Справа № 755/9824/15-к
В И Р О К
іменем України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новошепеличі, Чорнобильського р-ну., Київської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 29 березня 2015 року, перебуваючи в приміщенні магазину «Новус», розташованого по п-ту. Броварському, 17, в м. Києві, де він працював на посаді оброблювача риби, вирішив таємно викрасти чуже майно, яке належало ТОВ «Новус Україна».
Цього ж дня, тобто 29 березня 2015 року близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , помістив вказані продукти харчування до заздалегідь заготовлених кришок з пінопласту, де були вирізані отвори та утримуючи їх при собі, під виглядом виносу сміття, вийшов через службовий вихід з приміщення магазину та поклав викрадений товар до багажного відділення автомобіля «Шевролет Лачетті» д.н.з. НОМЕР_1 , однак довести свої злочинні дії до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому і просив суворо його не карати.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Інші докази у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , за згодою учасників судового провадження не досліджувались, в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якого учасникам судового провадження були роз`яснені.
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі і тому знаходить правильною кваліфікацією його дій за ч.2 ст.15, ч. 1 ст.185 КК України.
Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризуються посередньо, раніше скоював злочин судимість за який погашена.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненні злочину.
Обставин, які обтяжують його покарання, суд не вбачає.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, яке буде достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.
Речові докази у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Суддя: