АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1618/15 Справа № 175/2983/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської області
у складі головуючого- судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі- ОСОБА_5
за участю обвинувачених- ОСОБА_6 та ОСОБА_7
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, раніше не судимого;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м.Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, раніше не судимого,-
якою обвинувальний акт повернуто прокурору Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпропетровська,-
В С Т А Н О В И Л А:
В апеляції /а.с.36-39/ прокурор просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки на його думку дана ухвала є незаконною та такою, що була винесена з порушенням норм КПК України. Як вважає апелянт, всі вимоги до обвинувального акту, які передбачені ст.291 КПК України при направленні стороною обвинувачення до суду були дотримані, а надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється. Крім того, не погоджується прокурор і з тим, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться відомості щодо визнання Управління охорони, відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області цивільним позивачем, оскільки КПК України не передбачає підстав та порядку визнання фізичних та юридичних осіб цивільними позивачами, а лише зазначає, що відповідно до ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдана шкода. Тому, на думку сторони обвинувачення, позов заявлено прокурором відповідно до ч.3 ст.128 КПК України, Управління охорони, відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області стає цивільним позивачем у кримінальному провадженні автоматично та жодним чином нормативним документом не передбачена процедура такого визнання. Між тим, прокурор також не погоджується з позицією суду, щодо відсутності даних про відкриття цивільному позивачу матеріалів провадження, оскільки ч.8 ст.290 КПК України зобов`язує сторони кримінального провадження повідомляти цивільного позивача про закінчення досудового розслідування. При цьому ознайомлення з матеріалами є правом, а не обов`язком цивільного позивача, а факт не ознайомлення останнього не перешкоджає направлення обвинувального акту до суду та не є підставою для його повернення.
Як витікає з ухвали суду першої інстанції до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 , ОСОБА_7 органами досудового розслідування було пред`явлено обвинувачення в тому, що вони маючи умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову в період заборони лову риби, 01 травня 2015 року, о 05 годині, вилучили з природного середовища- річки Самара Дніпровського водосховища- рибу, загальною вартістю 6154 гривень, порушуючи при цьому ст.3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України» від 15 лютого 1999 року.
Прокурором по кримінальному провадженню заявлено цивільний позов.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору суд першої інстанції у своїй ухвалі послався, що на досудовому слідстві прокурором заявлено позов (без дати) в інтересах держави в особі Управління охорони відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Дніпропетровській області, однак відомості щодо визнання цього Управління цивільним позивачем реєстр матеріалів досудового розслідування не містить. Також відсутні дані про відкриття цивільному позивачеві матеріалів кримінального провадження у відповідності до ч.8 ст.290 КПК України.
Прокурор, яка приймала участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції прохала скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд, обґрунтовуючи апеляційні вимоги доводами, викладеними в апеляції.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали думку прокурора з приводу апеляції.
Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши доводи апеляції та матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч.2 ст.291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акту та вказано вичерпний перелік відомостей, які обов`язково він повинен містити.
Виходячи з системного аналізу вимог вказаних статей кримінального процесуального закону та п.3) ч.3 ст.314 КПК України суд першої інстанції, в підготовчому засіданні, має право повернути обвинувальний акт, лише якщо він не відповідає вимогам статті 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ не містить положення, на які вказує норма кримінального процесуального закону.
Згідно з вимогами ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
При перевірці колегією суддів матеріалів провадження встановлено, що до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт, складений старшим слідчим СВ ЛВ в річковому порту «Дніпропетровськ» ГУМВС України в Дніпропетровській області- ОСОБА_10 і затверджений прокурором прокуратури Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська- ОСОБА_11 15 липня 2015 року /а.с.49/, який у повному обсязі відповідає вимогам вищенаведеної норми кримінального процесуального закону, а саме вимогам ст.291 КПК України.
Не є істотними, і як наслідок- не тягне за собою повернення обвинувального акту прокурору в порядку ст.314 КПК України відсутність відомостей про визнання Управління цивільним позивачем у реєстрі матеріалів досудового розслідування та відсутність підтвердження про відкриття цивільному позивачеві матеріалів кримінального провадження у відповідності до ч.8 ст.290 КПК України, оскільки саме прокурор, виходячи з вимог п.12) ч.2 ст.36 КПК України наділений правом пред`являти цивільний позов в інтересах держави, у порядку, передбаченому цим Кодексом та законом, чим останній і скористався /а.с.12-14/, юридична ж особа, в інтересах якої вказаний позов пред`явлено, не позбавлена можливості ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження і після призначення провадження до судового розгляду, у відповідності до вимог ч.2 ст.317 КПК України.
На підставі наведеного вище, керуючись ч.2 ст.376 КПК України, ст.404 КПК України, п.6) ч.1 ст.407 КПК України, ст.412 КПК України, ст.418 КПК України, ст.419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляцію прокурора прокуратури Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпропетровська, який приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції- ОСОБА_9 - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4