Справа № 645/1891/15-к
Провадження № 1-кп/645/265/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 жовтня 2015 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, українки, громадянки України, не одруженої, не працюючої, раніше не засудженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,
ОСОБА_4 разом з особою, матеріали справи у відношенні якої виділені в окреме провадження, 06 серпня 2014 року, в період часу з 04 години 00 хвилин до 05 години 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 вступили у злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 разом з особою, матеріали справи у відношенні якої виділені в окреме провадження, діючи умисно та в групі, шляхом вільного доступу, діючи з корисливих мотивів з метою наживи, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, помістили, тим самим таємно викрали, в узяту в квартирі гр. ОСОБА_5 сумку: ноутбук ТМ «HP 635» вартістю 2587 гривень 00 копійок, телефон стільниковий ТМ «Флай DS124» вартістю 523 гривні 00 копійок, рюкзак ТМ «Лафума» вартістю 790 гривень 00 копійок, вимірювальний пристрій ТМ «Юніт» вартістю 720 гривень 00 копійок , перфоратор ТМ «Макіта» HR2450, вартістю 1660 гривень 00 копійок, машину шліфувальну ТМ «DWT» вартістю 383 гривні 00 копійок, машину шліфувальну кутову (Болгарку) вартістю 340 гривень 00 копійок, туалетну воду ТМ «SAAB» ємкістю 100 мл, вартість якої встановити не виявилось можливим, туалетну воду ТМ «Avon» ємкістю 100 мл., вартість якої встановити не виявилось можливим, ланцюг з металу жовтого кольору 583 проби вагою 4 гр, вартістю 1192 гривні 20 копійок, шуруповерт ТМ «Ферм», вартістю 328 гривень 00 копійок, перукарську машинку ТМ «Вітекс» вартістю 141 гривню 00 копійок, які належали потерпілому ОСОБА_5 , чим заподіяли потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 8664 гривень 20 копійок.. Після цього, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно визнала себе винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, щиро розкаялася,пояснила суду, що дійсно на початку серпня 2014 року вона разом з особою, матеріали справи у відношенні якої виділені в окреме викрали у потерпілого зазначене вище майно. Також ОСОБА_4 зазначила, що частину майна, а саме будівельні інструменти вони збували ОСОБА_6 , якому було відомо, що будівельні інструменти крадені.
Показання обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вона не заперечує, як і кількість і вартість викраденого майна. З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченої. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Досліджені і перевірені судом докази у кримінальному провадженні, якими обґрунтовується винуватість ОСОБА_4 у вчиненому є узгодженими, співпадають між собою та сумніву у своїй належності та допустимості у суду не викликають.
Відповідно до ст. 86 КПК України доказ є допустимим, якщо він отриманий в порядку, передбаченому цим Кодексом. Статтею 87 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за яких доказ може бути визнаний недопустимим. Достовірність та об`єктивність вищенаведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим, суд вважає можливим прийняти вказані докази. У відповідності до вимог ст.ст. 85, 86 КПК України, суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.
Вказані докази, надані прокурором, суд вважає належними та допустимими, та такими, які в повному обсязі підтверджують вину обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, яктаємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Вину обвинуваченої ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується формально.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який, за змістом ст. 12 КК України, є неумисним злочином невеликої тяжкості, його наслідки, обставину, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченої, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженої, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкцій статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, із звільненням обвинуваченої від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України при здійсненні контролю за поведінкою засудженої відповідно до положень ст. 76 КК України.
Повним товариством «Ломбард-Скарбниця» заявлено до ОСОБА_4 та особи, матеріали справи у відношенні якої виділені в окреме провадження, позовну заяву на суму 980 гривень у якості відшкодування заподіяної шкоди.
Цивільний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Позовна заява ПТ «Ломбард-Скарбниця» необґрунтована, не надано жодних доказів на її обґрунтування, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову.
Питання про речові докази суд вирішує згідно ч.9 ст. 100 КПК України, а саме: ноутбук ТМ «HP 635» телефон стільниковий ТМ «Флай DS124» вартістю 523 гривні 00 копійок, вимірювальний пристрій ТМ «Юніт», перфоратор ТМ «Макіта» HR2450, машину шліфувальну ТМ «DWT», машину шліфувальну кутову (Болгарку), туалетну воду ТМ «SAAB» ємкістю 100 мл, туалетну воду ТМ «Avon» ємкістю 100 мл., перукарську машинку ТМ «Вітекс», які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати йому повернутими.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
На підставі ст. 76 п.п.2,3 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
У задоволенні цивільного позову Повного товариства «Ломбард-Скарбниця» - відмовити.
Речові докази: ноутбук ТМ «HP 635» телефон стільниковий ТМ «Флай DS124» вартістю 523 гривні 00 копійок, вимірювальний пристрій ТМ «Юніт», перфоратор ТМ «Макіта» HR2450, машину шліфувальну ТМ «DWT», машину шліфувальну кутову (Болгарку), туалетну воду ТМ «SAAB» ємкістю 100 мл, туалетну воду ТМ «Avon» ємкістю 100 мл., перукарську машинку ТМ «Вітекс», які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили - вважати йому повернутими.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя