Провадження № 1-кп/537/197/2015
Справа № 537/2840/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.10.2015 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , при секретарі ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місці Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0000420 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Меньківка Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, відповідно до вимог статті 89 КК України раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1, 2 статті 125 КК України,

в с т а н о в и в:
2 квітня 2015 року близько 07.00 год. ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , із власниками зазначеного вище приміщення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вчинив сварку на побутовому грунті, яка в подальшому переросла в бійку. Під час бійки, ОСОБА_5 , маючи прямий злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, правою рукою стиснутою в кулак наніс один удар у потиличну частину голови ОСОБА_7 та один удар правою ногою по лівій нозі останньої. В результаті нанесення ОСОБА_5 ударів у ОСОБА_4 утворились тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців на тулубі, верхніх та нижніх кінцівках, від ударної дії тупих, твердих предметів і за ступеням тяжкості відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 399 від 19 травня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 2 квітня 2015 року близько 07.00 год., знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , із власниками зазначеного вище приміщення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вчинив сварку на побутовому грунті, яка в подальшому переросла в бійку. Під час бійки, ОСОБА_5 , маючи прямий злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, лівою рукою стиснутою в кулак, наніс два удари у праву частину голови потерпілого на рівні ока, і в подальшому, схопивши лівою рукою за праву сторону обличчя останнього, великим пальцем лівої руки натисну на праве око. В результаті нанесення ОСОБА_5 ударів у ОСОБА_3 утворились тілесні ушкодження у вигляді саден голови, ін`єкцій склери правого ока, які утворились від дії тупих твердих предметів, з обмеженою поверхнею контактування, що за ступеням тяжкості відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 598 від 10 червня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав частково, підтвердивши в судовому засіданні лише факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 при зазначених вище обставинах, одночасно заперечуючи, що внаслідок його умисних дій потерпілій ОСОБА_4 були заподіянні тілесні ушкодження. З приводу сварки, що виникла між ним та потерпілими, пояснив, що тривалий період часу він з донькою останніх перебував у цивільному шлюбі, за цей час в них народилася донька ОСОБА_8 , однак оскільки відносини з дружиною не склалися, то остання разом з донькою мешкала окремо від обвинуваченого, зі своїми батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 . 2 квітня 2015 року обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, близько 7.00 год. прийшов за зазначеною вище адресою з метою привітати доньку з днем народження, на відмову батьків дружини побачитися із донькою, останній відштовхнув ОСОБА_3 , якій і відчинив йому двері та увійшов до квартири. Як зазначає обвинувачений, вже в приміщенні кватири, між ним та ОСОБА_3 виникла бійка, в ході якої ОСОБА_5 наніс останньому декілька ударів і великим пальцем лівої руки натисну на праве око, утримуючись в такому положенні деякий проміжок часу. Щодо заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 зазначив, що умислу на нанесення їй тілесних ушкоджень він не мав, а виявленні у останній пошкодження могли бути заподіянні ним необережно, під час бійки з ОСОБА_3 , оскільки потерпіла намагалася захисти свого чоловіка.

В подальшому слухання справи у суді, ОСОБА_5 в повному обсязі визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочині, повністю підтвердивши зазначені в описовій частині вироку обставини.

Окрім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого частинами 1, 2 статті 125 КК України, винуватість ОСОБА_5 у пред`явленому обвинувачені, повністю підтверджується всебічно, повно та об`єктивно дослідженими і перевіреними судом доказами.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що із ОСОБА_5 вона перебуває у неприязнених стосунках, пов`язаних із агресивною поведінкою останнього по відношенню до її доньки, з якою обвинувачений перебував у цивільному шлюбі. 2 квітня 2015 року обвинувачений прийшов до них з чоловіком додому і намагався увійти до приміщення квартири з метою привітати їх онуку з днем народження, однак оскільки він знаходився в стані алкогольного сп`яніння, потерпіла з чоловіком не дозволили це зробити, і виштовхали обвинуваченого на сходову площадку, де він продовжив вчиняти неправомірні дії по відношенню до неї, а саме наніс їй декілька ударів по голові та тулубу. Коли обвинувачений відволікся на зауваження зроблене сусідкою з вимогою припинити вчиняти неправомірні дії, потерпіла вспіла забігти до дому і зачинити двері, однак ОСОБА_5 вибив останні та пройшов до середини квартири, назустріч йому вийшов ОСОБА_3 і між ними почалася бійка в ході якої останній лише захищався, а обвинувачений наносив йому удари по обличчю.

Потерпілий ОСОБА_3 фактично підтвердив в судовому засіданні покази потерпілої ОСОБА_4 з приводу обставин та механізму нанесення ОСОБА_5 потерпілим тілесних ушкоджень, за виключенням, того що він не бачив, як і куди обвинувачений наносив удари жінці, оскільки не був присутній на сходовій площадці під час сварки між останніми.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вранці 2 квітня 2015 року вона спускаючись зі сходин, на першому поверсі під`їзду, де вона мешкала, побачила як раніше знайомий їй ОСОБА_10 наносив удари руками по голові ОСОБА_4 яка фактично лежала на підлозі сходової площадки, і одночасно при цьому бив її ногами. Як зазначає свідок, коли вона закричала, то ОСОБА_5 припинив бити ОСОБА_4 і вона вспіла заскочити до квартири та зачинити двері.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що з 2010 року вона з ОСОБА_5 мешкала однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, у 2012 році у них народилась донька ОСОБА_8 , в свідоцтві про народження якої обвинувачений як батько останньої не був зазначений, оскільки на той час фактично дитину не визнавав; на даний час вони спілкуються, однак мешкають окремо. З приводу тих подій що відбулися 2 квітня 2015 року свідок підтвердила, що того дня на прохання обвинуваченого спілкувалася з останнім о п`ятої години ранку біля під`їзду свого будинку, і на його прохання привітати доньку відповіла відмовою, оскільки ОСОБА_5 знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1,2 статті 125 КК України за обставин викладених у вироку по суті не оспорюється і підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом, а саме:

- висновком судово-медичної експертизи № 598 від 10 червня 2015 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: саден голови, ін`єкцій склери правого ока, які утворились від дії тупих твердих предметів, з обмеженою поверхнею контактування і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

- висновком судово-медичної експертизи № 399 від 19 травня 2015 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців на тулубі, верхніх та нижніх кінцівках, які утворилися від ударної дії тупих, твердих предметів і за ступеням тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16 червня 2015 року, проведеного слідчим СВ Крюківського ВМ КМВ УМВС України в Полтавській області лейтенантом міліції ОСОБА_12 за участю потерпілого ОСОБА_13 в ході проведення якого останній показує місце, спосіб та механізм нанесення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень;

- висновком судово-медичної експертизи № 622 від 18 червня 2015 року, відповідно до якого покази потерпілого ОСОБА_3 , дані ним в ході проведення слідчого експерименту не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизи останнього, а зокрема по локалізації тілесних ушкоджень і механізму травми;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16 червня 2015 року, проведеного слідчим СВ Крюківського ВМ КМВ УМВС України в Полтавській області лейтенантом міліції ОСОБА_12 за участю потерпілої ОСОБА_4 при проведенні якого остання показує місце, спосіб та механізм нанесення їй обвинуваченим тілесних ушкоджень

- висновком судово-медичної експертизи № 640 від 19 червня 2015 року, відповідно до якого покази потерпілої ОСОБА_4 , надані нею в ході проведення слідчого експерименту, не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при проведенні судово-медичної експертизи останньої.

Суд дійшов висновку, що всі письмові докази та вищезазначені експертизи є допустимими доказами, оскільки вони складені та проведені уповноваженими осами відповідно до вимог діючого КПК України, підписані усіма учасниками слідчої дії, узгоджуються між собою так і з іншими матеріалами кримінального провадження, без зауважень та ніким не оспорюються.

Аналізуючи та оцінивши досліджені в судовому засіданні матеріали та докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку щодо доведеності факту заподіяння обвинуваченим ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та потерпілому ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень і кваліфікує його дії за частиною 1 статті 125 КК України як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень та за частиною 2 статті 125 умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад.

Відповідно до вимог статті 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та яке б запобігло вчи неню нею нових злочинів.

Обираючи міру покарання, суд, відповідно до вимог статті 65 КК України приймає до уваги тяжкість скоєного ОСОБА_5 злочину, якій у відповідності до статті 12 КК України класифікується як злочини невеликої тяжкості, особу обвинуваченого якій раніше судимий за вчинення хуліганських дій, однак на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення відповідно до вимог статті 89 КК України вважається раніше не судимим, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття; обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, відношення обвинуваченого до вчиненого, негативну характеристику останнього, наданою сторонами кримінального провадження та свідками, приймаючи до уваги думку потерпілих, а також те, що те що інкримінований ОСОБА_5 злочини він вчинив відносно осіб похилого віку, суд приходить до висновку про доцільність призначення покарання із застосуванням вимог статті 70 КК України у виді обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Підстав для обрання заходів забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не вбачається.

Керуючись статтями 368, 370 КПК України,-

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частинами 1,2 статті 125 КК України та призначити покарання за частиною 1 статті 125 КК України у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин; за частиною 2 статті 125 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, іспитовий строк встановити терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 виконання наступних обов`язків:

не виїжджати за межи України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну проживання , роботи або навчання,

періодично з`являтися в органи органу кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Підстав для обрання заходів забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не вбачається.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1