Справа № 452/625/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/755/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката: ОСОБА_7 ,

потерпілих, цивільних позивачів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника цивільного відповідача ПАТ «Львівгаз»: ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Міжгайці Самбірського району Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, із професійно-технічною освітою, працюючого слюсарем з ремонту та експлуатації газового устаткування та до моменту ДТП водієм Самбірського управління по експлуатації газового господарства, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,
за апеляційною скаргою цивільного відповідача ПАТ «Львівгаз» на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 червня 2015 р.,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_13 визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, із призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_13 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки.
Згідно із п.п. 3, 4 ст. 76 КК України ОСОБА_13 зобов`язано повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Стягнуто із ПАТ «Львівгаз» на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень.
Стягнуто із ПАТ «Львівгаз» на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень.
Стягнуто із ПАТ «Львівгаз» на користь ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень.
Стягнуто із ПАТ «Львівгаз» на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) гривень.
Запобіжний захід заставу в розмірі 85 260 (вісімдесят п`ять тисяч двісті шістдесят) гривень 00 копійок постановлено повернути заставодавцю ОСОБА_14 після вступу вироку в законну силу.
Речові докази транспортні засоби ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 та «Volkswagen Т4», державний номерний знаку НОМЕР_2 постановлено повернути власникам після набрання вироком законної сили.
Вирішено питання із судовими витратами у справі.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_13 21.08.2014 року близько 15 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Т4», державний номерний знак НОМЕР_2 , та рухаючись по автодорозі «Львів-Самбір-Ужгород» в сторону м. Самбір, на 57 км., поблизу с. Луки Самбірського району, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись в колоні автомобілів перед невстановленим слідством транспортним засобом тривісним вантажним автомобілем-лісовозом із вантажем лісу, який знаходився на чолі колони автомобілів та їхав з незначною швидкістю, в порушення вимог п.п. «ґ» п. 12.6., п. 12.1., п.п. «в», п. 14.2., п.п. «г» п.14.6 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України), із подальшими змінами і доповненнями, не врахував дорожніх умов, перед початком обгону не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав керованим транспортним засобом на смугу зустрічного руху, по якій в цей час рухався автомобіль марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 (службовий номер МВС) під керуванням водія ОСОБА_15 , де і відбулось зіткнення автомобілів.
Окрім цього, у даній дорожній ситуації водій ОСОБА_13 , рухаючись поза межами населеного пункту, відповідно до вимог п.п. «ґ» п. 12.6., п. 12.1. ПДР України при виборі швидкості руху повинен був врахувати дорожні умови (опади дощу, наявність калюж) і вести автомобіль з такою швидкістю в межах 90 км/год., щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним. Маючи намір виконати обгін вантажного автомобіля водій ОСОБА_13 , діючи відповідно до вимог п.п. «в» п. 14.2. ПДР України, повинен був перед початком обгону переконатись в тому, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, а якщо видимість в напрямку руху в умовах дощу становила менше 300 м. згідно вимог п.п. «г» п.14.6 ПДР України не виконувати обгін.
Причиною даної ДТП, з технічної точки зору, став виїзд автомобіля марки «Volkswagen Т4», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 на смугу зустрічного руху, по якій в цей час у зустрічному напрямку рухався автомобіль марки ВАЗ-2107, водій якого ОСОБА_15 не мав технічної можливості уникнути зіткнення. Причин технічного характеру, які б не дали змоги водію автомобіля марки «Volkswagen Т4» ОСОБА_13 виконати вимоги п.п. «в» п. 12.1, п. 14.2, п.п «г» п. 14.6 ПДР України і не виїжджати на смугу зустрічного руху, по якій в цей час рухався автомобіль ВАЗ-2107, не було, що підтверджується висновком судової автотехнічної експертизи №4560 від 05.02.2015.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 2107» ОСОБА_15 , а також пасажир цього автомобіля ОСОБА_16 загинули. Пасажири автомобіля «ВАЗ 2107», а саме: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 отримали різного роду тілесні ушкодження.
Не погоджуючись з вироком суду в частині вирішення цивільних позовів, заявлених у кримінальному провадженні, цивільний відповідач ПАТ «Львівгаз» подав на нього апеляційну скаргу, в якій зазначає про неврахування судом першої інстанції вимог законодавства щодо відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, і суттєвих обставин справи. Так, зокрема, апелянт стверджує, що суд в оскаржуваному вироку не обґрунтував розміру відшкодування, яке стягнуто в користь цивільних позивачів з ПАТ «Львівгаз». Крім цього, поза увагою суду залишилось те, що обвинувачений ОСОБА_13 відшкодував потерпілим завдану моральну шкоду в добровільному порядку. Компенсація моральних втрат ще й за рахунок ПАТ «Львівгаз» призведе до стягнення повторного відшкодування з того ж таки обвинуваченого, до якого цивільний відповідач ПАТ «Львівгаз» матиме підстави звернутися з регресним позовом. На думку цивільного відповідача, до участі в справі безпідставно не залучено власника другого транспортного засобу, який приймав участь в ДТП, - відповідного органу МВС України, що також має нести відповідальність за спричинену шкоду. З урахуванням викладеного, апелянт переконаний, що вироком суду безпідставно стягнуто з ПАТ «Львівгаз» кошти в рахунок відшкодування цивільним позивачам моральної шкоди, а суми такого відшкодування немотивовано завищені і суперечать усталеній судовій практиці. Тому апелянт просить витребувати в обвинуваченого ОСОБА_13 розписки від потерпілих про розмір отриманого ними морального відшкодування і змінити вирок в частині стягнення з ПАТ «Львівгаз» на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 коштів в якості відшкодування заподіяної моральної шкоди, відмовивши в задоволенні цивільних позовів останніх до ПАТ «Львівгаз».

Заслухавши доповідача, представника апелянта ОСОБА_12 на підтримання доводів апеляційної скарги, потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_6 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_13 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286 КК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказів, що ніким не заперечується, та є обґрунтованим.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8 звернулася з позовними вимогами до ОСОБА_20 про відшкодування майнової шкоду в розмірі 31810 грн. та моральної шкоди в розмірі 1,5 млн. грн. (а.с. 7-9 Т.1). Інша потерпіла ОСОБА_11 звернулася з позовними вимогами до ОСОБА_13 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 32320 грн. та моральної шкоди в розмірі 1 млн. грн. (а.с.18- 20 Т.1). Потерпілий ОСОБА_19 звернувся з позовними вимогами до ОСОБА_13 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 830,15 грн. та моральної шкоди в розмірі 50000 грн. (а.с.41-44 Т.1). Потерпілий ОСОБА_18 звернувся з позовними вимогами до ОСОБА_13 про відшкодування 830, 15 грн. майнової шкоди та 50000 грн. моральної шкоди. (а.с.51-55 Т.1). Потерпілий ОСОБА_17 звернувся з позовними вимогами до ОСОБА_13 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 830,15 грн. та моральної шкоди в розмірі 50000 грн. (а.с.62-65 Т.1). Потерпілий ОСОБА_9 звернувся до ОСОБА_13 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 300000 грн.(а.с.79-82 Т.1) Потерпілий ОСОБА_10 звернувся до ОСОБА_13 про відшкодування 300000 грн. моральної шкоди. (а.с.84-88 Т.1).

В подальшому ОСОБА_8 уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути в її користь з ОСОБА_13 майнову шкоду в розмірі 31810 грн., а моральну шкоду просила стягнути з ОСОБА_13 та ПАТ «Львівгаз» в особі Самбірського управління по експлуатації газового господарства в розмірі 1,5 млн. грн. солідарно з відповідачів щомісячними платежами в розмірі 80000 грн. до часу виплати встановленої судом моральної шкоди. (а.с.91-94 Т.1). ОСОБА_11 також уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з ОСОБА_13 32320 грн. майнової шкоди, а з ОСОБА_20 та ПАТ «Львівгаз» в особі Самбірського управління по експлуатації газового господарства в частках визначених судом моральну шкоду в розмірі 1 млн. грн. щомісячними платежами в розмірі 80000 грн. до часу виплати встановленої судом моральної шкоди, або одноразовою виплатою (а.с.95-98 Т.1).

В подальшому потерпіла ОСОБА_11 23.06.2015 року подала до суду першої інстанції заяву, в якій зазначила, що вона відмовляється від позовних вимог до ОСОБА_13 , однак вимоги до співвідповідача ПАТ «Львівгаз» підтримує в повному обсязі (а.с.49 Т2). Потерпілий ОСОБА_10 23.06.2015 року також звернувся до суду першої інстанції з заявою, в якій зазначив, що відмовляється від позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до ОСОБА_13 , однак вимоги до співвідповідача ПАТ «Львівгаз» підтримує в повному обсязі (а.с.50 Т.2). Потерпілий ОСОБА_9 23.06.2015 року також звернувся до суду першої інстанції з заявою, в якій зазначив, що відмовляється від позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до ОСОБА_13 , однак вимоги до співвідповідача ПАТ «Львівгаз» підтримує в повному обсязі (а.с. 51 Т.2). Потерпіла ОСОБА_8 23.06.2015 року звернулась до суду першої інстанції з заявою, в якій зазначила, що відмовляється від позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до ОСОБА_13 , однак вимоги до співвідповідача ПАТ «Львівгаз» підтримує в повному обсязі (а.с. 52 Т.2). Потерпілий ОСОБА_18 23.06.2015 року звернувся до суду першої інстанції з заявою, в якій зазначив, що відмовляється від позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до ОСОБА_13 (а.с. 53 Т.2). Потерпілий ОСОБА_19 23.06.2015 року звернувся до суду першої інстанції з заявою, в якій зазначив, що відмовляється від позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до ОСОБА_13 (а.с. 53 Т.2).

У відповідності до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції під час судового розгляду детально з`ясовано обставини (факт ДТП), на підставі яких виник факт заподіяння потерпілим моральної шкоди, такий факт підтверджується матеріалами кримінального провадження, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою і протиправними діями встановлено та підтверджено судовою автотехнічною експертизою (висновки експерта №3269 та №3270 від 26.09.2014 року), судовою транспортно-трасологічною експертизою (висновок експерта №3271 від 15.10.2014 року).

Суд першої інстанції навів належні мотиви, з яких він виходив, визначаючи розмір шкоди, з якими колегія суддів погоджується, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань потерпілих, а також вимоги розумності та справедливості.

В судовому засіданні апеляційної інстанції цивільні позивачі зазначили, що не зважаючи на відшкодування шкоди самим ОСОБА_13 , претензій до якого вони вже не мають, моральна шкода у повному обсязі не відшкодована іншим цивільним відповідачем, а саме ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз».

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що за моральну шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи ОСОБА_13 працював слюсарем з ремонту та експлуатації газового устаткування та водієм у Самбірському управлінні по експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз». На момент ДТП ОСОБА_13 використовував автомобіль марки «VOLKSWAGEN T4» для робочої поїдки. Між Самбірським управлінням по експлуатації газового господарства ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» та власником вказаного автомобіля, яким є батько засудженого було укладено договір оренди. Таким чином цивільні позивачі вправі були заявити вимоги про відшкодування шкоди також і до ПАТ «Львівгаз».

Доводи апеляційної скарги про необхідність врахування судом здійсненого засудженим добровільного відшкодування на користь цивільних позивачів є безпідставними і такими, що не стосується визначення розміру відповідальності ПАТ «Львівгаз», як цивільного відповідача та особи, яка несе відповідальність за дії свого працівника.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку що судове рішення суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не має.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 червня 2015 року щодо ОСОБА_13 залишити без змін, а апеляційну скаргу цивільного відповідача Публічного акціонерного товариства «Львівгаз» - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4