Провадження № 11-кп/792/661/15
Справа № 675/1252/15--к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.11.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

оператора відеозв`язку ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника

ЗВК № 58 ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу начальника Замкової виправної колонії (№58) ОСОБА_10 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_9 звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області із заявою, в якій вказав, що до нього 12 червня 2015 року начальником Замкової виправної колонії (№58) ОСОБА_11 було застосовано дисциплінарне стягнення у виді поміщення до приміщення камерного типу строком на 3 місяці. Засуджений вважав дане стягнення неправомірним, оскільки він не порушував режим відбування покарання та просив суд скасувати накладене на нього стягнення від 12 червня 2015 року.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2015 року заяву засудженого ОСОБА_9 задоволено та скасовано постанову начальника Замкової виправної колонії (№58) ОСОБА_11 про накладення на засудженого ОСОБА_9 дисциплінарного стягнення у виді поміщення в приміщення камерного типу строком на 3 місяці.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, начальник Замкової виправної колонії (№58) ОСОБА_10 оскаржив її в апеляційному порядку. Він просить ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви засудженому ОСОБА_9 про скасування дисциплінарного стягнення від 12 червня 2015 року.

Апелянт вважає, що дане рішення є незаконним та підлягає скасуванню посилаючись на те, що за результатами проведеного службового розслідування від 05 червня 2015 року, засудженого ОСОБА_9 законно і обґрунтовано піддано дисциплінарному стягненню у вигляді переведення до приміщення камерного типу на 3 місяці.

Згідно з висновками службового розслідування засуджені негативної спрямованості Замкової виправної колонії (№58) вчинили конфліктну ситуацію з засудженим ОСОБА_12 за вказівкою засудженого ОСОБА_9 .

На думку апелянта, приймаючи рішення про скасування вказаного стягнення, суд першої інстанції, не врахував вимоги ст. ст. 102, 104 та 134 КВК України.

Він вказує, що при здійсненні спеціальних заходів, оперуповноваженим ОСОБА_13 було виявлено факт конфліктної ситуації між засудженими та неправомірних дій засудженого ОСОБА_9 спрямованих на порушення вимог режиму відбування покарання, про що повідомлено рапортом начальнику установи, що підтверджено проведеним службовим розслідуванням.

Однак, при розгляді справи, судом першої інстанції, не в повній мірі враховано наявність висновку службового розслідування та покази працівників оперативного відділу, які вказали, що дійсно при здійсненні своїх функціональних обов`язків, передбачених ст. 104 КВК України, виявили факт порушення вимог режиму відбування покарання засудженим ОСОБА_9 .

Крім того, апелянт вказує, що судом першої інстанції не досліджено в повній мірі причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінку засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень.

