Справа № 646/7921/14-к
№ провадження 1-кп/646/49/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.15 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №60003276 від 25.10.2013 року за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Івано-Франківськ, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286КК України,-

встановив:

12 жовтня 2013 року, близько 22:00 години, ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «Mersedes Benz» державний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, рухаючись з перевищенням швидкості руху по провулку Банному у місті Харкові, зі сторони вулиці Університетської у напрямку площі Рози Люксембург грубо порушив вимоги п.п. 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України, згідно яким:

п. 12.1: «При виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

п. 12.4: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год».

не впоравшись з керуванням, в результаті чого допустив виїзд автомобіля «Mersedes Benz» на зустрічну смугу руху з послідуючим зіткненням із автомобілем «Сhevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок ДТП водій автомобіля «Сhevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи № 3363-Ая 13 від 20.11.2013 року отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого гвинтоподібного перелому нижньої третини ліктьової кістки зі зсувом кісткових відламків.

Також, внаслідок ДТП пасажир автомобіля «Сhevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи № 3362-ая/13 від 12 листопада 2013 року отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді травматичного ротаційного підвивиху першого шийного хребця.

Порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 які знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилося в тому, що він, керуючи транспортним засобом ««Mersedes Benz» не обрав безпечну швидкість руху та прийоми керування, щоб з урахуванням дорожньої обстановки мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, в результаті чого не впоравшись з керуванням допустив виїзд транспортного засобу на зустрічну смугу руху з послідуючим зіткненням із автомобілем Сhevrolet Aveо», в результаті чого водій та пасажир отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах пред`явленої підозри, погодився з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище. Цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , визнав частково в частині відшкодування моральної шкоди потерпілим в розмірі 5000,00 гривень кожному. При його допиті пояснив суду, що 12 жовтня 2013 року, близько 22:00 години, він керував автомобілем «Mersedes Benz» державний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, рухаючись по провулку Банному у місті Харкові, зі сторони вулиці Університетської у напрямку площі Рози Люксембург внаслідок раптової поломки автомобілю, виїхав на зустрічну смугу де зіткнувся з автомобілем потерпілого ОСОБА_4 в якому також була і потерпіла ОСОБА_8 на питання суду пояснив, що шкоду спричинену потерпілим не відшкодував, заходів щодо відшкодування шкоди потерпілим не здійснював, зважав в цьому питанні на рішення суду.

Допитані в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що 12 жовтня 2013 року, близько 22:00 години вони рухалися на автомобілі «Сhevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_2 , керував автомобілем ОСОБА_4 , внаслідок порушення ПДР обвинуваченим сталося дорожньо транспортна пригода внаслідок чого вони отримали тілесні ушкодження, їм спричинено матеріальну та моральну шкоду, яка виразилася в пошкодженні автомобілю, придбанні ліків та перенесених душевних стражданнях внаслідок фізичного болю та поведінки обвинуваченого після ДТП.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину в межах пред`явленої підозри, а також частково визнав пред`явлені до нього позовні вимоги за цивільними позовами потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , його показання в судовому засіданні відповідають фактичним обставин справи, положення ч.3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, що підтверджується журналом судового засідання та технічним записом, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин вчинення злочину, які сторонами кримінального провадження не оспорювались і судом було допитано обвинуваченого, потерпілих, досліджено матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого та обґрунтовують цивільні позови.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_7 , допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_7 вчинив злочин невеликої тяжкості, є раніше не судимою особою, на обліку лікаря психіатра не перебуває, негативних характеристик не має, одружений, має молодий вік.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено. Доводи захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , щодо щирого каяття обвинуваченого та поведінки потерпілого ОСОБА_4 на предмет дотримання Правил дорожнього руху, суд до уваги не приймає оскільки у суду не має відомостей про те, що в діях потерпілого ОСОБА_4 є порушення Правил дорожнього руху, які б знаходилися в причинному зв`язку з подіями дорожньо транспортної пригоди, а також, щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася. Однак таких даних у суду не має, як зазначають потерпілі після події що сталася, під час досудового розслідування та за весь час знаходження справи у провадженні суду обвинувачений не відшкодував навіть частини із спричиненої їм діями останнього шкоди, не виявив бажання запропонувати свою допомогу під час перебування їх у лікарні, а навпаки, деякий час навіть знаходився у розшуку, при тому що був обізнаний, що справа знаходиться в провадженні суду. Доводів які б це спростовували стороною захисту суду не надано, а тому суд не враховую ці обставини як пом`якшуючі

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, наведених вище даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , позицію сторін кримінального провадження висловлену під час судових дебатів, суд вважає, що виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне. Щодо доводів сторони захисту про призначення покарання у виді штрафу в мінімальному розміру і без позбавлення права керування транспортирними засобами, то дані доводи, на думку суду є необґрунтованими з підстав викладених вище, крім того, стороною захисту не надано доказів, що на даний час обвинувачений офіційно працює (довідка з місця роботи), відповідно до копії трудової книжки (остання сторінка 15, запис датовано 2011 роком), характеристика надана ФГ «Обрій» станом на 06.08.2015 року не може свідчити про те, що на сьогоднішній день ОСОБА_7 працює у даному господарстві, а тому суд вважає за доцільне, з метою забезпечення виконання призначеного покарання та досягнення цілей кримінального покарання призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі із позбавленням права керування транспортними засобами, із застосуванням статті 75 КК України до основного покарання.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався, прокурором під час розгляду справи та судових дебатів клопотань про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу не заявлялось, а також враховуючи положення статті 22 КПК України щодо змагальності сторін у кримінальному провадженні, обрання судом обвинуваченому запобіжного заходу за власною ініціативою за таких обставин не є можливим.

Цивільні позови потерпілих суд вирішує відповідно до положень статей 10,11,60 Цивільного процесуального Кодексу України на підставі принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Відповідно до поліса № АС/ 2694105, цивільно правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 на час вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України була застрахована ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед», ліміт страхового відшкодування за шкоду здоров`ю встановлений у 100000,00 гривень, майну 50000,00 гривень, розмір франшизи 1000,00 гривень.

Відповідно до Висновку судової автотоварознавчої експертизи № 12510 від 17.02.2014 року матеріальна шкода спричинена володільцю автомобілю «Сhevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_2 , пошкодженого при ДТП 12.10.2013 року склала 54113,76 гривень

Частиною 1 статті 1166 Цивільного Кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як передбачено ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній в договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати умови договору.

Відповідно до статті ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 року, страховик має обов`язок відшкодування оціненої шкоди в межах ліміту відповідальності, вказаному у полісі.

Статтею 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV від 01.07.2004 року, встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до п. 36.6 статті 36 вказаного Закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов потерпілої ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» на її користь 2154,92 гривні (за 500,00 гривень франшизи) матеріальної шкоди; 132,75 гривень моральної шкоди, а також в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на її користь 500,00 гривень матеріальної шкоди (франшиза) та 10000,00 гривень моральної шкоди, виходячи з принципів розумності та співмірності, доказів того, що внаслідок отриманих травм потерпіла втратила роботу та не може займатися певними видами діяльності остання суду не надала.

Позов потерпілого ОСОБА_4 також підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» на його користь 49000,00 гривень матеріальної шкоди; 3047,05 гривень моральної шкоди, а також в частині стягнення з ОСОБА_7 5113,76 гривень (враховуючи 500,00 гривень франшиза) матеріальної шкоди та 10000,00 гривень моральної шкоди, виходячи з принципів розумності та співмірності та доведеності перед судом.

Відповідно до пункту 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи розрахунку витрат на правову допомогу потерпілими не надано, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Судові витрати підлягають стягненню з засудженого.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 128, 369, 370, 373, 374, 375 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування основного покарання, призначеного по даному вироку суду звільнити з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно статті 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» (ЄРДПОУ 21870998) на користь ОСОБА_5 ( ) 2154,92 гривні матеріальної шкоди та 132,75 гривень моральної шкоди

Стягнути з ОСОБА_7 ( НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_5 ( НОМЕР_4 ) 500,00 гривень матеріальної шкоди та 10000,00 гривень моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» (ЄРДПОУ 21870998) на користь ОСОБА_4 ( НОМЕР_5 ) 49000,00 гривень матеріальної шкоди та 3047,05 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 ( НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_4 ( НОМЕР_5 ) 5113,76 гривень матеріальної шкоди та 10000,00 гривень моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 ( НОМЕР_3 ) на користь держави судові витрати за проведення експертиз у сумі 5 974, 70 гривень.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1