Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін:

представника ТОВ «УКРЛОТО-КИЇВ» ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві скаргу директора ТОВ «УКРЛОТО-КИЇВ» ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 , яка полягає у неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 Кримінально процесуального Кодексу України, -

в с т а н о в и в :
Директор ТОВ «УКРЛОТО-КИЇВ» ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 , яка полягає у неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 Кримінально процесуального Кодексу України та просить повернути останнє.

Скарга умотивована тим, що 10 серпня 2014 року близько 23-00 години слідчий СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 у складі слідчо-оперативної групи міліції прибув до нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: м.Київ, вул.Сулеймана Стальського, 22/10 з метою з`ясування обставин за викликом на лінію « 102». Прибувши до приміщення, слідчим без ухвали слідчого судді на проведення обшуку було вирішено провести огляд. В ході проведення огляду 11.08.2014 року близько о 2 години, слідчим було виявлено та вилучено: термінали лотерейні самообслуговування «ЛОТОМОТИВ-2» у кількості 10 штук із серійними номерами: №2000336, №2000337, №2000338, №2000339, №2000340, №2000341, №2000342, №2000343, №2000344, №2000345, подальша доля вилученого майна є невідомою.

У судовому засіданні представник ТОВ «УКРЛОТО-КИЇВ» ОСОБА_3 підтримав скаргу в повному обсязі, просив її задовольнити, зазначивши, що вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна, оскільки не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, у відповідності до ч. 7 ст. 236 КПК України, а слідчий чи прокурор не звернулись до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України, просив повернути володільцю тимчасово вилучене майно.

Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні, пояснив, що 10 серпня 2014 року близько 23-00 години він у складі слідчо-оперативної групи міліції прибув до нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: м.Київ, вул.Сулеймана Стальського, 22/10 з метою з`ясування обставин за викликом на лінію « 102». Прибувши до приміщення, в ході проведення огляду було виявлено та вилучено: термінали лотерейні самообслуговування «ЛОТОМОТИВ-2» у кількості 10 штук із серійними номерами: №2000336, №2000337, №2000338, №2000339, №2000340, №2000341, №2000342, №2000343, №2000344, №2000345.

При цьому слідчий наголосив на тому, що він здійснював тільки вилучення майна, після чого передав усі матеріали начальнику СВ Дніпровського РУ, який перенаправив їх начальнику відділення РУ ОСОБА_7 , будь-які обставини у справі йому є невідомими, де на даний час знаходяться матеріали у провадженні та вилучене майно достеменно не знає.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 пояснив, що після проведення вилучення майна, відомості до ЄРДР за зверненням заявника не вносилися, натомість матеріали за даним фактом зареєстровані 11.08.2014 року в ЖЄО Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві та 18.08.2014 року перевірку закінчено, а матеріали списано до справи Дніпровського РУ згідно з висновком ст.о/у ВДСБЕЗ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 . Майно ТОВ «Укрлото» не поверталося, оскільки від них відповідна заява не надходила.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, заслухавши доводи учасників процесу, вивчивши матеріали провадження, приходить до наступного.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скаргу подано у відповідності до положень ст. 304 КПК України та на процесуальну дію/бездіяльність, що підлягає оскарження на досудового провадженні (ст. 303 КПК України).

Як убачається з матеріалів провадження та встановлено з пояснень сторін, 10 серпня 2014 року близько 23-00 години слідчий СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 у складі слідчо-оперативної групи міліції прибув до нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Сулеймана Стальського, 22/10 з метою з`ясування обставин за викликом на лінію « 102». Прибувши до приміщення, слідчим без ухвали слідчого судді на проведення обшуку було вирішено провести огляд. В ході проведення огляду 11.08.2014 року близько о 2 години, слідчим було виявлено та вилучено: термінали лотерейні самообслуговування «ЛОТОМОТИВ-2» у кількості 10 штук із серійними номерами: №2000336, №2000337, №2000338, №2000339, №2000340, №2000341, №2000342, №2000343, №2000344, №2000345.

