27.08.2015
В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
Справа № 1-кп/489/484/2015 р.

27.08.2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

сторони провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, Коростенського району, с. Васьковичі, громадянина України, із середньою освітою, зі слів одружений має на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого:

-18.02.2000 року Апеляційним судом Житомирської області за ст. ст. 93 п. «а», 142 ч. 3, 222 ч. 1 КК України до 15 років позбавлення волі, звільнився 13.02.2015 року по відбуттю покарання,

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
17.06.2015 року о 09:00 годині, ОСОБА_4 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись поблизу будинку 39 по проспекту Жовтневому у м. Миколаєві, підбіг до ОСОБА_6 та відкрито заволодів її золотим ланцюжком, вагою 5,93 грами, вартістю 7446 гривень 60 копійок, з золотим кулоном, вагою 2,29 грами, вартістю 1787 гривень 10 копійок, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, яке виразилося у спричиненні фізичного болю внаслідок ривка золотого ланцюжка з кулоном з шиї потерпілої, спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 9233 гривень 70 копійок, надалі розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Суд визнає винним ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.
Так обвинувачений вину в інкримінованому йому злочинів визнав у повному обсязі і дав свідчення по суті пред`явленого обвинувачення які відповідають вищевказаним фактичним обставинам справи і не суперечать їм, з яких вбачається, що він до м. Миколаєва приїхав до друзів. Повертаючись на вокзал для відїзду, вранці 17.06.2015 р. біля будику №39 по пр. Жовтневому, він побачив жінку у якої на шиї був ланцюжок з кулоном і в нього виникло бажання його зірвати, що він і зробив підбігши до неї. Ланцюжок зрірав з силою і побіг геть. Невдовзі побачив що його переслідують і викінув награбоване. Коли його затримали працівники міліції, він показав де викінув ланцюжок з кулоном де вони були і знайдені. У вчиненому кається.

Покази обвинуваченного узгоджуються з письмовими доказами з яких вбачається, що провадження порушено відповідно до заяви полтерпілої, внесені до ЄРДР від 17.06.2015 р.

17.06.2015 р. протоколом огляду місця події від цього ж числа в якому зафіксовано місце та час вчинення кримінального правопорушення та вилучено пограбоване майно.

З рапорту інспектора ОСОБА_7 , вбачається що в цей день та час вони були на охороні громадського порядку і затримали обвинуваченного який вчинив пограбування ОСОБА_6 .

З протоколу слідчого єксперементу від 24.07.2015 р., вбачається, що потетпіла в момент пограбування повернулась до нього обличчям і розуміла що вчиняє обвинуваченний, бачила його та приблизно бачила куди Ущапівський викинув кулон, ланцюжок, який слідчим було повернуто потерпілій під розписку від 18.06.2015 р. і вартість яких підтверджена цінниками.

Кулон та ланцюжок по справі визнані речовим доказом постановою слідчого від 18.06.2015 р.

Таким чином на думку суду вина обвинуваченного доведена у вчинені злочину, передбаченного ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд в порядку ст. 325 КПК України, вважає за можливе прийняти рішення по справі в відсутність потерпілої яка були належним чином повідомлена, але в судове засідання не з`явився причини не явки суду не повідомила та письмових клопотань до суду не надавала, та приходить до висновку, що всі обставини справи суд може з`ясувати у відсутності потерпілої і вважає що потерпіла використала своє право брати участь в судовому засіданні і при таких обставинах суд вважає за можливе прийняти рішення по справі на свій розсуд. Цивільний позов не заявлявся, пограбоване повернуто потерпілій.
При вивченні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий за особливо тяжкий злочин проти особи, на обліку у лікаря нарколога не перебуває. У лікаря психіатра на обліку не перебуває, характеризується задовільнено, не працює.

При призначенні покарання, суд приймав до уваги, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин обтяжуючи покарання судом не встановлено.

Приймаючи до уваги, обставину пом`якшуючу покарання та відсутність обставин обтяжуючих покарання, та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. Призначаючи найбільш суворе покарання як позбавлення волі суд також виходив з наступного, ОСОБА_8 звільнився з місць позбавлення волі 6 місяців тому і знову вчинив тяжкий, корисливий злочин проти особи.

На думку суду саме така міра покарання буде достатня для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

У кримінальному провадженні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Докази зберігати в матеріалах судового провадження.

Керуючись ст. ст.374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 5(п`яти) років позбавленням волі. Строк відбуття покарання обчислювати з 17.06.2015 р.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.
Головуючий: ОСОБА_1

Згідно ст. 376 ч. 3 КПК України обвинувачений, захисник, його законний представник, потерпілий, його представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання, апеляційної інстанції.