Номер провадження: 11-кп/785/1139/15
Номер справи місцевого суду: 491/699/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора прокуратури Ананьївського району Одеської області та зміни до неї заступника прокурора Одеської області на вирок Ананьївського районного суду Одеської області від 2 липня 2015 року.

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого 15 травня 2015 року за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі з застосуванням ст. 75,76 КК України з іспитовим строком один рік і шість місяців

- за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складення покарань з попереднім вироком від 15 травня 2015 року остаточно призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
Міра запобіжного заходу не обиралась.
Як вбачається з вироку, в ніч на 03 травня 2015 року близько 01 години, обвинувачений ОСОБА_7 з метою скоєння крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, через хвіртку проник на територію огородженого нежилого домоволодіння, ОСОБА_8 , розташованому в селі Коханівка Ананьївського району, Одеської області, звідки з подвір`я, а саме із саморобної топки, таємно демонтував та викрав бувші у використанні одно та двох камфорні чавунні пічні плити, спричинивши при цьому потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 264 гривні.

В кінці квітня 2015 року, обвинувачений проник на територію огородженого домоволодіння ОСОБА_9 , розташованому у том ж селі, звідки з подвір`я таємно викрав бувші у використанні металеві ковальські тиски, вартість яких згідно висновку товарознавчого дослідження складає 727 гривень.

В апеляції прокурор просить скасувати вирок суду у зв`язку з невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, неправильністю застосування Закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за попереднім вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 15.05.2015 призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі та згідно ст. 75, 76 КК України звільнити від призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.

Однак до апеляційного суду надійшли зміни до апеляційної скарги в якої заступник прокурора Одеської області просить вирок змінити, виключити з резолютивної частини рішення про призначення остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України і вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання у вигляді чотири роки позбавлення волі, а вирок від 15 травня 2015 року виконувати самостійно.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги із змінами, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у двох епізодах крадіжки, й правова кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на зібраних у кримінальному провадженні доказах.

Крім того, фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікація дій підозрюваного та його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення ніким не оспорюється, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції у відповідності зі ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Колегія суддів вивчивши матеріали кримінального провадження дійшов. що вирок суду від 02.07.2015, ухвалений стосовно ОСОБА_7 , підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 і п. 1 ч. 1 ст.413 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою, зокрема, зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України та роз`яснень, які містяться у п. п. 21, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» за правилами, передбаченими в частинах 1-3 ст. 70 КК України, визначається покарання, в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

У разі, коли особа, яку за попереднім вироком було звільнено від відбування покарання з випробуванням, до постановлення вироку в першій справі вчинила інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається і в такому випадку кожний вирок виконується самостійно.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 15.05.2015 було засуджено вироком Ананьївського райсуду Одеської області за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді трьох років шість місяців позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік шість місяців, а злочини, за які ОСОБА_7 засуджений вироком суду від 02.07.2015, він скоїв наприкінці квітня та 03 травня 2015 року.

Таким чином, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, не повинен був застосовувати принцип часткового складання покарань, а мав зазначити, що вирок від 15.05.2015 року необхідно виконувати самостійно
На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області задовольнити.
Вирок Ананьївського районного суду Одеської області 02.07.2015 стосовно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку рішення про призначення остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України і вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Вирок Ананьївського районного суду Одеської області від 15 травня року на підставі ч. З ст. 72 КК України виконувати самостійно.

В решті вирок суду залишити без змін.
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4