В подальшому, зібрані матеріали за даним фактом зареєстровано 11.08.2014 року в ЖЄО Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві за № 38931 та передано на виконання до ВДСБЕЗ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

18.08.2014 року, згідно з висновком ст.о/у ВДСБЕЗ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погодженим з начальником ВДСБЕЗ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , та затвердженим заступником начальника Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, матеріали ЖЄО № 38931 від 11.08.2014 року списано в справу № 24472-В Дніпровського районного управління міліції.

При цьому, з листа начальника відділення СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 03.09.2014 року випливає, що відомості за даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилися, у зв`язку з відсутністю факту гри.

В свою чергу, ч. 1 ст. 167 КПК України, дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом, законодавець не вказує.

Згідно частини 2 цієї ж процесуальної норми, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо…

Частиною 3 статті 168 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майно або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст. 169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною пятою ст. 171, частиною шостою ст. 173 цього Кодексу.

При цьому, в ч. 5 ст. 171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В даному спірному випадку, зазначене в ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано не було, при цьому слідчий не повернув тимчасово вилучене майно особі, у якої воно було вилучено.

Такий процесуальний порядок щодо тимчасово вилученого майна узгоджується і з вимогами Глави 16 КПК України і ч. 7 ст.236 КПК України, оскільки, в протилежному випадку втрачається сенс у вирішенні питання щодо припинення тимчасового вилучення майна згідно ст. 169 КПК України, адже в такому процесуальному статусі воно перебуває лише до винесення постанови слідчим, прокурором про визнання його речовим доказом.

У ході судового розгляду судом було достовірно встановлено, що на тимчасове вилучене майно 10.08.2014/11.08.2014 року, станом на момент розгляду скарги у суді, 04.09.2014 року, арешт не накладався, речовим доказом воно не визнавалося.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Вилучене під час огляду майно перебуває у володінні і користуванні скаржника на підставі договору оренди обладнання №01/08-2014 від 01.08.2014 року, у зв`язку із чим ТОВ «УКРЛОТО-КИЇВ» є володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

За таких обставин, суд вважає, що скарга є обґрунтованою й такою, що підлягає задоволенню в частині повернення вилученого майно, оскільки слідчий своїми діями фактично вийшов за межі можливих варіантів щодо процесуальної долі вилученого майна, визначених ч. 1 ст. 167 КПК України (арешт та подальше визнання речовим доказом або повернення).

Однак, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги в частині зобов`язання повернути вилучене майно саме слідчого ОСОБА_5 , оскільки у судовому засіданні було встановлено, що останній, виходячи з положень ст.ст. 38-40 КПК України, уповноваженим слідчим, на даному етапі, не являється, відмості до ЄРДР узагалі не вносилися, у зв`язку з чим, слід зобов`язати повернути вилучене майно безпосередньо начальника Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_10 та начальника ВДСБЕЗ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , оскільки саме останніми посадовими особами було погоджено висновок ст.о/у ВДСБЕЗ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 про списання матеріалів до справи № 24472-В Дніпровського районного управління міліції, однак долю тимчасово вилученого майна не вирішено.

На підставі положень ст. 121 Конституції України, яка регламентує, що на прокуратуру України покладено: нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, нагляд за додержанням прав і свобод людини і громадянина, вважає за необхідне покласти контроль за виконанням даного судового рішення на прокурора Дніпровського району м. Києва.

Керуючись ст. ст. 1-3, 7-29, 84-86, 91-94, 110, 167-169, 171, 303-307, 309, 310, 369-372 КПК України слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
Скаргу директора ТОВ «УКРЛОТО-КИЇВ» ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 , яка полягає у неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 Кримінально процесуального Кодексу України, задовольнити частково.

Зобов`язати начальника Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_10 та начальника ВДСБЕЗ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 негайно повернути тимчасово вилучене 10.08.2014/11.08.2014 року в нежитловому приміщенні, що розташоване за адресою: м. Київ, вул.Сулеймана Стальського, 22/10 майно Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРЛОТО-КИЇВ», а саме: термінали лотерейні самообслуговування «ЛОТОМОТИВ-2» у кількості 10 штук із серійними номерами: №2000336, №2000337, №2000338, №2000339, №2000340, №2000341, №2000342, №2000343, №2000344, №2000345.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Дніпровського району м. Києва.

В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1