Провадження №11-кп/772/877/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого- судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_12 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24.07.2015 року, яким,-

ОСОБА_10
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженку м. Бершадь Вінницької області,

українку, громадянку України,
зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 ,
проживаючої за адресою АДРЕСА_2 ,
раніше не судимої
засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 354 КК України до штрафу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. зі спеціальною конфіскацією грошових коштів в сумі 2000 грн., які були предметом вчиненого кримінального правопорушення;

ОСОБА_11 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженки с. Маянів Тиврівського району Вінницької області,

українки, громадянки України,
проживаючої за адресою
АДРЕСА_3
раніше не судимої
засуджено за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 354 КК України та засуджена до штрафу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. зі спеціальною конфіскацією грошових коштів в сумі 2000 грн., які були предметом вчиненого кримінального правопорушення.

Вирішено долю речових доказів-стягнуто солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь держави 7126 (сім тисяч сто двадцять шість) грн..32 коп. вартості проведення кримінальні стичних досліджень.

З вироку вбачається - ОСОБА_10 згідно з наказом лікаря КЗ ВОНД «Соціотерапія» ОСОБА_13 від 10.11.2004 року за № 47-ВК призначена на посаду лікаря-нарколога кабінету медичного огляду на стан сп`яніння комунального закладу Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія». Відповідно до наказу головного лікаря ОСОБА_13 від 02.01.2004 року за № 1-ВК ОСОБА_11 призначена на посаду медичної сестри приймального відділення вищевказаного комунального закладу.

04.03.2015 року біля 17.50 од. працівниками ВДАІ м. Вінниці УМВС України у Вінницькій області з метою проходження медичного огляду на стан сп`яніння доставлено до КЗ ВОНД «Соціотерапія», розташованого за адресою вул.. Пирогова, 109-в в м. Вінниці, водія автомобіля марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_14 .

В подальшому після здачі ОСОБА_14 відповідних аналізів, лікар-нарколог ВК ВЛНД «Соціотерапія» ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди, маючи намір залучити як пособника у вчиненні злочину медичну сестру приймального відділення КЗ ВОНД «Соціотерапія» ОСОБА_11 , написала на аркуші паперу ім`я останньої та її номер мобільного телефону, який надала ОСОБА_14 та сказала, щоб той зв`язався з нею стосовно складання висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому буде відображено відсутність ознак сп`яніння останнього.

ОСОБА_14 на виконання вказівки ОСОБА_10 зателефонував за наданим нею номером телефону і домовився з ОСОБА_11 про зустріч. Під час зустрічі ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_14 про необхідність передачі грошових коштів в сумі 2000 грн. за складання ОСОБА_10 вищевказаного висновку з відображенням відсутності у нього ознак сп`яніння.

Після цього, ОСОБА_11 , виступаючи пособником вчинюваного кримінального правопорушення, діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до домовленості з ОСОБА_15 04.03.2015 року біля 20.30 год. зустрілась з ОСОБА_14 неподалік будинку АДРЕСА_4 , де отримала від ОСОБА_14 неправомірну вигоду грошові кошти в сумі 2000 грн., які мала намір передати ОСОБА_10 . Однак, через незалежні від неї обставини затримання працівниками міліції відразу після вчинення злочину не змогла їх передати та довести спільні з ОСОБА_15 злочинні дії до кінця.

У своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_12 просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у удовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження і неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 винною за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 368 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавлення права обіймати на підприємствах, в установах, організаціях державної чи комунальної форми власності, посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком 2 роки, та зі спеціальною конфіскацією грошових коштів в сумі 2000 грн., які були предметом вчиненого кримінального правопорушення; визнати ОСОБА_11 винною за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 368 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, зі спеціальною конфіскацією грошових коштів в сумі 2000 грн., які були предметом вчиненого кримінального правопорушення. А також ставить питання про зміну в мотивувальній частині вироку абзацу «стягнути солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь держави 7126 (сім тисяч сто двадцять шість) грн.. 32 коп. вартості проведення кримінальні стичних досліджень» на «стягнути в рівних долях з ОСОБА_15 та ОСОБА_11 на користь держави 3563 грн. 16 коп. вартості проведення криміналістичних досліджень».

Свої вимоги мотивує тим, що суд дійшов хибного висновку щодо безпідставної кваліфікації органом досудового розслідування дій обвинуваченої ОСОБА_10 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 368 К України та обвинуваченої ОСОБА_11 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 368 КК України, оскільки ОСОБА_10 є суб`єктом відповідальності з корупційні правопорушення.

Заслухавши доповідача, обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, міркування прокурора, який підтримав власну апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_12 підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом по даній справі дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.

Перекваліфіковуючи дії обвинувачених ОСОБА_10 з ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 368 КК України на ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 354 КК України та ОСОБА_11 з ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 368 КК України на ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 354 КК України, суд першої інстанції послався на те, що обвинувачені не є службовими особами та є суб`єктами інкримінує мого їм правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно п. «а» ч. 2 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення є, зокрема, посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені в п. 1 ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну службу» посадовими особами вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Відповідно ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

У примітці 1 до ст..364 КК України зазначено «Службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом».

Крім того, з відповіді на запит адвоката ОСОБА_8 № 1/1-398 від 23.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_10 до 04.03.2015 року обіймала посаду лікаря-нарколога кабінету медичних оглядів на стан сп`яніння КЗ ВЛНД «Соціотерапія», відповідно до наказу головного лікаря №47-ВК від 10.11.2004 року. Відповідно до своїх посадових обов`язків ОСОБА_10 не виконувала організаційно-розпорядчих функцій, не являлася державним службовцем та працювала в даній установі на підставі трудового договору.
У примітці 1 до ст. 354 КК України вказано «під особою, яка працює на користь підприємства, установи, організації, слід розуміти особу, яка виконує роботу або надає послугу відповідно до договору з таким підприємством, установою, організацією».
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що особи обвинувачених не наділені організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими обов`язками тимчасово або постійно, а тому в їх діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 364 КК України, у зв`язку з чим вірно перекваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_10 з ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 368 КК України на ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 354 КК України та ОСОБА_11 з ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 368 КК України на ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 354 КК України.

Водночас доводи апеляційної скарги прокурора в частині істотного порушення кримінального процесуального закону , про стягнення процесуальних витрат, апеляційний суд вважає обґрунтованими та такими,що підлягають до задоволення.
Як вбачається з вироку, при вирішенні питання про стягнення процесуальних витрат, суд припустився невірного застосування кримінального процесуального закону. Так, суд присудив стягнути з обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 процесуальні витрати на залучення експертів солідарно. Стягнення таких витрат в солідарному порядку процесуальним законом не передбачене.
Згідно п.13 ч.1, ч.3 ст.368 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд вирішує питання про стягнення судових витрат, а якщо обвинувачених декілька, також вирішене питання про стягнення таких витрат з кожного з обвинувачених. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 07.07.1995 року у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного з засуджених.
В даному випадку процесуальні витрати слід стягнути в рівних долях з кожного з обвинувачених.
Отже, при проведенні судового слідства, з`ясування обставин справи , та ухвалення вироку у справі, судом першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримано, тому вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24.07.2015 року в частині стягнення з обвинувачених процесуальних витрат підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 419 КПК України, апеляційний суд , -

П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_12 задовольнити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24.07.2015 року змінити в частині стягнення процесуальних витрат.

Стягнути в рівних долях з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь держави 3563 гривень 16 копійок (три тисячі п`ятсот шістдесят три гривні шістнадцять копійок) вартості проведення кримінальні стичних досліджень.

В решті вирок залишити без змін.

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригінлом вірно.