печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6229/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна підозрюваного,

В С Т А Н О В И В :

Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 22.01.2014 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000228, за ознаками вчинення високопосадовцями, співробітниками органів державної влади та невстановленими особами кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.365 КК України (в редакції Закону від 7.04.2011 р.), ч.3 ст.27, п.п.1,5,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.115, ч.2 ст.121, ч.2 ст.194, ч.4 ст.296, ст.340, ч.2,3 ст.365 КК України.

Слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене старшим прокурором першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженняїх Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про накладення арешту на судно марки Бриг, бортовий реєстраційний номер НОМЕР_1 -к, 2000 року побудови, що належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Сторона кримінального провадження, обґрунтовуючи клопотання, зазначає, що до Генеральної прокуратури України 24.02.2014 р. надійшло звернення народного депутата України ОСОБА_6 , у якому містяться відомості про кримінальне правопорушення щодо перевищення влади Президентом України ОСОБА_5 , Секретарем Ради національної безпеки і оборони ОСОБА_7 , Генеральним прокурором України ОСОБА_8 , Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_9 , Головою Служби безпеки України ОСОБА_10 , командувачем внутрішніх військ МВС України ОСОБА_11 та іншими особами у період листопада 2013 р. лютого 2014 р. під час проведення масових заходів на Майдані Незалежності у м. Києві, що призвело до масових жертв серед протестуючих, тобто до настання тяжких наслідків. Із депутатського звернення та зібраних матеріалів досудового розслідування встановлено, що Президент України ОСОБА_5 із власних міркувань, пов`язаних насамперед із бажанням залишитися Президентом України на другий термін, з метою уникнення відповідальності за вчинені злочинні дії та з інших особистих спонукань, прийняв рішення про відмову від підписання Угоди про асоціацію з Європейським Союзом, у результаті чого Кабінетом Міністрів України 21.11.2013 р. було прийнято рішення про призупинення процесу підготовки до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Євросоюзом. Після цього, починаючи з 22.11.2013 р., на Майдані Незалежності в місті Києві розпочалися безстрокові виключно мирні акції громадян на підтримку європейського вектора зовнішньої політики України. Бажаючи припинити в зародку будь-які масові протестні акції, які заважають йому особисто вирішувати долю країни та які можуть поставити під загрозу його наміри залишитися на другий президентський термін, ОСОБА_5 приблизно в період з 22 по 29.11.2013 р., перевищуючи свої владні повноваження, вирішив організувати здійснення незаконного і силового розгону учасників мирної акції за євроінтеграцію України, які знаходилися на Майдані Незалежності в м. Києві. Це рішення грубо порушувало вимоги ст.34 Конституції України, згідно з вимогами якої кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом лише в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. На виконання протиправної вказівки ОСОБА_5 рядом осіб, а саме: секретарем Ради національної безпеки та оборони України ОСОБА_7 , його заступником ОСОБА_12 , Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_9 , головою Київської міської адміністрації ОСОБА_13 , начальником ГУ МВС України ОСОБА_14 було організовано незаконний та силовий розгін учасників мирної акції співробітниками підрозділів міліції особливого призначення «Беркут» МВС України (далі - спецпідрозділ «Беркут»). Так, 30.11.2013 р. на виконання наказу начальника управління громадської безпеки ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_15 , у період приблизно з 4 год. 07 хв. до 04 год. 22 хв. співробітниками підрозділів МОП «Беркут» громадяни, які перебували у вказаний час на Майдані Незалежності в м. Києві, із застосуванням фізичної сили та спеціальних засобів, були витіснені з Майдану Незалежності та в жорстокий спосіб побиті із застосуванням спеціальних засобів, у результаті чого отримали численні тілесні ушкодження 28 осіб, серед яких студенти та жінки. Після цього, 30.11.2013 р. та 01.12.2013 р. від 500 000 до 1000000 громадян України вийшли на центральні вулиці міста Києва, протестуючи проти злочинних дій працівників міліції та представників влади, які організували, здійснили чи допустили зазначене свавілля. Не бажаючи припинити вчиняти злочини проти громадян своєї країни, які висловлюють свої погляди та переконання та протестують проти застосування насильства, ОСОБА_5 , перевищуючи свої службові повноваження, тобто умисно вчиняючи дії, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, продовжив ініціювати та погоджувати застосування співробітниками органів внутрішніх справ, зокрема спецпідрозділу «Беркут», яким керував Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_9 , та внутрішніх військ МВС України, якими керував ОСОБА_11 , надмірних силових заходів, у тому числі із застосуванням фізичної сили та інших спеціальних засобів. 1 грудня 2013 р. на вулиці Банковій у м. Києві бійцями внутрішніх військ та спецпідрозділу «Беркут» проти мітингувальників застосовано сльозогінний газ, гумові кийки і світлошумові гранати. У результаті тілесні ушкодження різного ступеня отримали близько 165 осіб, включаючи більше 40 журналістів. У ніч з 11.12.2014 р. на 12.12.2013 р. бійцями внутрішніх військ України та спецпідрозділу «Беркут» було вчинено спробу силового відтіснення учасників протестної акції на Майдані Незалежності, під час якої отримали тілесні ушкодження десятки громадян, серед яких журналісти та народні депутати України. Для припинення свавілля державних, правоохоронних та судових органів 18.02.2014 р. учасниками протестних акцій була організована мирна хода громадян по вулиці Інститутській в м. Києві до Верховної Ради України з метою висловити вимоги про зміну законодавства та врегулювання конфлікту. Будучи обізнаним про такий мирний захід протестувальників, перебуваючи в приміщенні Адміністрації Президента України, Президент ОСОБА_5 у порушення вимог ст.ст.3,34,68 Конституції України, перевищуючи владу та надані повноваження, тобто умисно вчиняючи дії, які виходять за межі наданих йому прав та повноважень, діючи сумісно з керівником Адміністрації Президента України ОСОБА_7 , Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_9 , головою Служби безпеки України ОСОБА_10 , без дотримання передбачених законом приводів та підстав для придушення протесту, санкціонував приховане (без відповідного нормативного дозволу) застосування вогнепальної зброї до мітингувальників, тому що офіційного наказу співробітникам правоохоронних органів про застосування зброї до 15.00 год. 20.02.2014 р. не надавалося. У результаті цього в період 18-20 лютого 2014 р. працівниками спеціальних підрозділів внутрішніх військ МВС України під командуванням ОСОБА_11 , Служби безпеки України під керівництвом ОСОБА_10 та інших правоохоронних структур проти мирних мітингувальників було застосовано вогнепальну зброю, в тому числі автомати та снайперські рушниці. Співробітниками правоохоронних органів силовими заходами захоплено Жовтневий палац та підпалено приміщення Федерації Профспілок у м. Києві. Під час цих операцій, від рук працівників правоохоронних органів загинуло сімдесят чотири протестувальника, а більше 500 осіб отримали різного ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

У клопотанні слідчим також зазначено, що 25.02.2014 р. у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, п.п.1,5,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.365 КК України, а 2.03.2014 р. у повідомленій підозрі змінено кваліфікацію дій ОСОБА_5 на ч.3 ст.27, п.п.1,5,12 ч.2 ст.115 КК України та ч.3 ст.27, ч.3 ст.365 КК України (в редакції Закону від 27.04.2011 р.)., та зазначено, що 25.02.2014 р. у зв`язку із невстановленням місця перебування ОСОБА_5 оголошено його розшук та ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.02.2014 р. надано дозвіл на його затримання, що кримінальними діяннями підозрюваного ОСОБА_5 визнаним у кримінальному провадженні потерпілим заподіяна істотна шкода, яка виражається у виді смерті 76 людей та отримання більше 500 особами тілесних ушкоджень, що на даний час ця шкода матеріально не оцінена, потерпілими цивільні позови про її відшкодування не заявлені, а тому встановити розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не можливо, у зв`язку з чим, з метою забезпечення можливих цивільних позовів потерпілих про відшкодування шкоди, завданої кримінальними діянням підозрюваного ОСОБА_5 , на його майно необхідно накласти арешт, й у клопотанні зазначено, що відповідно до даних Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті у власності ОСОБА_5 перебуває судно марки Бриг, бортовий реєстраційний номер НОМЕР_1 -к, 2000 р.побудови.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ст.172 КПК України, визнав можливим розгляд клопотання у відсутності підозрюваного.

Слідчий суддя, вислухавши думку слідчого, дослідивши надані матеріали, враховуючи достатність доказів, що вказують на вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбаченних ч.3 ст.27, п.п.1,5,12 ч.2 ст.115 КК України та ч.3 ст.27, ч.3 ст.365 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, саме підозрюваному, розумність та співмірність обмеження права власності останнього з метою забезпечення можливих цивільних позовів потерпілих про відшкодування шкоди, завданої діянням підозрюваного, що особою, яка подала клопотання, доведено необхідність такого арешту, вважає необхідним клопотання задовольнити та арештувати майно, зазначене у клопотанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,175,209,272,392,532 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна підозрюваного задовольнити.

Накласти арешт на на судно марки Бриг, бортовий реєстраційний номер НОМЕР_1 -к, 2000 року побудови, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти обов`язок щодо виконання ухвали на слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляду питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1