Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 511/2151/14-к
Номер провадження: 1-кп/511/23/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2015м.Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна обвинувальні акти у кримінальному провадженні №0000589, внесеного до ЄРДР 04.04.2014 року, №0001224, внесеного до ЄРДР 06.07.2014 року та № 0000003 внесеного до ЄРДР 24.03.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красне Перше, Двурічанського району Харківської області, громадянина України, з неповно-середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

20.05.2013 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ст. 185ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.. 185 ч.2, ч.3 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.. 185 ч.2, ч.3 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.. 185 ч.2, ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Наприкінці березня 2014 року обвинувачений ОСОБА_5 за попередньою змовою із обвинуваченими ОСОБА_6 . та ОСОБА_7 , прибули на автомобілі ВАЗ д/н НОМЕР_1 зеленого кольору, який належить ОСОБА_6 , на територію дачного масиву «Радість», який розташований біля с. Єгорівка Роздільнянського району Одеської області, з метою вчинення крадіжки. Скориставшись відсутністю господаря шляхом злому хвіртки, проникли на огороджену територію присадибної ділянки АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_9 , звідки умисно з корисливих мотивів, таємно викрали металеву плиту, вартістю 600 грн. та металеві механічні тиски вартістю 500 грн., які знаходилися за дачним будинком на вулиці. Після чого, з місця скоєння злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, завдавши ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 1100 грн.

Також в кінці березня 2014 року, приблизно о 14.00 годині обвинувачений ОСОБА_5 за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки, прибули на автомобілі ВАЗ НОМЕР_1 зеленого кольору під керуванням ОСОБА_6 до дачної ділянки № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_10 , розташованої на території дачного масиву «Надія» біля с. Єгорівка Роздільнянського району Одеської області. Потім ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю господаря дачної ділянки та сторонніх осіб, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, викрали металевий каналізаційний люк, який належить ОСОБА_10 , вагою 75 кг., вартістю 300 грн., який знаходився на вулиці на відстані 2 м від паркану дачної ділянки АДРЕСА_5 .. Після чого, з місця скоєння злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, завдавши ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 300 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені злочинів, передбачених ст. 185 ч.2, ч.3 КК України визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи і суду пояснив, що він за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 весною 2014 року, точну дату він не пам`ятає, але це єдиний раз коли вони були на дачному масиві "Радість", прибули на автомобілі ВАЗ д/н НОМЕР_1 зеленого кольору, який належить ОСОБА_6 , на територію дачного масиву «Радість», який розташований біля с. Єгорівка Роздільнянського району Одеської області. З ними в машині також знаходилась його сестра - ОСОБА_11 , яка на той час була дівчиною ОСОБА_12 . На одній з присадибних ділянок, номеру він не пам`ятає, вони побачили за дачним будинком на вулиці металеву плиту та металеві механічні тиски, які вирішили викрасти та здати в м.Одесі на металобазі. Він, скориставшись відсутністю господаря дачного будинку, переліз через хвіртку, оглянувся, що на дворі нікого не має, покликав хлопців на допомогу. Відкривши хвіртку з внутрішньої сторони двору, у двір зайшов ОСОБА_13 , і вони почали тягнути плиту з тисками. Плита була тяжкою, вагою приблизно 120-130 кг. ОСОБА_14 стояв біля хвіртки, і потім почав їм допомагати класти металеву плиту в багажник автомобілю. Анжела при цьому весь час знаходилась в машині і на вулицю не виходила. Після цього вони поїхали до м. Одеси на металобазу, де ОСОБА_14 пішов домовлятися про здачу металу, оскільки у нього на цій базі були знайомі працівники, а він разом з ОСОБА_15 витягали з багажнику плиту з тисками, яку в подальшому поклали на ваги. Скільки грошей за металеві вироби отримав ОСОБА_16 , він не знає, але йому він дав 200 грн.

Також весною 2014 року, вони всі разом, а саме, він, його сестра - ОСОБА_17 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , домовились зустрітися, з метою поїхати до ОСОБА_14 на дачу, яка знаходиться біля с. Єгорівка Роздільнянського району Одеської області в дачному масиві «Надія». Всі разом виїхали на автомобілі ОСОБА_14 , ВАЗ НОМЕР_1 зеленого кольору з м.Одеси. Приїхавши на дачний масив « ОСОБА_18 » вони протягом дня розпивали пиво, ОСОБА_11 пішла до кума ОСОБА_19 , а вони втрьох вирішили поїхати на машині вниз до лиману. Рухаючись по дачному масиву " ОСОБА_18 ", біля паркану дачної дільниці, що належить ОСОБА_10 , вони побачили металевий каналізаційний люк, який вирішили покласти в багажник автомобілю, щоб таким чином пожартувати над ОСОБА_10 . Поклавши металевий люк в багажник, вони поїхали до дачної дільниці ОСОБА_14 , де продовжували вживати спиртні напої. Як і коли люк повернули ОСОБА_10 , він не знає.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені злочинів, передбачених ст. 185 ч.2, ч.3 КК України визнав частково, не визнав себе винним в епізоді щодо крадіжки металевої плити та металевих механічних тисків, повністю заперечував покази обвинуваченого ОСОБА_5 щодо його причетності до даного епізоду і суду дав покази які зовсім не співпадають з даними заначеними в обвинувальному акті, а саме:

На дачному масиві "Радість" у 2014 році він був тільки одного разу, а саме наприкінці лютого місяця при наступних обставинах. За проханням ОСОБА_20 та його сестри ОСОБА_11 , яка на той час була його дівчиною, з якою він разом проживав в м.Одеса, вони поїхали на дачний масив "Радість", який знаходиться біля с. Єгорівка Роздільнянського району Одеської області до їхньої тітки. ОСОБА_21 сказав, що у тітки на дачі є непотрібний металобрухт, який необхідно вивезти на металобазу. Він погодився поїхати з умовою, що ОСОБА_21 дасть йому 200 грн. на бензин. На КПП д/м "Радість" їх зустріла жінка - охоронниця, яка запитала до кого вони направляються, на що ОСОБА_21 назвав прізвище тітки чи номер дільниці, він не пам`ятає, після чого охоронниця підняла шлагбаум і вони почали рухатися по дачному масиву. Він не пам`ятає де саме, але за вказівкою ОСОБА_21 він зупинив машину біля якоїсь дільниці. ОСОБА_21 пішов до двору, як він туди заходив він не бачив, вони з ОСОБА_11 залишилися в машині. Анжела тримала на руках маленьке цуценя, якого вона взяла у жінки-охорониці. Потім він побачив, що до хвіртки двору, в якій зайшов ОСОБА_21 , підійшла якась жінка. Він вийшов з машини, жінка почала запитувати, хто вони такі і що роблять. Жінка, представилася бухгалтером дачного масиву, сказала, що знає всіх господарів, а їх бачить вперше. В той час, як жінка розмовляла з ним, із-за будинку показався ОСОБА_21 , який ніс якийсь металевий предмет. Жінка побачивши ОСОБА_21 , подумала, що вони приїхали з метою крадіжки металевих виробів і заставила його відкрити багажник. Він багажник відкрити не зміг, оскільки на той час в машині був зламаний замок багажнику. Він показав автомобіль внутрі салону і відкинув спинку заднього сидіння, щоб жінка могла подивитися, що в багажнику нічого не має. Після цього вона записала номера його машини і відпустила їх.

Таким чином, в своїх показах обвинувачений ОСОБА_6 повністю заперечував свою причетність до крадіжки металевої плити та металевих механічних тисків.