Заслухавши доповідача, та в режимі відеоконференції представника Замкової виправної колонії (№58) на підтримку апеляційної скарги і засудженого ОСОБА_9 в заперечення апеляційної скарги, думку прокурора, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції повно і всебічно перевірив обставини справи, дав їм належну оцінку і прийшов до законних та обґрунтованих висновків.
Так, колегією суддів встановлено, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2010 року ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за ч. 5 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією майна, що є його власністю. Вирок вступив в законну силу 24 грудня 2010 року.
В Замковій виправній колонії (№58) відбуває покарання з 03 березня 2011 року. Початок строку 22 листопада 2007 року, кінець строку 22 травня 2016 року.
Як вбачається з матеріалів, постановою начальника Замкової виправної колонії (№58) ОСОБА_11 від 12 червня 2015 року, засудженого ОСОБА_9 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді поміщення його до приміщення камерного типу на 3 місяці за порушення режиму відбування покарання, а саме за те, що він дав усну вказівку засудженому ОСОБА_14 організувати та вчинити фізичну розправу над засудженим ОСОБА_12 через те, що останній відмовився підтримувати так звані «злочинні традиції та звичаї», 04 червня 2015 року о 20 год. 00 хв. у кімнаті № 32 дільниці ре соціалізації було створено конфліктну ситуацію між засудженим ОСОБА_12 з однієї сторони та ряду засуджених з іншої сторони. Вищевказана ситуація мала вкрай негативний вплив на інших засуджених.
Як випливає із даної постанови, засуджений ОСОБА_9 із вказаними обставинами не погодився та вказав, що буде оскаржувати її до суду про що свідчать відповідні його підписи.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що підвідомчість йому даного спору виходячи з висновків Конституційного Суду України, що містяться у рішенні №19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року у справі щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 55 Конституції України, згідно яких в аспекті конституційного звернення положення ч. 2 ст. 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.
Також право засудженого на звернення до суду випливає зі змісту ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, реалізуючи які засуджений ОСОБА_9 звернувся із відповідною заявою до суду про оскарження постанови начальника Замкової виправної колонії (№58).
Судом першої інстанції правильно встановлено, що винесенню оскаржуваної постанови передувало службове розслідування, відповідно до якого, 04 червня 2015 року о 20 год. 00 хв., була створена конфліктна ситуація в кімнаті № 32 між засудженим ОСОБА_12 з однієї сторони та ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 з іншої сторони, в зв`язку із відмовою засудженого ОСОБА_12 підтримувати так звані «злочинні традиції та звичаї». Засуджений ОСОБА_14 повідомив про це засуджених ОСОБА_30 та ОСОБА_9 , які відносяться до осіб негативної спрямованості, на що останні дали вказівку для ОСОБА_14 вчинити розправу над ОСОБА_12 .
Вказані висновки службового розслідування не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом першої інстанції.
Так, свідок ОСОБА_14 , в суді першої інстанції категорично заперечив будь яку причетність до конфлікту засудженого ОСОБА_9 .
Допитані окремо один від одного в якості свідків засуджені: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 ствердили, що їм невідомі обставини даного конфлікту, оскільки вони участі у ньому не приймали.
Засуджені ОСОБА_12 та ОСОБА_28 відмовилися давати будь які пояснення по вказаному конфлікту.
З метою оцінки цих показів, судом першої інстанції було витребувано у Замкової виправної колонії (№58) матеріали названого службового розслідування, однак в наданні суду цих матеріалів, суду було відмовлено з мотивів їх таємності.
Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги покази по справі оперуповноваженого ОСОБА_13 щодо винності засудженого ОСОБА_9 в інкримінованих йому діях, оскільки цей свідок зацікавлений в результаті розгляду справи як співробітник колонії і не надав будь яких доказів на підтвердження своїх показів.
Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання представника Замкової виправної колонії (№58) на те, що засуджений ОСОБА_9 схильний до злісної непокори вимогам адміністрації, оскільки згідно довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_9 за відсутності заохочень, має 29 стягнень, 27 з яких за відмову вийти на роботу. Тобто, з матеріалів вбачається, що майже всі стягнення останнього зумовлені відмовою від роботи, а не інших дій які дезорганізують роботу колонії.
В зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що апелянтом не було надано жодного допустимого і належного доказу порушення засудженим ОСОБА_9 режиму відбування покарання, а заява засудженого ОСОБА_9 була обґрунтованою та такою, що підлягала задоволенню.
При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Колегія суддів вважає, що вина засудженого ОСОБА_9 у організації та вчиненні фізичної розправи над іншим засудженим ОСОБА_12 не доведена, а тому рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, ст.ст. 132, 134 КВК України, ст.ст. 55, 62 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2015 року про задоволення заяви засудженого ОСОБА_9 та скасування постанови начальника Замкової виправної колонії (№58) ОСОБА_11 про накладення на засудженого ОСОБА_9 дисциплінарного стягнення у виді поміщення в приміщення камерного типу строком на 3 (три) місяці залишити без змін, а апеляційну скаргу начальника Замкової виправної колонії (№58) ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий / підпис/
Судді /підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .