Ухвала

іменем україни

18 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_4,

суддів: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_7,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000419, за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Норільська Російської Федерації, проживаючого по АДРЕСА_2 такого, що не має судимостей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 1

ст. 203-2 КК,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку Республіки Татарія Російської Федерації, проживаючу по

АДРЕСА_1 таку, що не має судимостей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 1

ст. 203-2 КК,

за участю прокурора ОСОБА_8,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі засуджені ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам засуджених внаслідок суворості, просять постановлені у кримінальному провадженні судові рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги засудженні вказують, що розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції проведено за їх відсутності, чим порушено їх право на захист. Крім того, на думку засуджених, матеріали кримінального провадження не містять доказів на підтвердження їх вини у вчиненні інкримінованого їм злочину, оскільки вчинене ними діяння підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_3 змінити, виключити з кваліфікації дій останньої посилання на ч. 2 ст. 27 КК.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від

05 листопада 2014 року засудженно: ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 27, ч. 1

ст. 203-2 КК - до покарання у виді штрафу в розмірі

15 000 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 255 000 грн із конфіскацією грального обладнання; ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 27, ч. 1

ст. 203-2 КК - до покарання у виді штрафу в розмірі

10 000 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 170 000 грн із конфіскацією грального обладнання.

Вирішено питання про стягнення судових витрат і долю речових доказів.

Апеляційний суд Вінницької області ухвалою від 10 березня

2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишив без зміни.

За вироком суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винними та засуджено за вчинення злочину за наступних обставин.

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 з метою організації і проведення азартних ігор та отримання прибутку запропонував ОСОБА_3 за грошову винагороду виконувати функцію адміністратора та касира в павільйоні азартних ігор, на що остання погодилася.

Таким чином, у період із листопада 2012 року по 22 березня 2013 року ОСОБА_2 як організатор за попередньою змовою із ОСОБА_3 всупереч діючому законодавству про заборону грального бізнесу в підвальному приміщенні по АДРЕСА_3 з метою отримання прибутку надавали доступ до азартних ігор.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, яка вважала, що касаційну скаргу засуджених слід залишити без задоволення, а касаційну скаргу прокурора - задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимого кримінального процесуального закону.

Згідно ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 2 ст. 419 КПК при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Для наведення в ухвалі таких підстав апеляційний суд має проаналізувати всі доводи, що містяться в апеляційній скарзі, та на кожен із них дати відповідь.

Однак апеляційний суд зазначених положень закону не дотримався.

Місцевий суд встановив, що ОСОБА_2 організував зайняття гральним бізнесом, а ОСОБА_3 була найнята ним для здійснення функцій адміністратора та касира грального закладу, а саме як виконавець мала за грошову винагороду забезпечити функціонування утвореної ними букмекерської контори, за що отримувала заробітну плату 100 грн у день. У результаті розгляду кримінального провадження цей суд кваліфікував дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 203-2 та ч. 2 ст. 27,

ч. 1 ст. 203-2 КК відповідно.

Не погоджуючись з обвинувальним вироком, засуджені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу. За змістом цієї скарги апелянти порушували питання про скасування вироку місцевого суду через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а також невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених. Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначали, що суд належним чином не з'ясував обставини провадження та дійшов помилкового висновку про те, що інкримінований останнім злочин вчинено у співучасті. Також засуджені вказували на те, що суд неправильно оцінив зібрані у справі докази, адже найманий працівник не є суб'єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК.

На думку колегії суддів, апеляційний суд, перевіряючи кримінальне провадження в апеляційному порядку та відповідаючи на доводи апеляційної скарги засуджених, не надав чіткої відповіді на них із зазначенням підстав через які апеляційну скаргу визнав необґрунтованою, зокрема не спростував доводи апелянтів про відсутність в діянні ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК, та його вчинення в якості виконавця (ч. 2

ст. 27 цього Кодесу) у співучасті з ОСОБА_2

За таких обставин, ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Під час цього розгляду апеляційному суду необхідно ретельно перевірити зібрані у кримінальному провадженні докази, дати їм належну оцінку та прийняти законне й обґрунтоване рішення відповідно до вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене, керуючись статтями 433, 436-438 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 10 березня

2015 року щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_2 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала касаційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6