Провадження № 1-кс/461/6859/14
УХВАЛА
05.12.2014

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_4 на незаконну бездіяльність прокурора Львівської області та старшого прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

25 листопада 2014 року до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова із скаргою на бездіяльність прокурора Львівської області щодо невнесення відповідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про вчинення злочину від 20 жовтня 2014 року та від 27 жовтня 2014 року та неналежного розгляду та старшим прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_5 інформаційних запитів від 17 листопада 2014 року.

Особа, яка подала скаргу ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про проведення розгляду його скарги без його участі.

Прокурор ОСОБА_3 , ознайомившись із заявою ОСОБА_4 , в судовому засіданні скаргу заперечив, щодо відсутності скаржника висловив позицію про можливе продовження розгляду скарги без участі останнього.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку прокурора, оглянувши та долучивши до матеріалів скарги надані прокурором копії відповідей на ім`я ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, у своїй скарзі ОСОБА_4 не погоджується із тим, що за результатами розгляду його заяв від 10 жовтня 2014 року, 27 жовтня 2014 року прокуратурою Львівської області не внесено наведених ним відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що він вважає недопустимим, так як на його думку ст.214 КПК України не дає права прокурору не вносити відомостей, у зв`язку з чим просить визнати бездіяльність неправомірною та зобов`язати останнього впродовж 24 годин внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Доводи скаржника щодо бездіяльності прокурора Львівської області, що мала місце, на думку скаржника, під час розгляду його заяв, є безпідставними, так як прокурор під час розгляду зазначених заяв діяв у чіткій відповідності до вимог ст.214 КПК України, та вірно, на думку суду, прийняв рішення про відсутність підстав для внесення наведених у заяві відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, так як у відповідності до вимог ч.1 ст.2 КК України, внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають відомості не із усіх заяв, а лише із тих у яких йдеться про вчинення злочину.

Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що з аналогічних питань, які порушені скаржником у вищевказаних заявах, прокуратурою Львівської області розслідувалось кримінальне провадження № 0000009 від 15 квітня 2014 року. За результатами проведеного досудового розслідування вказаного кримінального провадження 29 вересня 2014 року прийнято рішення про його закриття на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, яке на даний час у встановлено законом поряду не оскаржено.

Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Незважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу не надано відомостей та доказів, які б давали підстави вважати заяви останнього не вирішеними по суті, так як прокурором надано усі примірники відповідей від 21 жовтня 2014 року, 27 жовтня 2014 року, 20 листопада 2014 року, з яких вбачається, що два звернення та два інформаційні запити ОСОБА_4 були вирішені по суті та вчасно.

Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 306, 318-380 КПК України,

у х в а л и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Львівської області щодо невнесення відповідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про вчинення злочину та неналежного розгляду старшим прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_5 інформаційних запитів - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1