Справа № 755/9069/14-к
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СВ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів, в рамках кримінального провадження унесеного до ЄРДР за № 0000078 від 26.04.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 212 КК України,

в с т а н о в и в:
До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло вище зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва та обгурнтоване необхідністю встановлення, у рамках вказаного кримінального провадження, обставин визначених ст. 91 КПК України шляхом надання тимчасового доступу з дозволом на вилучення до документів, які перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » стосовно його фінансово-господарської діяльності.

У судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав зазначених у його мотивувальній частині.

В судове засідання не з`явилися прокурор та представник особи у володінні, якої знаходяться речі і документи, однак суд враховуючи положення ч. 4 ст. 163 КПК України, вважає за можливе розглянути дане клопотання у їх відсутність.

Зокрема, слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, заслухавши думку слідчого, приходить до наступного.

З положень ст. 22 КПК України слідує, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до норм ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частина 1 статті 159 КПК України регламентує, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії …

Згідно із ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання доступу до речей і документів за умови, що сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що вони можуть перебувати, а бо ж перебували у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин.

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання тимчасового доступу до речей і документів (п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Однак слідчим у судовому засіданні не було надано до суду жодних ґрунтовних доказів, які б дали змогу прийти до висновку про неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч. 6 ст. 163 КПК України).

Серед іншого, слідчим не дотримано у повній міри вимоги ст. 160 КПК України, яка кореспондується із ч. 1 ст. 164 КПК України в частині відомостей, що мають містися у клопотанні, а саме не зазначено прізвище, ім`я та по батькові особи, якій має бути надано право тимчасового доступу до речей і документів.

При цьому, долучені до клопотання копії матеріалів не завірено належним чином, а саме у відповідності до положень КПК України та пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55), враховуючи, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "згідно з оригіналом", назви, посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту підпис, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Керуючись ст.ст. 131-132, 159-166, 309, 372-376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання слідчого СВ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів, в рамках кримінального провадження унесеного до ЄРДР за № 0000078 від 26.04.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 212 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя