Дата документу Справа № 4/334/1/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №10/778/15/15 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Категорія ст.353 КПК України 1960 року Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2015 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
заявника ОСОБА_6
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14 вересня 2015 року, якою відмовлено у його клопотанні про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 26 травня 2014 року та ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 09 липня 2014 року, та подану ним касаційну скаргу від 20 червня 2015 року визнано такою, що не підлягає розгляду.
Згідно з оскаржуваною постановою суду, ОСОБА_6 звертався до суду із скаргами на постанови ДІМ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 від 23 серпня 2012 року та від 25 вересня 2012 року, постанови ДІМ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_8 від 08 вересня 2010 року та від 28 вересня 2012 року про відмову у порушенні кримінальної справи за фактом спричинення заявнику тілесних ушкоджень дачниками СТ «Рябінушка», а також за фактом бездіяльності працівників міліції Запорізького РВ, які тривалий час не розглядають його скарги та заяви, фальсифікують матеріали досудового слідства, в тому числі і висновки СМЕ про кваліфікацію отриманих 20 листопада 2004 року ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, а також про порушення відносно учасників вищевказаних подій кримінальної справи.
Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 26 травня 2014 року скарга ОСОБА_6 задоволена, вищевказані постанови про відмову у порушенні кримінальної справи скасовані, а матеріали справи направлені на додаткову перевірку.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 09 липня 2014 року зазначена постанова суду першої інстанції від 26 травня 2014 року залишена без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 24 квітня 2015 року ОСОБА_6 відмовлено у прийнятті його касаційної скарги на вищевказані судові рішення через пропуск строку для касаційного оскарження та ОСОБА_9 роз`яснено положення закону щодо можливості звернутися до суду першої інстанції для вирішення питання щодо поновлення цього строку.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції та вказуючи на поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, просить вказану постанову скасувати, а матеріали справи повернути на новий судовий розгляд в іншому складі суду та за участю іншого прокурора.
Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що клопотання судом розглянуто без його участі, а копію оскаржуваної постанови він отримав лише 06 жовтня 2015 року.
Апеляційний суд вважає, що клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14 вересня 2015 року підлягає задоволенню, оскільки доводи апелянта щодо поважності причин пропуску цього строку підтверджуються наданими матеріалами справи та документами, доданими до апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, заявника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.386 КПК України 1960 року, за правилами якого розглядалася дана справа, касаційні скарги на судові рішення, зазначені у частині другій статті 383 цього Кодексу, можуть бути подані протягом трьох місяців з моменту набрання ними законної сили.
У разі подачі скарги з пропуском встановленого частинами першою і другою цієї статті строку, він може бути відновлений у випадках і в порядку, передбачених статтею 353 цього Кодексу.
До апеляційної скарги додані в т.ч. копії постанов Вищого спеціалізованого суду України, з яких вбачається, що ОСОБА_6 у передбачений законом строк звертався із касаційними скаргами на вищевказані судові рішення, але йому було відмовлено у витребуванні справи для перевірки в касаційному порядку з причин того, що подані скарги за змістом не відповідали вимогам кримінально-процесуального закону. Одночасно ОСОБА_6 роз`яснено, що відмова у витребуванні справи не перешкоджає її витребуванню при повторному надходженні касаційної скарги за умови усунення недоліків і якщо вона надійде у межах передбаченого законом строку. В подальшому, постановами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_6 відмовлено у витребуванні кримінальної справи для перевірки в касаційному порядку з причин того, що скарга ним подана після спливу строку на касаційне оскарження, встановленого ч.2 ст.383 КПК Україні та йому роз`яснено порядок, передбачений ст.353 КПК України, в якому вирішується питання з відновлення цього строку.
Згідно з вимогами ч.3 ст.353 КПК України 1960 року, питання про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглядав справу. Про день і час розгляду клопотання своєчасно повідомляються сторони, неявка яких в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до положень частини четвертої вказаної статті, за результатами розгляду клопотання суд виносить ухвалу, постанову, якою відновлює строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.
Тобто, за змістом цієї норми закону, суд має прийняти рішення по сутті клопотання, а саме: своїм рішенням відновити пропущений строк, якщо визнає, що він пропущений із поважної причини, або при невизнанні причин пропуску строку поважними відмовити в його відновленні та визнати скаргу такою, що не підлягає розгляду.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, в тому числі з протоколу судового засідання/т.5, а.с.141/, та з оскаржуваної постанови, суд не вжив відповідних заходів для з`ясування питань, які підлягають з`ясуванню, при розгляді клопотання про поновлення процесуального строку, самого заявника по сутті клопотання не заслухав, та пославшись в оскаржуваній постанові на невмотивованість зазначеного клопотання та неможливість оцінити причини, з яких пропущено процесуальний строк, визнав касаційну скаргу ОСОБА_6 такою, що не підлягає розгляду.
У судовому засіданні заслухана лише думка прокурора, який вважав, що у задоволенні клопотання слід відмовити. Питання щодо можливості розгляду клопотання без участі заявника у судовому засіданні не обговорювалось і не вирішувалось.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому - підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.
При новому розгляді необхідно врахувати викладене в дані ухвалі, розглянути клопотання ОСОБА_6 з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства і прийняти законне та обґрунтоване рішення, належним чином вмотивувавши його.
Доводи апелянта щодо упередженості судді місцевого суду ОСОБА_1 при розгляді даної справи, а також прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки обставин, які б виключали участь вказаних осіб в розгляді справи, передбачених ст.ст.54,55 КПК України 1960 року, чи інших обставин, які б викликали сумнів в їх об`єктивності, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст.362, 365-366, 374 КПК України 1960 року, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14 вересня 2015 року, якою відмовлено у його клопотанні про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 26 травня 2014 року та ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 09 липня 2014 року, та подану ним касаційну скаргу від 20 червня 2015 року визнано такою, що не підлягає розгляду.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вищевказану постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14 вересня 2015 року скасувати, а матеріали справи направити в той же суд на новий розгляд.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4