АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТАКИЄВА
Справа № 11-сс/796/2844/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, які були тимчасово вилучені в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого проводиться розслідування кримінального провадження та в межах якого подане дане клопотання, прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на зазначені в клопотанні слідчого грошові кошти, оскільки вказані грошові кошти можуть бути предметами здобутими злочинним шляхом.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного вважає ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2015 р. необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно підозрюваного.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, захисник вказує на те, що слідчий суддя, під час розгляду клопотання слідчого, прийшов до помилкового висновку про те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки під час проведення обшуку, особа, яка була присутня в помешканні племінниця підозрюваного, заявила, що ці грошові кошти передані їй матір`ю на навчання.
Також апелянт, в поданій ним апеляційній скарзі, зазначає про те, що слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту з пропуском встановлених кримінальним процесуальним законом строків, оскільки майно підозрюваного було вилучено під час проведення обшуку 10.09.2015 р., а слідчий звернувся до суду з клопотанням лише 18.09.2015 р., що суперечить вимогам ч. 5 ст. 171 КПК України.
В судовому засіданні, в суді апеляційної інстанції, апелянтом заявлено усне клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2015 р. Як пояснив захисник, з приводу поважності причин пропуску встановленого законом строку, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику особи, яка її оскаржує та отримана нею лише 28.09.2015 р.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 18.09.2015 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, в провадженні СУ ГУ МВС України в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000629 від 22.07.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.
Органом досудового розслідування, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в період часу з 07.08.2015 р. по 10.09.2015 р., шляхом обману та зловживання довірою, заволодів грошовими коштами ОСОБА_12 на загальну суму 434530 грн. 28 коп., чим завдав останньому матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.
27.08.2015 р. ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено частково та надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_13 .
10.09.2015 року ОСОБА_8 було затримано, в порядку ст. 208 КПК України, як особу, підозрювану у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України.
10.09.2015 р. в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.08.2015 р. за місцем проживання ОСОБА_8 за вказаною адресою, речі, документи, гроші, про що було складено протокол обшуку, в якому зазначено перелік виявленого та вилученого майна.
11.09.2015 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України, а саме в умисних діях, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великому розмірі, а також в умисних діях, які виразилися в підбурюванні до надання службовій особі неправомірної вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища.
12.09.2015 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 08.11.2015 року включно та визначено заставу в розмірі п`ятсот мінімальних заробітних плат.
18.09.2015 р. старший слідчий в ОВС СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт вилученого, вході обшуку майна за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , посилаючись на те, що є достатні підстави вважати, що вказані у клопотанні речі, документи та грошові кошти можуть бути предметами злочинної діяльності ОСОБА_8 та відповідають критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а тому виникає необхідність слідчим шляхом перевірити законність їх знаходження у підозрюваного для чого необхідно накласти арешт на дане майно, з метою його законного утримання, детального огляду, призначення відповідних перевірок, судових експертиз та встановлення осіб, які мають відомості, що можуть бути використані в якості доказів.
15.09.2015 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого про арешт майна було задоволено та накладено арешт на грошові кошти, які були тимчасово вилучені в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на 1800 доларів США та 1000 грн.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту майна перевірялись судом першої інстанції, при цьому були вислухані доводи слідчого, досліджені матеріали кримінального провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Згідно ст. 171 КПК України, слідчий має право, за погодженням з прокурором, в межах кримінального провадження звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у виді речей, документів або грошей, в якому повинно зазначатись підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна вилученого в ході обшуку за адресою фактичного місця проживання ОСОБА_8 , є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, достатність даних, які вказують на вчинення кримінальних правопорушень саме ОСОБА_8 , а вилучені вході проведення обшуку речі, документи та грошові кошти можуть бути предметами злочинної діяльності останнього, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
Посилання захисника підозрюваного про те, що вказане майно не відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки під час проведення обшуку, особа, яка була присутня в помешканні племінниця підозрюваного, заявила, що ці грошові кошти передані їй матір`ю на навчання є безпідставними та голослівними, оскільки як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, обшук 10.09.2015 р. проводився присутності племінниці ОСОБА_8 , та в її присутності були виявлені та вилучені речі, документи та грошові кошти, та яка отримала копію протоколу обшуку, про що вона власноручно розписалася у вказаному протоколі, однак від неї ніяких зауважень не надходило, щодо належності грошових коштів саме їй.
Не обґрунтованими є і посилання захисника підозрюваного, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді, про пропуск слідчим встановлених кримінальним процесуальним законом строків для звернення з до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, з огляду на те, що майно підозрюваного було вилучено під час проведення обшуку 10.09.2015 р., а слідчий звернувся до суду з клопотанням лише 18.09.2015 р., оскільки ч. 2 ст. 412 КПК України визначено вичерпний перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, а тому підстави з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, згідно чинного кримінального процесуального закону не є безумовними підставами для скасування рішення суду.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі захисника обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 117, 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2015 р.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 вересня 2015 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти, які були тимчасово вилучені в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 . залишити без змін, апеляційну скаргузахисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 без задовольнити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

___________ _____________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4