Щодо крадіжки металевого каналізаційного люку, свою вину у вчиненні даного злочину, обвинувачений ОСОБА_6 визнав повністю, суду дав покази ідентичні показам обвинуваченого ОСОБА_5 , додавши, що металевий каналізаційний люк вони взяли у ОСОБА_10 з метою жарту, оскільки ОСОБА_10 не розрахувався з дівчатами, однією із яких була його ОСОБА_11 , за роботу яку вони виконували у нього по найму, він їм не додав 300 грн. Після того, як вони повернулися до його дачі і вже пройшло декілька годин, він згадав про люк, який знаходився в багажнику його автомобіля, зрозумів, що так жартувати неможна і він особисто відвіз і поклав цей люк на місце. Це було вже у вечірній час, коли всі останні полягали спати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.2КК України щодо крадіжки металевого каналізаційного люку визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи і суду надав покази ідентичні показам обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Щодо вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України по епізоду крадіжки металевої плити та металевих механічних тисків, обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнав, повністю заперечував свою причетність до даного злочину, зазначивши, що ніколи в своєму житті не був на дачному масиві "Радість", не знає де він знаходиться і вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми показами намагається його оговорити.

Проаналізувавши покази всіх обвинувачених, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 заперечуючи свою вину в епізоді крадіжки металевої плити та металевих механічних тисків намагається заплутати та ввести в оману суд, розповідаючи суду події іншого дня. Також, суд вважає, що не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 по епізоду крадіжки металевої плити та металевих механічних тисків, є захисною позицією обвинуваченого, оскільки такі покази обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

По епізоду крадіжки металевої плити та металевих механічних тисків:
Так, допитаний в судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що в нього на праві власності мається дачна ділянка АДРЕСА_4 . На території двору його домоволодіння весь час знаходився для власних потреб металевий слюсарний стіл з плитою та механічними тисками. Приблизно на при кінці березня 2014 року, він, зайшовши до двору, виявив крадіжку металевої плити і тисків, при цьому металевий стіл, на якому знаходилася

плита з тисками, був в перевернутому стані, а хвіртка, яка замикається на клямку зі внутрішньою сторони двору, була підперта цеглиною чи каменем. При цьому потерпілий зазначив, що сама по собі плита важка, вагою приблизно 70 кг, і має розмір 1м х 60 см, а тому її не могла витягнути через хвіртку одна особа. Також на думку потерпілого, крадії спочатку зайшли до двору переплигнувши через паркан, а потім з внутрішньої сторони двору відчинили хвіртку, оскільки через паркан плиту винести неможливо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 , суду показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_20 , а також деякий час спільно проживала з ОСОБА_23 в орендованій квартирі в м.Одесі. На при кінці березня 2014 року, вони всі разом, а саме: вона з ОСОБА_14 та ОСОБА_21 , на автомобілі ВАЗ зеленого кольору, який належить ОСОБА_14 , виїхали з дому в м.Одеса, заїхали за ОСОБА_24 , який є братом ОСОБА_14 і направились на виїзд з м.Одеси по Київській трасі. Біля с.Єгорівка, ОСОБА_16 , керуючи автомобілем, завернув в сторону дачних масивів. Під`їхавши до пункту пропуску дачного масиву "Радість", вони побачили, що шлагбаум відкритий і проїхали дальше по масиву, після чого ОСОБА_14 зупинив машину біля якоїсь ділянки, і вони втрьох вийшли з машини. Вона при цьому залишилася в автомобілі. Через деякий час, хлопці повернулися і вона побачила, як вони в багажник машини поклали металеву плиту і тиски. Після цього вони направились до м.Одеси, на металобазу, яка знаходиться по вул.Адміральський проспект. Приїхавши на базу, хлопці розвантажили з багажнику машини плиту і тиски, вони їх віднесли на ваги і були відсутні приблизно півгодини, коли повернулися у них були гроші.

Дані покази свідка ОСОБА_22 суд вважає достовірними, підстав для притягнення свідка до кримінальної відповідальності, у суду не має, оскільки свідок допитувалася судом двічі під присягаю та будучі попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази. При цьому розбіжностей в показах свідка судом не встановлено, свої покази свідок надавала не змінюючи, впевнено і послідовно. Крім того, свідок ОСОБА_22 є рідною сестрою одного з обвинувачених, а саме ОСОБА_5 , а тому суд вважає, що у свідка не має підстав для дачі неправдивих відомостей.

Крім того, вина обвинувачених у вчиненні ними крадіжки металевої плити та металевих механічних тисків, повністю підтверджується зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

-Витягом з кримінального провадження №90000589, згідно якого за заявою ОСОБА_9 в ЄРДР внесено запис та визначена правова кваліфікація за ч.3 ст.185 КК України про те, що в період з 14.03.2014 по 21.03.2014 невстановлена особа проникла шляхом злому вхідної хвіртки на територію присадибної ділянки АДРЕСА_4 , звідки таємно викрала металеву плиту та слюсарські тиски, завдавши потерпілому шкоду в розмірі 1100 грн. (а.с.231);

-Заявою ОСОБА_9 на ім`я начальника Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області про притягнення до кримінальної відповідальності невстановлену особу, яка в березні місяці 2014 року скоїла крадіжку металевої плити з тисками з території його дачної дільниці (а.с.232);

-Протоколом огляду місця події від 03.04.2014 року з фото таблицею, з якого вбачається, що при огляді території садового домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 оглянуто металевий стіл розміром 1,5х1 м, на якому немає металевої плити та тисків (а.с.233-236);

-Довідкою ТОВ «Макс» про вартість б/у металевої плити та металевих тисків (а.с.237);

- Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.04.2014 року, з яких вбачається, що свідок ОСОБА_25 впізнав особу, яка привозила металобрухт на автомобілі ВАЗ зеленого кольору, зазначивши фото № 1 на якому зображений ОСОБА_6 (а.с.246-249) та зазначивши фото №4 на якому зображений ОСОБА_5 (а.с.250-253).

Суд не бере до уваги покази допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , оскільки дані свідки в своїх показах підтвердили покази обвинуваченого ОСОБА_6 в частині перебування на дачному масиві "Радість", коли вони були помічені жінкою бухгалтером, яка примусила його дати на огляд його автомобіль та розповів про зустріч

з жінкою-охоронцем дачного кооперативу, яка порадила ОСОБА_11 взяти цуценя. Дані події мабуть й мали місце в житті обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак судом розглядатися не можуть, оскільки такі поді її в обвинувальному акті щодо обвинувачених не відображені, а суд не наділений правом змінити висунуте обвинувачення.

По епізоду крадіжки металевого люку:
Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, раніше через канцелярію суду залишив заяву в якій вказав, що претензій до обвинувачених він не має і просив розглянути справу без його участі.

Свідок ОСОБА_22 суду показала, що весною 2014 року, коли точно вона не пам`ятає, але пам`ятає, що це було після події з крадіжкою металевої плити, вони всі разом, а саме: вона, ОСОБА_28 , ОСОБА_13 та ОСОБА_29 поїхали на дачу ОСОБА_14 , яка знаходиться на території дачного масиву "Надія" з метою відпочинку. Приїхавши на дачу вранці, протягом дня, вони жарили шашлики та випивали. Через деякий час, вона пішла до своїх знайомих, які також проживали на території дачного масиву "Надія". Коли вона повернулася був вже вечір і вони всі разом поїхали до м.Одеси. Коли їхали по трасі, на мобільний телефон ОСОБА_14 хтось зателефонував і повідомив, щоб каналізаційний люк, який вони викрали поклали на місце, оскільки їх бачили, як вони здійснювали крадіжку. Після цього вона дізналася, що в багажнику машини ОСОБА_14 знаходиться металевий люк. Приїхавши до м.Одеси, ОСОБА_14 під`їхав до металобази, де намагався здати на прийом цей люк, але йому відмовили, після чого вони поїхали на іншу металобазу, де їм в прийомі люку також було відмовлено. Після цього ОСОБА_14 відвіз ОСОБА_15 до дому, а вони поїхали відпочивати до своєї квартири. Приблизно о 04.00 годині ранку вони сіли в машину і поїхали на дачний масив " ОСОБА_18 " до дільниці, де взяли люк, щоб покласти його на місце.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 показав, що він працює охоронцем на дачному масиві " ОСОБА_18 " та підтвердив, що на початку весни 2014 року він, будучі на роботі, бачив як на дачний масив заїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_12 . Він знає, що у ОСОБА_31 є дача та автомобіль марки ВАЗ зеленого кольору. Також свідок додав, що в той день, після того як, ОСОБА_14 з друзями поїхали з дачного масиву, до нього прибіг дачник ОСОБА_10 , який повідомив, що з його дільниці біля паркану викрали металевий люк і запитав, які машини виїжджали з дачного масиву, на що він відповів, що бачив автомобіль ОСОБА_14 , але що в нього в багажнику він не бачив, оскільки машину не доглядав.

Крім того, вина обвинувачених у вчиненні ними крадіжки металевого люку, повністю підтверджується зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- Витягом з кримінального провадження №90000657, згідно якого за заявою ОСОБА_6 в ЄРДР внесено запис та визначена правова кваліфікація за ч.1 ст.185 КК України про те, що на початку лютого 2014 року невстановлені особи шляхом вільного доступу викрали металевий люк, який знаходився на дачному масиві «Надія» біля с.Єгорівка Роздільнянського району Одеської області. Матеріальний збиток становить 300 грн. (а.с.238);

- Заявою ОСОБА_10 на імя начальника Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області про притягнення до кримінальної відповідальності невстановлених осіб, які наприкінці березня місяця 2014 року викрали мела вий каналізаційний люк з території його дачної дільниці №452 ДМ «Надія» (а.с.244);

- Протоколом огляду місця події від 11.04.2014 року з фото таблицею, згідно якого оглянуто земельна ділянка, яка розташована на дачному масиві «Надія» біля с.Болгарка Роздільнянського району Одеської області. Дачний участок належить гр.-ну ОСОБА_10 . Безпосереднім місцем пригоди є каналізаційний колодязь. Під час огляду каналізаційний колодязь накритий металевим люком діаметром 70 см, товщиною 5 см, в центрі мається сквізний отвір 4х4 см. (а.с.239-243);

- Довідкою ТОВ «Макс» про вартість б/у металевого люка (а.с.245).

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . ОСОБА_7 у вчиненні вище зазначених злочинів, а їх дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.2, ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в сховище, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 є скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, на стадії досудового слідства сприяв розкриттю злочину та добровільно видав викрадене майно, і таким чином частково відшкодував збитки, має задовільну характеристику по місцю проживання (а.с.263,264), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с.262 ),

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 раніше засуджений вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.05.2013 року за ст.. 185 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік, при цьому новий злочин вчинив у період іспитового строку.

Дані злочини вчинив в період випробувального строку, тому при призначенні покарання ОСОБА_5 необхідно керуватися ст.ст. 71,72 КК України та призначити йому покарання за сукупністю вироків, приєднавши до призначеного покарання по даному вироку частково не відбуту частину покарання за попереднім вироком від 20.05.2013 року у вигляді 3х місяців позбавлення волі, остаточно визначивши покарання з відбуванням в місцях позбавлення волі.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_6 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_6 визнав вину частково, по епізоду крадіжки металевого люку добровільно видав викрадене майно, має задовільну характеристику по місцю проживання ( а.с.276 ), раніше не судимий (а.с.265)

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_7 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав вину частково, по епізоду крадіжки металевого люку добровільно видав викрадене майно, має задовільну характеристику ( а.с.271 ), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 269, 274), раніше не судимий (а.с.268).

Також суд враховує стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебуває на диспансерному обліку у лікаря ендокринолога з діагнозом: сахарний діабет 1 типу, що підтверджується відповідними документами (а.с.270,272,273,277).

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочинів, наведених даних про особистості обвинувачених та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинуваченимнеобхідно обрати покарання у виді позбавлення волі з можливим їх звільненням від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2(два) роки.

за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71,72 КК України к покаранню, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.05.2013 року у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі та за сукупністю вироків загальний строк покарання визначити до відбуття 3 роки 3 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити засудженому до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання засудженому рахувати після набранням вироку законної сили з моменту його фактичного затримання.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.2, 4 ч.1 ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.2, 4 ч.1 ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речовий доказ по справі - металевий каналізаційний люк, який зберігається на підставі зберигальної розписки у ОСОБА_10 ( а.с. 259 ) - після вступу вироку в законну силу, вважати повернутим власнику ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1