ВИРОК

іменем України

19.10.2012 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Волошина І.А.

при секретарі Чудак Г.І.

з участю прокурора Басюка А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тростянець Вінницької області кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2012 року біля 17 години в с.Ободівка Тростянецького району Вінницької області підсудний ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, вирішив піти до свого брата ОСОБА_2, який навчається в Ободівській школі-інтернат, щоб забрати мобільний телефон та підійшовши до вхідних дверей зустрів технічного працівника ОСОБА_3, яка сказала йому, що впускати його до приміщення школи ніде буде, оскільки він знаходився в пяному вигляді і години прийому закінчились, тому ОСОБА_1, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, з хуліганських мотивів, що супроводжується особливою зухвалістю почав виражатись в адресу ОСОБА_3 нецензурною лайкою та застосовуючи фізичну силу відкрив вхідні двері і штовхнув ОСОБА_3 від чого остання впала на підлогу. В наслідок подіння ОСОБА_3 вдарилась до підлоги та відчула сильний фізичний біль. Від проходження судово-медичного освідування ОСОБА_3 відмовилася так як значних тілесних ушкоджень їй не заподіяно Після вказаного конфлікту підсудний ОСОБА_1 зайшов до приміщення школи, а саме до ігрової кімнати, де знаходились учні даного закладу, які гралися та поставив на диван пляшку горілки при цьому вживаючи нецензурні слова сказав, щоб діти не чіпали вказану пляшку до його приходу, а сам вийшов з приміщення на територію школи де безпричинно побіг за одним із учнів, а саме ОСОБА_4, якого невдовзі спіймав, підняв вище себе та кинув до землі, і коли останній знаходився на землі, наніс йому удар ногою в область спини, завдавши останньому при цьому сильного фізичного болю. Від проходження судово-медичного освідування ОСОБА_4 відмовився так як значних тілесних ушкоджень йому не заподіяно. Вказані безпричинні хуліганські дії відносно учня побачив вихователь школи-інтернат ОСОБА_5, який почав робити зауваження ОСОБА_1, щоб він їх припинив, однак останній продовжуючи свої хуліганські дії, безпричинно, з хуліганських спонукань не відреагував на зауваження та побіг ще за одним вихованцем школи ОСОБА_6, який будучи наляканим втік до лікарні. Через деякий час до школи прийшла директор ОСОБА_7, яка побачила що за учнями школи безпричинно бігає ОСОБА_1. Побачивши що діти налякані, остання зробила зауваження ОСОБА_1 на яке він знову ж таки не відреагував, тому ОСОБА_7 разом із дітьми зайшла до приміщення школи та закрилась з середини.

Підсудний ОСОБА_1 повністю визнав вину в інкримінованому йому злочині, у вчиненому розкаявся і пояснив, що вказані дії вчинив під впливом алкоголю.

Покази підсудного ОСОБА_1 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ст. 299 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, зясувавши правильне розуміння підсудною та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом підсудного та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу підсудного.

Суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного ОСОБА_1 у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадянського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом і дії його кваліфікує за ч.1 ст.296 КК України.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, обставини, які помякшують покарання щире каяття, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності і вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_1 винним в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням на один рік.

На вирок суду протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд.

Суддя: