Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2010 року Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судці - ІващенкаАЛ.

при секретарі - Шевкун О.Є.

за участю прокурора - Бабича О.І.

адвоката- Загальця О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новгород-Сіверський кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2. Чернігівської області, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжньої, працюючої управляючою відділення №2 ПП «Н-Сіверські аграрні інвестиції», раніше не судимої;

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 191 ч.2 КК України, ВСТАНОВИВ:

Перебуваючи на посаді управляючої відділенням №2 ПП «Н-Сіверські аграрні інвестиції» с.Гремяч Н-Сіверського району, Чернігівської області, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями, використовуючи своє службове становище, у серпні 2009 року надала дозвіл гр-ну ОСОБА_2 на зняття 190 листів шифера з корівника, розташованого в с. Гремяч. що знаходиться в оренді її підприємства. При цьому отримані від ОСОБА_2 у вересні 2009 року в якості оплати вартості вказаного шиферу, грошові кошти в сумі 1900 грн., до бухгалтерії свого підприємства не здала, а привласнила та в подальшому використала їх на власні потреби.

Своїми умисними діями, що виразились у привласненні коштів, отриманих від продажу орендованого майна у сумі 1900 грн., шляхом зловживання своїм службовим становищем. ОСОБА_1 скоїла злочин передбачений ст. 191 ч.2 КК України.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину в скоєнні інкримінованого їй злочину визнала повністю та надала суду показання, що дійсно вона помилково вважала, що як посадова особа вона мала такі повноваження, оскільки корівник не використовувався та був частково розібраний. Збитки вона відшкодувала та кошти роздані співвласникам майнових паїв, просила суворо не карати та з її сторони більш такого не повториться.

Винність ОСОБА_1 підтверджується також і іншими матеріалами кримінальної справи, які згідно ст.299 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні, оскільки фактичні обставини даної справи, учасниками судового розгляду не оспорюються.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності Суд вважає, що вина ОСОБА_1 в умисних діях, що виразились у привласненні коштів, отриманих від продажу орендованого майна у сумі 1900 грн., шляхом зловживання своїм службовим становищем, доведена повністю, її дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ст. 191 ч.2 КК України.

Обставин, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обставини, що згідно ст.66 КК України помякшують покарання ОСОБА_1 суд вважає щире каяття у вчиненому злочині, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обговорюючи питання про призначення покарання ОСОБА_1 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, дані, що характеризують особу, сімейний стан підсудної вважає, що її виправлення та запобігання вчинення нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства і підсудній має бути призначено покарання - у межах санкції відповідної статті Кримінального кодексу України. З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе при призначенні покарання застосувати ст. 69 КК України, та не застосовувати додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки підсудна злочин скоїла вперше, має позитивну характеристику та добровільно відшкодувала завдані своїми діями збитки.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати -відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323,324, 335 КПК України, Суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 69 КК України, не застосовувати додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного за цим вироком покарання, якщо ОСОБА_1 протягом Цодного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обовязки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_1 обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи, зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили залишити без змін - підписку про невиїзд.

Вирок протягом 15 діб з моменту проголошення може бути оскаржено до кримінальної палати апеляційного суду Чернігівської області, шляхом подання апеляції через Новгород- Сіверський районний суд Чернігівської області.

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 69 КК України, не застосовувати додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного за цим вироком покарання, якщо ОСОБА_1 протягом Цодного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обовязки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_1 обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи, зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили залишити без змін - підписку про невиїзд.

Вирок протягом 15 діб з моменту проголошення може бути оскаржено до кримінальної палати апеляційного суду Чернігівської області, шляхом подання апеляції через Новгород- Сіверський районний суд Чернігівської області.

Головуючий А.І. Іващенко