, що підстави для обрання відносно ОСОБА_5 такого суворого запобіжного заходу як утримання під вартою на даний час відсутні, а запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд є достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обовязків та належної поведінки, в звязку з чим раніше обрану міру запобіжного заходу слід змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд.

Зважаючи на викладене та керуючись ст. 281 КПК України, , п.п. 8, 9, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», суд, -

Ухвалив:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4, ОСОБА_5 у скоєні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 15 КК України повернути Світловодському міжрайпрокурору для організації проведення додаткового розслідування.

В ході проведення додаткового розслідування виконати дії, зазначені в мотивувальній частині постанови.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 залишити без змін утримання під вартою

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд та звільнити його з під варти негайно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі 7 діб з дня її винесення.

Головуючий суддя Н.Л. Волошина

Суддя Ю.С. Мельничик

Суддя О.В. Андріянов