Дата документу Справа № 324/1620/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1932/15 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 324/1620/15-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.185 ч.1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2015 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000364 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Пологівського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пологи Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого і не навчається, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 12 червня 2014 року Пологівським районним судом Запорізької області за ст.ст. 315 ч.1, 309 ч.1, 317 ч.2, 309 ч.2, 70 ч. 1, 75, 76 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням один рік;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не оспорюючи фактичні дані викладені у вироку та визнаючи свою провину в повному обсязі, вважає призначене йому за вироком покарання надто суровим та несправедливим, та таким що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить змінити вирок Пологівського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2015 року, призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України призначено ОСОБА_6 остаточну міру покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного йому новим вироком покарання невідбутої частини покарання за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 12.06.2014 р. і остаточно призначено йому покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислюється з моменту його затримання після набрання законної сили даним вироком суду.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в сумі 184 грн. 14 коп., витрачені на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирішена доля речових доказів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 змінив свої апеляційні вимоги та просив не позбавляти його волі, прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Вислухавши доповідача, обвинуваченого, прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку, ОСОБА_6 , 23 березня 2015 року, о третій годині ночі, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та корисливу мету, прийшов до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_8 , після чого, шляхом вільного доступу зайшов на територію зазначеного подвір`я через відкриту хвіртку і, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав металеві вироби, які були складені під парканом, загальною вагою 258 кг, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 згідно висновку товарознавчої експертизи матеріальної шкоди на суму 683,70 грн. Після викрадення металевих виробів ОСОБА_6 розпорядився ними на власний розсуд: виніс їх за межі вказаного домоволодіння та відніс їх та сховав у сараї, який розташований поряд з власним домоволодінням.

Кваліфікація дій та винність ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги про занадто суворість призначеного покарання не є переконливими, оскільки з призначеного обвинуваченому покарання за крадіжку 1 рік, в порядку ст.71 КК України до покарання за попереднім вироком йому приєднано лише 2 місяці. За таких обставин, призначене за сукупністю вироків покарання відповідає ступеню тяжкості скоєного та особі обвинуваченого, є необхідним та достатнім для перевиховання ОСОБА_6 . Крім того, повторне звільнення від покарання при призначенні такого на підставі ст.71 КК України не передбачене законом.

Тому підстав для зміни чи скасування вироку колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Пологівського районного суду Запорізької області від 09 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, в той строк з моменту отримання ним повного тексту даної ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4