ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-4/11

16.02.11 року Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Бліщ О.Б.

при секретарі - Вербещук В.А.

з участю: прокурора - Горзов П.П.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, одруженого, має на утримані одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України,ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого,

обох, у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.365 ч.3, 239 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були віддані до суду за ст.365 ч.3 КК України та за ст. 239 ч.2 КК України.

Так, органом досудового слідства, ОСОБА_2, обвинувачувався у тому що він, згідно розпорядження Рахівського міського голови №127-К та контракту, укладеного з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 20.08.2007 року, у період з 20.08.2007 року по теперішній час, займаючи посаду директора міського комунального підприємства „Рахівкомунсервіс", будучи службовою особою, здійснюючи організаційно-розпорядчі обов'язки, які полягали у здійсненні поточного (оперативного) управління підприємством, організації виконання виробничо- господарської, соціально-побутової та іншої діяльності підприємства, у забезпеченні виконання завдань, передбачених статутом підприємства, у праві укладати трудові договори з працівниками підприємства, виконуючи адміністративно-господарські обов'язки, які полягали у забезпеченні продуктивної діяльності підприємства, ефективного використання і зберігання закріпленого за підприємством майна, у праві відкривати рахунки в банківських установах та укладати господарські договори та інші угоди, розпоряджатись коштами підприємства, у період з 20.08.2007 року по теперішній час, знаходячись на території м. Рахів Закарпатської області, перевищуючи свої службові повноваження, умисно, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, достовірно знаючи, що у очолюваного ним підприємства відсутні будь- які правовстановлюючі документи на земельну ділянку по вулиці Партизанській у м. Рахові для здійснення діяльності по розміщенню твердих побутових відходів, усвідомлюючи, що вищевказана земельна ділянка, у відповідності до ст.ст. 87, 88 Водного кодексу України, розташована у прибережній захисній та водоохоронній зонах річки Тиса і потічка, який протікає через сміттєзвалище, на території яких, у відповідності до п.2 ч. 3 ст. 87 та п.6 ч.2 ст. 89 Водного кодексу України, забороняється влаштування кладовищ, скотомогильників, звалищ, полів фільтрації, влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо, у порушення ч.ч.І, 2 ст. 116, ч.ч.1, 6 ст.123 Земельного кодексу України, за якими надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок, які, у свою чергу, погоджуються із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або місцевої ради, які розглядають його і приймають рішення про надання земельної ділянки, грубо ігноруючи вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, за якими приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється, у порушення вимог п. „з" ст.17 та ч.4 ст. 33 Закону України „Про відходи", за якими зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування із врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені обсяги відходів відповідно до встановлених лімітів та умов їх зберігання, не дивлячись на те, що ч. 7 ст. 33 Закону України „Про відходи" забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, не отримавши на 2008- 2009 роки дозволів на розміщення відходів та лімітів на утворення та розміщення відходів, шляхом фактичного розміщення працівниками підпорядкованого підприємства 383,4 тон твердих побутових відходів на вищевказаній земельній ділянці площею 0,6839Та, яка розташована у м. Рахові, вул. Партизанська, б/н, які утворились на підприємстві на підставі укладених договорів про надання послуг з прибирання сміття та очищення територій з мешканцями, підприємствами та організаціями м. Рахова, внаслідок чого державним інтересам спричинено тяжких наслідків у розмірі 24408049,05 грн., що виразились у вигляді шкоди, зумовленої засміченням вищевказаної земельної ділянки, таким чином, орган досудового слідства вважав, що ОСОБА_2, своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ст. 365 ч. 3 КК України - перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що спричинили тяжкі наслідки.

Окрім того, ОСОБА_2, який, згідно розпорядження Рахівського міського голови №127-К та контракту, укладеного з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 20.08.2007 року, у період з 20.08.2007 року по теперішній час, займаючи посаду директора міського комунального підприємства „Рахівкомунсервіс", являючись службовою особою, здійснюючи організаційно-розпорядчі обов'язки та виконуючи адміністративно-господарські обов'язки, у період з 20.08.2007 року по теперішній час, достовірно знаючи, що у очолюваного ним підприємства відсутні будь-які правовстановлюючі документи на земельну ділянку по вулиці Партизанській у м. Рахові для здійснення діяльності по розміщенню твердих побутових відходів, усвідомлюючи, що вищевказана земельна ділянка, у відповідності до ст.ст. 87, 88 Водного кодексу України, розташована у прибережній захисній та водоохоронній зонах річки Тиса і потічка, який протікає через сміттєзвалище, на території яких, у відповідності до п.2 ч. 3 ст. 87 та п.6 ч.2 ст. 89 Водного кодексу України, забороняється влаштування кладовищ, скотомогильників, звалищ, полів фільтрації, влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо, у порушення ч.ч.1, 2 ст. 116, ч.ч.1, 6 ст.123 Земельного кодексу України, за якими надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок, які, у свою чергу, погоджуються із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або місцевої ради, які розглядають його і приймають рішення про надання земельної ділянки, грубо ігноруючи вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, за якими приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється, у порушення вимог п. „з" ст.17 та ч.4 ст. 33 Закону України „Про відходи", за якими зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування із врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені обсяги відходів відповідно до встановлених лімітів та умов їх зберігання, не дивлячись на те, що ч. 7 ст. 33 Закону України „Про відходи" забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, не отримавши на 2008- 2009 роки дозволів на розміщення відходів та лімітів на утворення та розміщення відходів, шляхом фактичного розміщення працівниками підпорядкованого підприємства 383,4 тони твердих побутових відходів на вищевказаній земельній ділянці площею 0,6839 га, яка розташована у м. Рахові, вул. Партизанська, б/н, які утворились на підприємстві на підставі укладених договорів про надання послуг з прибирання сміття та очищення територій з мешканцями, підприємствами та організаціями м. Рахова, внаслідок чого державним інтересам спричинено тяжких наслідків у розмірі 24408049,05 грн., що виразились у вигляді шкоди, зумовленої засміченням вищевказаної земельної ділянки, тобто, вважали, що ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ст. 239 ч.2 КК України - забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров'я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що спричинило інші тяжкі наслідки.

Органом досудового слідства, ОСОБА_3 обвинувачувався у тому, що він, згідно контракту, укладеного з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 02.01.2003 року та наказу директора міського комунального підприємства №1-К від 02.01.2003 року, у період з 02.01.2003 року по 07.12.2006 року, займаючи посаду директора міського комунального підприємства „Рахівкомунсервіс", будучи службовою особою, здійснюючи організаційно-розпорядчі обов'язки, які полягали у здійсненні поточного (оперативного) управління підприємством, організації виконання виробничо-господарської, соціально-побутової та іншої діяльності підприємства, у забезпеченні виконання завдань, передбачених статутом підприємства, у праві укладати трудові договори з працівниками підприємства, виконуючи адміністративно-господарські обов'язки, які полягали у забезпеченні продуктивної діяльності підприємства, ефективного використання і зберігання закріпленого за підприємством майна, у праві відкривати рахунки в банківських установах та укладати господарські договори та інші угоди, розпоряджатись коштами підприємства, у період з 02.01.2003 по 07.12.2006, знаходячись на території м.Рахова Закарпатської області, перевищуючи свої службові повноваження, умисно, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, достовірно знаючи, що у очолюваного ним підприємства відсутні будь-які правовстановлюючі документи на земельну ділянку по вулиці Партизанській у м. Рахові для здійснення діяльності по розміщенню твердих побутових відходів, усвідомлюючи, що вищевказана земельна ділянка, у відповідності до ст.ст. 87, 88 Водного кодексу України, розташована у прибережній захисній та водоохоронній зонах річки Тиса і потічка, який протікає через сміттєзвалище, на території яких, у відповідності до п.2 ч. 3 ст. 87 та п.6 ч.2 ст. 89 Водного кодексу України, забороняється влаштування кладовищ, скотомогильників, звалищ, полів фільтрації, влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо, у порушення ч.ч.1, 2 ст. 116, ч.ч.1, 6 ст.123 Земельного кодексу України, за якими надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок, які, у свою чергу, погоджуються із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або місцевої ради, які розглядають його і приймають рішення про надання земельної ділянки, грубо ігноруючи вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, за якими приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється, у порушення вимог п. „з" ст.17 та ч.4 ст. 33 Закону України „Про відходи", за якими зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування із врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені обсяги відходів відповідно до встановлених лімітів та умов їх зберігання, не дивлячись на те, що ч. 7 ст. 33 Закону України „Про відходи" забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, на підставі отриманих у порушення п.п. 2-16 п.12 „Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1218 від 03.08.1998 року, дозволу на розміщення відходів №Р026 від 31.01.2004 року та ліміту на утворення та розміщення відходів на 2004 рік в кількості 2,0 тони металобрухту чорного, 7000 тон сміття побутового, 0,2 тони свинцевих акумуляторів, 1,0 тону автомобільних шин, 25 штук люмінесцентних ламп; дозволу на розміщення відходів №Р026 від 22.12.2004 та ліміту на утворення та розміщення відходів на 2005 рік в кількості 2,0 тони металобрухту чорного, 7000 тон сміття побутового, 0,2 тони свинцевих акумуляторів, 1,0 тону автомобільних шин, 25 штук люмінесцентних ламп; дозволу на розміщення відходів №Р026 від 20.12.2005 та ліміту на утворення та розміщення відходів на 2006 рік в кількості 3,5 тони металобрухту чорного, 8400 тон сміття побутового, 0,35 тони свинцевих акумуляторів, 1,8 тони автомобільних шин, 45 штук люмінесцентних ламп, шляхом фактичного розміщення працівниками підпорядкованого підприємства 4903 тойи твердих побутових відходів на вищевказаній земельній ділянці площею 0,6839,т (м .Рахів, вул. Партизанська, б/н), які утворились на підприємстві на підставі укладених договорів про надання послуг з прибирання сміття та очищення територій з мешканцями, підприємствами та організаціями м. Рахова, внаслідок чого державним інтересам спричинено тяжких наслідків у розмірі 24408049,Й5 грн., що виразились у вигляді шкоди, зумовленої засміченням вищевказаної земельної ділянки. Тобто, за таких обставин орган досудового слідства вважав, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ст. 365 ч.3 КК України - перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що спричинили тяжкі наслідки.

Також, ОСОБА_3, який, згідно контракту, укладеного з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 02.01.2003 року та наказу директора міського комунального підприємства №1-К від 02.01.2003 року, у період з 02.01.2003 року по 07.12.2006 року, займаючи посаду директора міського комунального підприємства „Рахівкомунсервіс", являючись службовою особою, здійснюючи організаційно-розпорядчі обов'язки та виконуючи адміністративно-господарські обов'язки, у період з 02.01.2003р. по 07.12.2006р., достовірно знаючи, що у очолюваного ним підприємства відсутні будь-які правовстановлюючі документи на земельну ділянку по вулиці Партизанській у м. Рахові для здійснення діяльності по розміщенню твердих побутових відходів, усвідомлюючи, що вищевказана земельна ділянка, у відповідності до ст.ст. 87, 88 Водного кодексу України, розташована у прибережній захисній та водоохоронній зонах річки Тиса і потічка, який протікає через сміттєзвалище, на території яких, у відповідності до п.2 ч.З ст. 87 та п.6 ч.2 ст. 89 Водного кодексу України, забороняється влаштування кладовищ, скотомогильників, звалищ, полів фільтрації, влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо, у порушення ч.ч. 1, 2 ст. 116, ч.ч. 1, 6 ст.123 Земельного кодексу України, за якими надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок, які, у свою чергу, погоджуються із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або місцевої ради, які розглядають його і приймають рішення про надання земельної ділянки, грубо ігноруючи вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, за якими приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється, у порушення вимог п. „з" ст.17 та ч.4 ст. 33 Закону України „Про відходи", за якими зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування із врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені обсяги відходів відповідно до встановлених лімітів та умов їх зберігання, не дивлячись на те, що ч. 7 ст. 33 Закону України „Про відходи" забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, на підставі отриманих у порушення п.п. 2-16 п.12 „Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1218 від 03.08.1998р., дозволу на розміщення відходів №Р026 від 31.01.2004 року та ліміту на утворення та розміщення відходів на 2004 рік в кількості 2,0 тони металобрухту чорного, 7000 тон сміття побутового, 0,2 тони свинцевих акумуляторів, 1,0 тони автомобільних шин, 25 штук люмінесцентних ламп; дозволу на розміщення відходів №Р026 від 22.12.2004 та ліміту на утворення та розміщення відходів на 2005 рік в кількості 2,0 тони металобрухту чорного, 7000 тон сміття побутового, 0,2 тони свинцевих акумуляторів, 1,0 тони автомобільних шин, 25 штук люмінесцентних ламп; дозволу на розміщення відходів №Р026 від 20.12.2005р. та ліміту на утворення та розміщення відходів на 2006 рік в кількості 3,5 тони металобрухту чорного, 8400 тон сміття побутового, 0,35 тони свинцевих акумуляторів, 1,8 тони автомобільних шин, 45 штук люмінесцентних ламп, шляхом фактичного розміщення працівниками комунального підприємства „Рахівкомунсервіс" 4903 тон твердих побутових відходів на вищевказаній земельній ділянці площею 0,6839 га (м.Рахів, вул. Партизанська, б/н), які утворились на підприємстві на підставі укладених договорів про надання послуг з прибирання сміття та очищення територій з мешканцями, підприємствами та організаціями м. Рахова, внаслідок чого державним інтересам спричинено тяжких наслідків, у розмірі 24408049,05 грн., що виразились у вигляді шкоди, зумовленої засміченням вищевказаної земельної ділянки. Таким чином, вважали, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 239 ч.2 КК України - забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров'я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що спричинило інші тяжкі наслідки.

У ході судового слідства достовірно встановлено, що на території Рахівської міської ради сміттєзвалище функціонує ще з 1996 року. Експлуатацією даного сміттєзвалища займалось ВУЖКГ. Так, рішенням Рахівської міської ради №102 «Про надання в користування земельних ділянок» від 17.12.1996 року, Рахівському ВУЖКГ надано у користування земельну ділянку площею 0,36 га по вул. Партизанській для облаштування сміттєзвалища. Рішенням міської ради від 29.11.2002 року, на базі ВУЖКГ створено міське комунальне підприємство «Рахівкомунсервіс», засновником якого є міська рада. В той же час рішенням міської ради від ВАТ «Рахівський агрокомплекс» вилучено частину земельної ділянки площею 0,47 га по вулиці Партизанській та надано в оренду МКП «Рахівкомунсервіс» строком на 25 років для розміщення міського сміттєзвалища. 03.09.2007 рішенням міської ради №272 МКП «Рахівкомунсервіс» було реорганізовано в ТОВ «Рахівкомунсервіс», співзасновниками якого виступили міська рада і ТОВ «Грін Енерджі». Це було пов'язано з тим, що повинно було створюватись спільне підприємство для збору та утилізації відходів. Однак така реорганізація фактично не відбувалась, оскільки районна рада звернулась до міської ради з проханням делегувати їй повноваження щодо створення районного комунального підприємства по збору та утилізації побутових відходів. Такі повноваження міською радою були делеговані районній раді і керівництво ТОВ «Грін Енерджі» відмовилось виступити співзасновником міського комунального підприємства. Так, 17.04.2008 року, депутатами міської ради прийнято рішення №433, яким повноваження щодо створення підприємства з компанією «АВЕ Закарпаття» по збору та утилізації відходів делеговано районній раді. На даний час проводяться переговори по створенню такого підприємства. Цією ж сесією прийнято рішення про відміну рішення міської ради №272 від 03.09.2007 року про реорганізацію МКП «Рахівкомунсервіс» в ТОВ «Рахівкомунсервіс».

Рішенням Рахівської міської ради №448 від 17.04.2008 року, відмінено рішення міської ради №102 від 17.12.1996 року, у зв'язку з тим, що сміттєзвалище по вулиці Партизанській з кінця 2002 року експлуатує МКП «Рахівкомунсервіс». Цим же рішенням сесії міської ради відмінено рішення міської ради №174 від 19.03.2004 р. про надання МПК «Рахівкомунсервіс» в оренду земельної ділянки площею 0,47 га у зв'язку з тим, що міська рада, як засновник даного підприємства, не могла надати вказану ділянку в оренду. Цим же самим рішенням міської ради міському комунальному підприємству дано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо посвідчення права користування земельною ділянкою для обслуговування сміттєзвалища по вулиці Партизанській площею 0,83 га. Прийняттю вищевказаного рішення передувало звернення директора міського комунального підприємства, в якому йшлося про те, що для отримання підприємством лімітів на утворення та розміщення відходів необхідно було подати правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій здійснюється розміщення відходів. Згідно рішення міської ради №102 від 17.12.1996 року, земельна ділянка була надана у користування ВУЖКГ, а рішенням №174 від 19.03.2004 року, ділянка площею 0,47 га надана в оренду міському комунальному підприємству. Вказані рішення унеможливлювали виготовлення документації на земельну ділянку під сміттєзвалище і було прийнято рішення об'єднати вищевказані рішення в одне, шляхом надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку для обслуговування сміттєзвалища. На даний період часу відповідні документи не виготовлені, проект землеустрою не затверджений міською радою.

Також, встановлено, що, на сміттєзвалище по вулиці Партизанській попереднім керівництвом комунального підприємства було виготовлено паспорт місця видалення відходів, який був погоджений та затверджений відповідними контролюючими органами. Вказане сміттєзвалище на даний час вже переповнене і його можливості вже фактично вичерпані. З даного приводу, а також відсутності на території міської ради вільної земельної ділянки для створення нового сміттєзвалища, міська рада неодноразово звертались до райдержадміністрації з приводу виділення за межами міста ділянки для облаштування сміттєзвалища. Однак, звернення міської ради жодних результатів не принесли, нової земельної ділянки за межами міста віднайдено не було. У кінці 2008 року міською радою було прийнято ряд рішень про вибір земельної ділянки на території міста під сміттєзвалище. Однак, після детального комісійного обстеження земельної ділянки вони не були погоджені під сміттєзвалище оскільки ділянки не відповідали певним вимогам.

Рішенням сесії міської ради №439 від 17.04.2008 року передбачено виділення 50 тис. грн., для будівництва сміттєзвалища, у зв'язку з чим виділялись кошти для даних потреб. Однак, кошти для вказаних потреб не виділялись, оскільки не було відповідної земельної ділянки, на якій би можна було побудувати нове сміттєзвалище. Рішенням міської ради №439 від 17.04.2008 року також було передбачено виділення 80 тис. грн., як внески до статутного фонду МКП «Рахівкомунсервіс», але такі кошти виділялись у статутний фонд комунального підприємства. Міською радою не передбачено виділення коштів для фінансування робіт по виготовленню проекту землеустрою на земельну ділянку під сміттєзвалище, оскільки ще не відомо яку суму коштів для цього потрібно. Також між міською радою та керівництвом комунального підприємства укладено відповідні договори. Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі актів виконаних робіт, які складаються за наслідками проведених робіт.

16 грудня 2010 року, прокурор вніс постанову, якою, враховуючи встановлені обставини справи, змінив обвинувачення підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в суді з ст.ст. 365 ч.3, 239 ч.2 КК України на ст.ст. 364 ч. 1, ст.239 ч.1 КК України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дії підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вірно перекваліфіковано на ч.І ст. 364 КК України, як зловживання владою або службовим становищем, тобто умисно, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом празам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб та на ч.1 ст.239 КК України, як забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров'я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил.

У ході судового засідання захисник підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_1 вніс клопотання про закриття даної кримінальної справи , у зв'язку із закінченням строків притягнення підсудних до кримінальної відповідальності. Дане клопотання підтримали підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який не заперечив проти задоволення клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Злочини, які інкриміновані підсудним ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, оскільки вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.364 та ч.1 ст.239 КК України передбачене більш м'яке покарання ніж позбавлення волі на строк не більше двох років.

Разом з тим, положеннями п.2 ч.1 ст.49 КК України передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі і до набрання вироком законної сили минуло три роки.

Оскільки злочини, які інкримінуються ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є злочинами невеликої тяжкості, а з дня їх вчинення минуло більше 3 років і перебіг давності при цьому не зупинявся, від слідства і суду вони не ухилялися, тому клопотання про закриття даної справи слід задовольнити, звільнивши підсудних від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності притягнення їх до відповідальності.

У відповідності до ст. 11-1 ч.2 КПК України, суд, у судовому засіданні, за наявності підстав, передбачених частиною 1 ст.49 КК України, закриває кримінальну справу у зв'язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком. При цьому, відповідно до вимог ст.248 КПК України, суд, закриваючи справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази.

Таким чином, слід скасувати заходи забезпечення позову, вжиті згідно постанови слідчого від 28.03.2009 року (т.3, а.с.232-233), речові докази - документацію, що знаходиться в матеріалах кримінальної справи (т.3, а.с.146-149, а.с. 150-152) - залишити надалі при справі, судові витрати в розмірі 2145 гривень 36 копійок що становить вартість проведення проектних робіт по горизонтальній зйомці земельної ділянки (т.2, а.с. 115-116) віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 11-1, 248 КПК України, ст.49 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 та ОСОБА_3, обох за ст.ст.364 ч.1, 239 ч.1 КК України, провадженням закрити. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ст.ст.364 ч.1, 239 ч.1 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності.

Судові витрати в розмірі 2145 гривень 36 копійок що становить вартість проведення проектних робіт по горизонтальній зйомці земельної ділянки віднести за рахунок держави.

Речові докази - документацію, що знаходиться в матеріалах кримінальної справи - залишити надалі при справі.

Заходи забезпечення позову, вжиті згідно постанови слідчого від 28.03.2009 року - скасувати.

На постанову може бути внесена апеляція в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд, протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Головуюча: О.Б. Бліщ