Справа № 11-690/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 07.07.2010
УХВАЛА

Іменем України

07 липня 2010 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Ященко І.Ю.

суддів Каленченко Н.О., Черкасова В.М.

за участю прокурора Нечепоренко С.

за участю захисника ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією захисника ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2, прокурора Фастівської міжрайонної прокуратури на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3,, одруженого,пенсіонера, інваліда 2 групи, раніше не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4,

Засуджено за ст. 124 КК України до арешту строком на один місяць Стягнуто з ОСОБА_3С . на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 2262-50 гривен, моральну шкоду в розмірі 1000 гривен.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку 16 листопада 2006 року близько 14 години ОСОБА_3 перебуваючи на присадибній ділянці по вул.Київській, 73 смт.Борова Фастівського району Київської області разом з тещею ОСОБА_4, дружиною ОСОБА_5 та сином ОСОБА_6, займалися встановленням паркана з метою розмежування земельних ділянок ОСОБА_4 з сусідом ОСОБА_2

Виявивши факт відмежування спірної частини земельної ділянки, шляхом встановлення сусідами паркану ОСОБА_2, на своїй присадибній ділянці взяв вила, та діючи на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, підбіг до ОСОБА_4 і металевою гострою частиною вил, умисно, наніс їй один удар націлений в область грудей. Захищаючись від удару, ОСОБА_4 І підняла на рівень грудей руки і удар вилами прийшовся на долоні рук. Від отриманого удару айворонок Л.Р. впала на землю, при цьому їй умисними діями ОСОБА_2 були спричинені есні ушкодження у вигляді крововиливу правої кісті, дві рани лівої кісті, перелом основної аланги п"ятого пальця лівої кісті які, згідно висновку експерта №11/212 д /229/д, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

ОСОБА_2 продовжуючи погрозливо націлив металеву гостру частину вил в область грудей лежачої на землі ОСОБА_4

В цей час перебуваючи поряд ОСОБА_3С, сприйняв наявність суспільно небезпечного посягання у вигляді погрозливого націлення вил як дійсне, реальне посягання ОСОБА_2 повторно завдати удару ОСОБА_4 вилами в її життево-важливі органи, яке рже розпочалося і ще не закінчилося з метою захисту її життя та здоров"я, умисно наніс металевою [гострою частиною господарчої лопати, яку він тримав у руках, один удар по голові ОСОБА_2, ким спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, багато скалкового вдавленого перелому на межі передньої та середньої третини сагітального синуса, рубленої рани в дільниці перелому, які згідно висновку експерта №213 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя.

Державний обвинувач подав апеляцію , в якій просить вирок Фастівського міськрайонного суду від 22.04.2010 року відносно ОСОБА_3 скасувати у зв'язку з істотним порушенням кримінально процесуального закону. Кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.

Потерпілий подав апеляцію на вирок суду , в якій посилається на те, що вироку суду є незаконним через невідповідність висновків суду, викладеним у вироці, фактичним обставинам справи та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Просить вирок щодо ОСОБА_5 змінити. Визначити покарання засудженому в вигляді обмеження волі. Збільшити розмір моральної шкоди до 10000 гривен, матеріальної шкоди до 3406.00 грн.

Захисник подав апеляцію, в якій просить вирок Фастівського районного суду Київської області від22 квітня 2010 року щодо ОСОБА_3 скасувати повністю у зв»язку з його необґрунтованістю фактичними обставинами справи, винесенням відносно особи яка не притягувалася до кримінальної відповідальності у справі, істотними порушеннями кримінально-процесуального та кримінального закону та закрити справу у зв»язку з відсутністю кримінальної відповідальності за нанесення тяжких тілесних ушкоджень у стані необхідної оброни при відверненні вчинення тяжкого злочину ОСОБА_2, замаху на умисне вбивство , відносно престарілої громадянки України .

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, яка підтримала апеляцію прокурора , та частково апеляцію засудженого, апеляцію потерпілого просила залишити без задоволення, засудженого та його захисника, які підтримали свою апеляцію та апеляцію прокурора, у задоволенні апеляції потерпілого просили відмовити, потерпілого, який підтримав свою апеляцію та апеляцію прокурора, а апеляцію засудженого просив відхилити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора та засудженого підлягають частковому задоволенню, а в задоволенні апеляції потерпілого відмовити.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 у разі перевищення меж необхідної оборони, оскільки відвертаючи посягання ОСОБА_2 на ОСОБА_4, наносячи гострою металевою частиною лопати по голові ОСОБА_2- життєво-важливий орган, він перевищив межі необхідної оборони, хоча мав можливість відвернути посягання шляхом завдання ударів тією ж лопатою по іншим частинам тіла.

Механізм та знаряддя злочину свідчать про направленість умислу ОСОБА_3 на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

Належно оцінивши зібрані по справі докази суд вірно кваліфікував дії останнього за ст. 124 КК України.

Підстав для закриття справи щодо ОСОБА_3С судова колегія не вбачає.

Відповідно до ст. 370 КПК України істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Таких порушень кримінально- процесуального закону, які були б підставами для скасування вироку, немає.

Відповідно до вимог ст. 334 КПК України та п.3, абз.1 п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31 березня 1989 року „Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" суд має навести у вироку мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову, або про покладання на засудженого обов'язку відшкодувати шкоду, зазначивши, якою дією чи бездіяльністю її заподіяно, якими доказами це підтверджується, а також навести відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню, вказати матеріальний закон, на підставі якого вирій єно цивільний позов .

В порушення вимог ст. 334 КПК України, суд у своєму вироку не навів конкретні мотиви прийнятого рішення про часткове задоволення цивільного позову, не навів відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню, не вказав матеріальний закон, на підставі якого вирішено позов .

Вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову підлягає скасуванню, а справа поверненню до того ж суду на новий судовий розгля

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України колегія судців

УХВАЛИЛА:

Апеляції прокурора Фастівської міжрайонної прокуратури , потерпілого ОСОБА_2 задоволити частково.В задоволенні апеляції захисника ОСОБА_1І відмовити.

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2010 року щодо ОСОБА_3 скасувати в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_2, справу повернути до того ж суду на новий судовий розгляд іншим складом суду. В решті вирок залишити без зміни.

Головуючий

Судді 1 2