Справа №303/6844/15-К
1-КП/303/592/15
У Х В А Л А
03 грудня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
його захисника ОСОБА_5

У провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачений та захисник заперечили щодо задоволення клопотання.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строку тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу
З матеріалів вбачається, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 16.10.2015 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 14.12.2015.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, інкриміноване йому діяння вчинене під час іспитового строку, не працює.
З огляду на це суд приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати і виправдовують тримання під вартою обвинуваченого.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується.
Таким чином, виходячи з положень ст. 177, 178 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства та враховуючи матеріали, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала та на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,2,3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою слід продовжити до 28 січня 2016 року включно.
Керуючись ст.ст.139,140, 331,369 КПК України, суд, -
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою до 28 січня 2016 року включно.
Головуюча ОСОБА_1