Провадження № 1-кс/760/4716/13
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

12.12.2013 слідчий суддя Солом'янського районного суду м. Києва Селюков О.Г., за участю секретаря судових засідань Левушкіна А.А., особи, що подала скаргу ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на постанову заступника начальника СВ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві Радченка Є.В. від 31.05.2013 про закриття кримінального провадження №0000209, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з вищезазначеною скаргою посилаючись на те, що заступник начальника СВ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві Радченко Є.В. 15.10.2013 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000209, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, оскільки винесена необґрунтовано, безпідставно, без урахування дійсних обставин справи. Так, під час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню допущено його неповноту, а саме, не досліджено матеріали ОРД, додатково не допитано його як потерпілого , не допитано додаткових свідків, очних ставок між свідками не проведено, тобто грубо порушені мої процесуальні права потерпілого у кримінальному провадженні, у зв'язку з чим просить скасувати постанову заступника начальника СВ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві Радченка Є.В. від 31.05.2013 про закриття кримінального провадження №0000209, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Крім того, просить повернути йому автомобілі Мерседес МЛ-320 та Мерседес СЛК-200.

В судове засідання слідчий не прибув, про місце, день та час розгляду скарги був повідомлений у встановленому порядку та його відсутність згідно ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Матеріали кримінального провадження №0000209, внесеного до ЄРДР 04.12.2012 за ч.4 ст.190 КК України на запит слідчого судді Солом'янським РУ ГУ МВС України в м. Києві не були надані. Натомість, через канцелярію суду 09.12.2013 подали лист, в якому зазначено, що вищезазначені матеріали були направлені до СУ ГУ МВС України в м. Києві для вивчення і станом на 06.12.2013 до СВ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві не повернуті. На підтвердження даної обставини додали копію супровідного листа від 04.11.2013 № 209, в якому зазначено, що на усний запит заступника начальника СУ ГУ МВС України в м. Києві на адресу даної установи направлені матеріали кримінального провадження, зокрема, № 0000209. Тому слідчий суддя вважає, що матеріали кримінального провадження №0000209 ненадані Солом'янським РУ ГУ МВС України в м. Києві без поважних причин, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, до СУ ГУ МВС України в м. Києві були направлені інші матеріали кримінального провадження, ніж ті, які є предметом розгляду даної скарги.

Враховуючи вищевикладене, а також принцип диспозитивності, визначений ст. 26 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою скаргу підтримав повністю із зазначених у ній підстав.

З наявних матеріалів слідчим суддею встановлено, що 08.10.2012 постановою Солом'янського районного суду м. Києва, яка була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.12.2012, кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 190 КК України направлена прокурору Солом'янського району м. Києва для організації проведення додаткового розслідування з підстав неповноти проведення досудового слідства, із наданням письмових вказівок. Як зазначено у вищезазначеній постанові в ході додаткового розслідування необхідно було усунути неповноту та однобічність досудового слідства шляхом проведення оперативно-розшукових дій, зокрема: встановити та допитати осіб, які ввезли на територію України автомобіль марки Benz ML 320 CDI; встановити осіб, які займались реалізацією автомобіля марки Mercedes Benz ML 320 CDI; перевірити покази ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо передачі грошових коштів; встановити за яких обставин та ким був змінений ідентифікаційний номер автомобіля марки Benz ML 320 CDI.

10.01.2013 відомості щодо вказаної справи внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000322 за ч. 4 ст. 190 КК України.

24.01.2013 постановою прокурора прокуратури Солом'янського району м. Києва Набруска Я.В. кримінальні провадження №0000209 та № 0000322 були об'єднані в одне провадження, якому було присвоєно № 0000209.

З копії оскаржуваної постанови вбачається, що вказівки Солом'янського районного суду м. Києва, викладені в постанові від 08.10.2012 досудовим слідством виконані не були. Зокрема, не встановлено та не допитано осіб, які ввезли на територію України автомобіль марки Mercedes Benz ML 320 CDI, не встановлено осіб, які займались реалізацією автомобіля марки Mercedes Benz ML 320 CDI; не перевірено покази ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо передачі грошових коштів; не встановлено за яких обставин та ким був змінений ідентифікаційний номер автомобіля марки Mercedes Benz ML 320 CDI, що свідчить про неповноту досудового розслідування. Проте, в оскаржуваній постанові не зазначено, які оперативно-розшукові заходи та слідчі дії були виконані слідчим для виконання вказівок суду, а враховуючи, що матеріали кримінального провадження надані не були, тому перевірити вищезазначені обставини в інший спосіб, ніж з оскаржуваної постанови та матеріалів скарги не вбачається можливим.

Крім того, в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України оскаржувана постанова містить суперечності між обставинами, які були встановлені слідчим та обґрунтуванням мотивів її прийняття. Так, слідчим встановлено, що ОСОБА_4, заволодівши шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_2 на загальну суму 17000 доларів США, з місця вчинення злочину втік, завдавши останньому значну шкоду, закриває кримінальне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 9 КПК України, до загальних засад кримінального провадження відноситься принцип змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов'язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об'єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою становлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов'язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, зокрема, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, яка, зокрема, може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.

Таким чином, при проведенні досудового розслідування слідчим не було дотримано вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, згідно з якими слідчий зобов'язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень. Крім того, слідчим не отримано вимоги ст. 91, ст. 92 та ст. 93 КПК України.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленими матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Як встановлено в судовому засіданні рішення про закриття кримінального провадження прийняте слідчим без повного дослідження його обставин. Вказівки Солом'янського районного суду м. Києва, викладені в постанові від 08.10.2012 слідчим в повному обсязі виконані не були, а доводи, викладені в заяві ОСОБА_6 належним чином не перевірені.

Крім того, оскільки матеріали кримінального провадження слідчим і прокурором суду надані не були, тому перевірити достовірність обставин, зазначених в оскаржуваній постанові слідчого не вбачається можливим, у зв'язку з чим, слідчий суддя вважає факти викладені в скарзі в судовому засіданні не спростованими, оскільки сама постанова про закриття кримінального провадження необхідної інформації не містить.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги, вбачається, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, оскільки ним, в порушення вимог ст. 9, 23 КПК України не було всебічно, повно і безпосередньо досліджено всіх обставини кримінального провадження та не надано їм належну правову оцінку.

Копію даної ухвали суду, якою скасована постанова слідчого про закриття кримінального провадження, направити в прокуратуру Солом'янського району м. Києва для організації продовження досудового розслідування, під час якого необхідно виконати вказівки суду, викладені в постанові від 08.10.2012, перевірити обставини, встановлені слідчим суддею, за результатами чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Що стосується вимог ОСОБА_2 про повернення йому автомобілів, вилучених слідчим, вбачається за необхідне відмовити, оскільки розгляд таких вимог в одному провадженні не передбачено главою 26 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 9, 23, 91, 92, 93, 94, 303, 304, 305, 306, 307, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Постанову заступника начальника СВ Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві Радченка Є.В. від 31.05.2013 про закриття кримінального провадження №0000209, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України скасувати.

Копію ухвали суду направити в прокуратуру Солом'янського району м. Києва для організації продовження досудового розслідування.

В решті вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя О.Г. Селюков