Справа № 304/1406/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

04.02.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11кп/777/126/2016 за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_6 на вирок Перечинського районного суду від 14.12.2015.
Цим вироком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка і мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, без освіти, одружена, непрацююча, не судима, засуджена за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., ч.1 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 1020 грн., ч.4 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., ч.1 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 1360 грн..
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим остаточно ОСОБА_8 призначено штраф у розмірі 1360 грн..
З урахуванням виправленої ухвалою від 22 грудня 2015 у вироку описки, ОСОБА_8 визнана винною у тому, що в лютому 2015 року на території ромського поселення в с. Порошкові Перечинського району заплатила невстановленій особі за виготовлення підроблених документів і внесення неправдивих записів у трудові книжки її та чоловіка ОСОБА_9 5 600 грн., 18 лютого 2015 року в м. Перечині отримала від неї підроблену довідку про доходи № 18 від 12 січня 2015 року і свою та чоловіка трудові книжки з неправдивими записами про те, ніби ОСОБА_9 з жовтня 2014 по січень 2015 року працює охоронцем в ПП «Титан-2005», а вона прибиральницею в Ужгородському національному університеті; з метою виготовлення підроблених документів і з корисливих спонукань 11 лютого 2015 року в приміщенні Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації, за допомогою тієї ж невстановленої особи внесла до заяви № 198 від 11 лютого 2015 року за формою № 96 від 22 лютого 2012 року неправдиві відомості про своє і чоловіка працевлаштування і того ж дня подала до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації зазначену заяву, довідку про свої доходи, довідку про доходи ОСОБА_9 і свою та трудові книжки.
На підставі цих документів ОСОБА_8 було призначено соціальну допомогу, в зв`язку з чим вона з лютого по липень 2015 року незаконно отримала 48 000 грн..
Прокурор в апеляційній скарзі вказує, що суд призначив ОСОБА_8 за ч.1 ст. 190 КК України покарання, яке, відповідно до приписів ст.ст. 53, 65 і 190 цього Кодексу призначено їй бути не може. Просить вирок змінити: за ч.1 ст. 190 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а за сукупністю злочинів у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн..
Апеляційний суд заслухав доповідь судді, промову прокурора на підтримання апеляційних вимог, перевірив матеріали кримінального провадження, обговорив доводи сторін і вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Доведеність вини обвинуваченої в учиненні кримінальних правопорушень за обставин, зазначених у вироку, в апеляційній скарзі не оспорюється і тому Апеляційним судом не перевіряється.
Правова кваліфікація встановлених діянь ОСОБА_8 за ч.4 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України, як підбурювання до підроблення офіційного документа, за ч.1 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа та за ч.1 ст. 190 КК України, як шахрайства, цим обставинам відповідає.
Що стосується покарання, призначеного ОСОБА_8 , то за своїм розміром вимогам ст. 65 КК України воно відповідає не в повній мірі.
Зокрема, згідно з приписами цієї статті, воно має відповідати положенням Загальної частини Кримінального кодексу України і визначатись у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Між тим, суд призначив ОСОБА_8 за ч.1 ст. 190 КК України штраф у розмірі 1360 грн., що становить 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в той час як її санкція обмежує штраф розміром у п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У зв`язку з цим суд допустив помилку і при визначенні міри покарання за сукупністю злочинів.
Тому з доводом апеляційної скарги про необхідність пом`якшення покарання, призначеного ОСОБА_8 за ч.1 ст. 190 КК України до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян Апеляційний суд погоджується.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Перечинського районного суду від 14.12.2015 щодо ОСОБА_8 змінити.
Пом`якшити ОСОБА_8 покарання, призначене за ч.1 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 вісімсот п`ятдесят) грн., і призначене за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим до штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн..

В решті цей вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді