1-кп/381/8/15
381/3734/14-к
У Х В А Л А
23 вересня 2015 року м. Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисників - адвокатів ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000870 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.186 та ч.2 ст.296 КК України, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України,
в с т а н о в и в
Ухвалою суду від 27.07.2015 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 25.09.2015 включно.
23.09.2015 прокурор у судовому засіданні просила обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід продовжити, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду, впливу на свідків та можливого вчинення нового злочину.
Обвинувачений ОСОБА_4 проти продовження строку тримання під вартою заперечував.
Захисники обвинуваченого проти продовження строку тримання під вартою заперечували.
Представник потерпілих підтримав думку прокурора.
Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового процесу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершеним до його спливу.
На даний час провадження у справі не закінчено. Ухвалою суду від 11.02.2015 за клопотанням сторони захисту призначено повторну судово-медичну експертизу, яка на даний час ще не проведена. Обвинувачений ОСОБА_4 , є судимим за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.06.2012 за ч.1 ст.122 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим терміном 1 рік, однак, не зважаючи на це, є таким що підозрюється у вчиненні у період встановленого йому іспитового терміну злочинів - тяжкого та середньої тяжкості, за які передбачено покарання понад три роки позбавлення волі. Потерпілі вказали безпосередньо на нього як на особу, що допустила вчинення неправомірних дій відносно них.
При цьому, суд звертає увагу, що доводи прокурора про наявність ризиків впливу обвинуваченим на свідків, переховування його від суду та можливості вчинення нового є переконливими.
ОСОБА_4 має не відбуте покарання та обвинувачується у вчиненні нових злочинів у період іспитового строку. Тому, в разі прийняття судом обвинувального вироку, згідно з положеннями п.26 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 такому обвинуваченому належить призначати покарання виключно у виді позбавлення волі. Тому, враховуючи зібрані по справі докази, особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк перебування під вартою. Підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту на даний час відсутні.
Керуючись ст.ст.177, 331, 336, 369-372 КПК України, суд
ухвалив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою вважати продовженим до двох місяців, а саме до 23 листопада 2015 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1