Справа № 163/1879/15-к
Провадження № 1-кп/163/72/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження №0000261 від 09.07.2015 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, розлученого, не військовозобов`язаного, раніше судимого:

- 17.02.1993 року Турійським районним судом Волинської області за ч.1 ст.81 КК України в редакції 1960 року до 2-х років виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку;

- 22.03.1994 року Турійським районним судом Волинської області за ч.2 ст.140 КК України в редакції 1960 року до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.52 КК України в редакції 1960 року постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12.10.1995 року невідбутий строк покарання замінено на виправні роботи строком 9 місяців 4 дні з відрахуванням 20% заробітку;

- 25.08.1999 року Любомльським районним судом Волинської області за ч.3 ст.140 КК України в редакції 1960 року до 3-х років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст.52 КК України в редакції 1960 року постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 19.07.2001 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково (невідбутий строк 10 місяців 18 днів);

- 22.01.2002 року Любомльським районним судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі з лікуванням від алкоголізму, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Любомльського районного суду Волинської області від 25.08.1999 року та остаточно визначено до відбуття 4 роки позбавлення волі; 06.08.2004 року звільнений з місць позбавлення волі на підставі постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.07.2004 року, якою невідбуту частину покарання замінено на виправні роботи з відрахуванням 20% заробітку строком на 1 рік 2 місяці; 21.11.2006 року знятий з обліку, у зв`язку з відбуттям покарання;

- 27.11.2009 року Любомльським районним судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.81 КК України постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.10.2012 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково (невідбутий строк 1 рік 5 місяців 6 днів),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи неодноразово засудженим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимості за які не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно, 08 липня 2015 року близько 14 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, через незачинені вхідні двері, проник у приміщення будинку сімейного типу, що розташований в АДРЕСА_2 , звідки, з однієї із кімнат, таємно викрав дві шліфувальні машинки: марки «Riber-Profi-125», вартістю 330,00 грн., та марки «Metabo WE 14-125», вартістю 1260,00 грн., належні ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому майнової шкоди на загальну суму 1590,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 повторно, своїми умисними, корисливими діями вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, тобто злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та просив суд не позбавляти його волі реально. Показав, що на початку липня 2015 року, точної дати не пам`ятає, того дня він перебував в с.Заозерне Любомльського району та вживав спиртні напої. Після обідньої пори, вирішив піти в реабілітаційний центр, щоб викрасти якесь майно, яке в подальшому продати, а за виручені кошти придбати необхідні йому речі. На територію реабілітаційного центру проник вільно, оскільки вхідні ворота були відчинені. Підійшовши до будинку, де проводяться ремонтні роботи, через вхідні двері, які також не були зачинені на замок, проник в середину приміщення. Йдучи по коридору, в його кінці, в одній з кімнат побачив багато будівельного матеріалу та інструментів, серед яких було дві болгарки, які вирішив викрасти. Дані болгарки помістив в поліетиленовий пакет, який також знаходився у кімнаті, та в аналогічний спосіб покинув приміщення і територію реабілітаційного центру, що й проник, при цьому, як він забирав болгарки та їх виносив з центру - ніхто не бачив. Після цього пішов до озера «Мале Згоранське», яке знаходиться приблизно за 300 метрів від даного реабілітаційного центру, де першому зустрічному незнайомому чоловікові продав викрадені болгарки за 50 грн., при цьому останній не запитував у нього звідки він їх взяв та сам він йому не повідомляв про те, що болгарки викрадені. За отримані кошти відразу купив собі пляшку горілки за 25 грн., яку випив та ліг спати, а на наступний день до нього приїхали працівники міліції, яким він розповів про обставини вчинення крадіжки та видав 25 грн., які залишились від продажу викрадених болгарок.
Крім повного визнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його винуватість також доводиться дослідженими судом письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження.
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 09 липня 2015 року лісового масиву біля берега озера «Мале Згоранське», на даній території виявлено дві шліфувальні машинки: марки «Riber-Profi-125» та марки «Metabo WE 14-125», які працівникам міліції були добровільно видані громадянином ОСОБА_7 , який вказав, що напередодні їх придбав у незнайомої йому особи за 50 грн. на території цього ж озера (а.с.21-23).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.07.2015 року та додатком до нього стверджено, що ОСОБА_7 впізнав особу, яка 08 липня 2015 року продала йому дві шліфувальні машинки за 50 грн., якою є обвинувачений ОСОБА_4 (а.с.39-41).
В ході проведеного слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_4 вказав на місце вчинення крадіжки з проникненням, про спосіб проникнення та вилучення викрадених речей, а також місце їх продажу, що зафіксовано в протоколі проведення слідчого експерименту від 31 липня 2015 року та долучених до нього фото-таблицях (а.с.79-85).
Відображені у вказаному протоколі дані узгоджуються з вищенаведеними доказами, в тому числі показаннями обвинуваченого.
Висновком експерта НДЕКЦ при УМВС України у Волинській області, проведеної судово-товарознавчої експертизи, від 23.07.2015 року №386, встановлено залишкову вартість викрадених шліфувальних машинок: марки «Riber-Profi-125» - 330,00 грн. та марки «Metabo WE 14-125» - 1260,00 грн. (а.с.32-36).

Вказані предмети визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 (а.с.37-38).
Видані ОСОБА_4 кошти в сумі 25,00 грн., які у нього залишились від реалізації ОСОБА_7 викрадених шліфувальних машинок, також визнані речовими доказами та передані на зберігання в бухгалтерію Любомльського РВ УМВС України у Волинській області (а.с.51-52).

Обвинувачений ОСОБА_4 востаннє судимий 27.11.2009 року Любомльським районним судом Волинської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за який, з врахуванням положень ст.89 КК України, судимість не погашена, що вказує на кваліфікацію його дій за ознакою повторності.
Факт скоєння обвинуваченим таємного викрадення чужого майна в стані алкогольного сп`яніння доводиться власними показаннями останнього.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні з протоколу огляду місця події від 09.07.2015 року та фото-таблиць до нього, показань обвинуваченого ОСОБА_4 , вчинення останнім крадіжки мало місце у будинку сімейного типу, який недобудований, на час огляду у ньому проводились будівельні роботи (а.с.16-19), що вказує на те, що на час вчинення обвинуваченим таємного викрадення чужого майна, проживання людей у даному будинку лише планувалося у майбутньому, що, згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності", відноситься до поняття «приміщення», а не «житла», як це інкримінується обвинуваченням.

Таким чином, наведені докази у своїй сукупності доводять вину обвинуваченого у повторному вчиненні крадіжки, поєднаної з проникненням у приміщення, у встановленому місці, часі й на зазначену суму.
При цьому, показання свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , допитаних в судовому засіданні, суд до уваги не приймає, оскільки вони не доводять та не спростовують обставини, що мають значення для даного кримінального провадження.
Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд, згідно з вимогами ст.ст.50, 65 КК України, враховує те, що вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких, а також усі обставини кримінального провадження.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання винного, суд визнає вчинення останнім крадіжки у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, оскільки повторність була врахована, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, тому дана обставина підлягає виключенню з пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення.
Також суд приймає до уваги вік, стан здоров`я, спосіб життя, сімейний та майновий стан обвинуваченого (розлучений, ніде не працює та суспільно-корисною працею не займається), його посередню характеристику з місця проживання, те, що він, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, має незняті і непогашені у встановленому законом порядку судимості, що свідчить про його схильність до вчинення корисливих злочинів, небажання ставати на шлях виправлення і вказує на стійкість його злочинних переконань.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства неможливе, тому, для попередження вчинення ним нових злочинів, йому слід призначити покарання у виді реального позбавлення волі, при цьому, підстав для застосування відносно нього вимог ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, чи вимог ст.69 КК України, яка передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, по справі не встановлено.
Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.
Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Органом досудового розслідування в ході встановлення обставин вчиненого злочину проведено судову товарознавчу експертизу, витрати за проведення якої в сумі 306,90 грн., відповідно до положень ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави (а.с.31).
Оскільки суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідне взяти його під варту із залу суду негайно.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

ОСОБА_4 взяти під варту із залу суду негайно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 16 год.00 хв. 31 серпня 2015 року.
Речові докази:

- бувші у використанні шліфувальні машинки: марки «Riber-Profi-125» та марки «Metabo WE 14-125», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у володінні останнього;

- грошові кошти в сумі 25 гривень, які передані на зберігання в бухгалтерію Любомльського РВ УМВС України у Волинській області, - повернути ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 306 (триста шість) гривень 90 копійок судових витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області на протязі 30 днів із дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 на протязі 30 днів з дня вручення йому копії даного вироку через Любомльський районний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: суддя ОСОБА_1