Справа № 1- 412 /2010 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2010 року Соломянський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді- ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

з участю прокурора- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України ,освіта

середня, вдови, має на утриманні неповнолітню доньку, 1998р.н.,

інвалід 2 групи ,працюючу в КП « Госпкомобслуговування »,

зареєстровану та проживаючу в ІНФОРМАЦІЯ_3 «а»,

кв.53, раніше судиму :

1.28.01.2003 р. Радомишльським райсудом Житомирської області

за ст. 309 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі ,на підставі

ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік ;

2.19.03.2004 р. Шевченківським райсудом м. Києва за ст.185 ч. 2,15,185 ч. 3, 70,71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі , -

у вчиненні злочину ,передбаченого ст.15 ч .2, 186 ч. 2 КК України ,-

в с т а н о в и в :

Підсудна ОСОБА_4 вчинила злочин при наступних обставинах.

23.08.2009 року , приблизно о 18 г.00 хв. підсудна ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні магазину «Зоотовари» по вул. Політехнічній,2 «а» в м. Києві, з метою повторного таємного викрадення чужого майна з корисливих спонукань ,підійшла до прилавку вказаного магазину .

Продовжуючи свій злочинний намір направлений на повторне таємне викрадення чужого майна , підсудна ОСОБА_4 впевнившись в тому ,що продавець відійшла в сторону та за її діями не спостерігає , таємно викрала гроші в сумі 2256 гривень , що належать гр. ОСОБА_5

Після цього підсудна ОСОБА_4 утримуючи при собі викрадені гроші направилась до виходу з магазину .

В цей момент продавець магазину ОСОБА_6 підійшла до прилавку та виявила відсутність грошей та почала кричати ,звертаючись до підсудної з вимогою зупинитись та повернути викрадені гроші.

Однак, підсудна , усвідомлюючи , що її дії викриті , намагалась втекти з викраденими грошима , але на виході з магазину була затримана продавцями .

Таким чином , підсудна ОСОБА_4 намагалась відкрито викрасти гроші гр.ОСОБА_5 в сумі 2256 гривень ,але не довела свій злочинний умисел до кінця з причин ,що не залежали від її волі ,так як була затримана і гроші були в неї вилучені.

Допитана в судовому засіданні підсудна свою вину визнала повністю і фактичні обставини справи нею не оспорювались.

Підсудна ОСОБА_4 пояснила,що дійсно 23 серпня 2009 року зайшла до магазину «Зоотовари» ,що розташований по вулиці Політехнічній ,2 «а» в м. Києві.

Там вона побачила що на прилавку стоїть коробка ,в якій знаходяться гроші і в неї виник намір на заволодіння ними.

Побачивши ,що продавці не звертають на неї уваги , взяла гроші з коробки та направилась до виходу із магазину.

Однак біля входу почула, як продавець стала кричати і вимагати від неї зупинитись і повернути гроші.

Вона продовжила рух ,але вже на виході її зупинили продавці та викликали працівників міліції.

У вчиненому щиро розкаялась і пояснила,що вчинила злочин внаслідок збігу тяжких сімейних обставин . Підсудна вказала, що сама перенесла тяжку операцію і визнана інвалідом 2 групи , виховує сама неповнолітню доньку та має батька ,який паралізований і також здійснює за ним догляд.

Відповідно до вимог ст. 299 ч. 3 КПК України суд обмежив дослідження доказів допитом підсудної.

Таким чином суд приходить до висновку про винність підсудної ОСОБА_4 у вчиненні умисних дій,що виразились у замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) , вчинене повторно.

Дії підсудної суд кваліфікує за ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України.

Призначаючи підсудній покарання ,суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину відповідно до ст. 12 КК України злочин є тяжким , її особу і вважає ,що вона заслуговує на покарання у виді позбавлення волі , оскільки вона маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість , знову вчинила умисний тяжкий злочин ,а отже її виправлення без ізоляції від суспільства неможливе.

Між тим, враховуючи пом»якшуючі покарання обставини для підсудної- щире розкаяння у вчиненому, стан її здоров»я , наявність на утриманні неповнолітньої дитини тяжкі сімейні обставини ,суд вважає можливим при призначенні покарання застосувати ст. 69 КК України ,призначивши покарання нижче найнижчої межі, ніж це передбачено санкцією статті 186 ч. 2 КК України.

Обтяжуючих покарання обставин для підсудної судом не встановлено .

Керуючись ст.ст. 323 ,324 КПК України ,суд-

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винною за ст. 15 ч . 2, 186 ч 2

КК України і призначити їй покарання ,із застосуванням ст. 69 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженій до набрання вироком чинності залишити без змін у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Після набрання вироком чинності взяти ОСОБА_4 під варту та утримувати в Київському СІЗО № 13 Держдепартамента з питань виконання покарань.

Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Речові докази залишити на збереженні у потерпілої .(а.с.24).

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

СУДДЯ :