Справа № 461/8726/15-к
Провадження № 1-кс/461/4983/15
в с т а н о в и в :
Крім цього, вказує, що у заяві ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення та ухвалі слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25 грудня 2014 року йде мова про злочини, передбачені ч.1 ст.365, ч.1 ст.371 КК України, однак, 15 червня 2015 року до ЄРДР були внесені відомості лише про злочин, передбачений ч.1 ст.371 КК України.
Також покликається на те, що слідчим було безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про допит директора служби економічної безпеки ПрАТ «Іскра» ОСОБА_17 щодо перевірки, яка проводилась прокуратурою Сихівського району м. Львова щодо своєчасності розрахунків за природній газ.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала, надала пояснення, аналогічні доводам, викладеним в такій та просила скаргу задоволити.
Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Слідчий суддя не приймає до уваги покликання скаржника на те, що об`єднання вищевказаних кримінальних проваджень є незаконним, оскільки відповідно до ч. 1 ст.36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Покликання скаржника на те, що перевірка прокурором прокуратури Сихівського району м. Львова ОСОБА_8 ПрАТ «Іскра» проводилась без законних підстав спростовується наявною в матеріалах кримінального провадження постановою про проведення перевірки №55 від 13 серпня 2014 року в.о. прокурора Сихівського району м. Львова ОСОБА_18 (т.1 а.с.43-44 м.к.п.).
Покликання скаржника на те, що прокурор прокуратури Сихівського району м. Львова ОСОБА_8 не була повторно допитана з приводу проведення нею перевірки про стан додержання законодавства щодо своєчасності розрахунків за енергоносії ПрАТ «Іскра», спростовується наступним.
Відповідно до ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.
Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Таким чином, з врахуванням вищенаведених статей, слідчий суддя приходить до висновку, що свідок ОСОБА_8 надала необхідні для об`єктивного досудового розслідування покази, які зафіксовані протоколом від 29 вересня 2014 року, а відтак, відсутні підстави для додаткового допиту останньої (а.с.63-65).
Покликання скаржника на те, що слідчим не було допитано в якості свідка ОСОБА_19 спростовуються тим, що ОСОБА_19 не був очевидцем подій та не може повідомити обставин, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Не зважаючи на зазначені положення КПК України скаржником під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі, доводи скаржника спростовано матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статті може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, а також враховуючи, що обставин, які б викликали сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови від 18 червня 2015 року про закриття кримінального провадження, не встановлено; висновки та процесуальне рішення слідчого відповідають вимогам кримінального процесуального закону і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження; у скарзі не наведено переконливих доводів, які б стверджували б про те, що шляхом проведення додаткових дій, будуть встановлені достатні дані, які б виключали підстави для закриття кримінального провадження, а відтак приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -
у задоволенні скарги - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 5 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1