Провадження №1-кп/760/1107/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0008860 від 11.09.2015р. за обвинуваченням
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого, дітей немає, працюючого різноробочим на Дарницькому м`ясопереробному комбінаті, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1. 03.03.1993р. Золотоношським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960р.) до 5 років позбавлення волі;
2). 05.02.1996р. Золотоношським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.141 КК України (в редакції 1960р.) до 4 років позбавлення волі;
3). 26.04.2001р. Золотоношським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.141 КК України (в редакції 1960р.) до 4 років позбавлення волі;
4). 19.05.2008р. Гребінківським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
5). 20.08.2013р. Ірпінським міським судом Київської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, 05.06.2015р. звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 10 місяців 7 днів у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
за участю сторін та інших учасників кримінального провадження
- - прокурора - ОСОБА_4
- - потерпілої - ОСОБА_5
- - захисника - ОСОБА_6
- - обвинуваченого - ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, останній раз, вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнившись 05.06.2015р. з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 7 днів, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив корисливий злочин.
Так, 11.09.2015р., біля 15 год. 55 хв., ОСОБА_3 , знаходячись на приміському вокзалі станції Київ-Пасажирський, що на Вокзальній площі, 1 в м. Києві, побачивши неподалік приміських колій №3-4 раніше незнайому ОСОБА_5 , яка тримала на плечі жіночу сумку, вирішив її викрасти
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підбіг ззаду до ОСОБА_5 і шляхом ривка відкрито викрав у неї з плеча жіночу сумку, вартістю 300 грн., в якій знаходився гаманець, вартістю 100 грн. з грошовими коштами в сумі 35 грн. та парасолька, вартістю 200 грн.
Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення правопорушення втік, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 635 грн., проте через деякий час був затриманий працівником охорони, який у подальшому викликав працівників міліції.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення визнав повністю і підтвердив факт відкритого викрадення ним 11.09.2015р. біля 15-55 год., неподалік залізничного вокзалу станції Київ-Пасажирський у раніше незнайомої ОСОБА_5 жіночої сумки, яку зірвав у неї з плеча і разом з викраденим майном з місця вчинення правопорушення втік, проте через деякий час був затриманий працівником охорони, і у подальшому викрадене майно у нього було вилучене працівниками міліції. У вчиненому щиро розкаявся.
При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, розглядаючи провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України, лише в межах пред`явленого обвинувачення, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують його як особу.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, його особу, який працевлаштувався і на даний час працює, однак раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, відсутність скарг за місцем його реєстрації, позитивну характеристику на обвинуваченого з місця позбавлення волі, факт повернення потерпілій працівниками міліції викраденого у неї майна та її думку, відношення обвинуваченого до вчиненого щире каяття, його молодий вік та конкретні обставини при вчиненні ним даного правопорушення і вважає, що виправлення ОСОБА_3 неможливе без ізоляції від суспільства, і він заслуговує на покарання у виді позбавлення волі, проте не на максимальний строк.
Відповідно до наданої суду копії вироку Ірпінського міського суду Київської області від 20.08.2013р. ОСОБА_3 був засуджений за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнившись 05.06.2015р. з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 7 днів, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив даний злочин.
Тому суд вважає необхідним відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, в тому числі із застосуванням ст.69 КК України, враховуючи його особу, який неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, які у встановленому законом порядку не погашені, і даний злочин вчинений ним в період умовно-дострокового звільнення.
Речові докази: жіноча сумка, гаманець, грошові кошти в сумі 35 грн. та парасолька, передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 , суд вважає необхідним залишити у її розпорядженні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України суд, -
З А С У Д И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 20.08.2013р. і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання 4 (чотири) роки два місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту фактичного виконання вироку суду.
Речові докази: жіноча сумка, гаманець, грошові кошти в сумі 35 грн. та парасолька, передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити у її розпорядженні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.
Суддя: