Номер провадження: 11-кп/785/35/16
Номер справи місцевого суду: 494/572/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.02.2016 року м. Одеса
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 і прокурора прокуратури Березівського району Одеської області ОСОБА_9 на вирок Березівського районного суду Одеської області від 05.03.2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Вікторівка Березівського району Одеської області, громадянка України, з середньою спеціальною освітою, одружена, пенсіонерка, зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судима,

визнана винною та засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, та їй призначене покарання у вигляді двох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади строком на два роки;

із застосуванням ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на два роки з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вищевказаним вироком ОСОБА_7 засуджена за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

12.12.2000 року ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді секретаря Червоноармійської сільської ради Березівського району Одеської області, тобто являючись посадовою особою органу місцевого самоврядування, достовірно знаючи, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі відділу освіти Березівської районної державної адміністрації, діючи умисно в інтересах ОСОБА_10 , склала та видала останній завідомо неправдивий документ - рішення виконавчого комітету Червоноармійської сільської ради №07 від 12.12.2000 року на право приватизації квартири АДРЕСА_2 .

24.12.2003 року ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді голови Червоноармійської сільської ради Березівського району Одеської області, тобто являючись посадовою особою органу місцевого самоврядування, достовірно знаючи, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі відділу освіти Березівської районної державної адміністрації, діючи умисно в інтересах ОСОБА_10 , склала та видала останній завідомо неправдивий документ - рішення виконавчого комітету Червоноармійської сільської ради №81-XX1Y від 24.12.2003 року на право приватизації квартири АДРЕСА_3 .

На даний вирок обвинуваченою ОСОБА_7 і прокурором прокуратури Березівського району Одеської області ОСОБА_9 були подані апеляційні скарги.

Обвинувачена ОСОБА_7 в апеляційній скарзі вказує, що вважає вирок незаконним у зв`язку з істотними порушеннями вимог КПК України і невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального правопорушення, просить його скасувати і постановити новий вирок, яким виправдати її за ч.2 ст.366 КК України, а цивільні позови відділу освіти Березівської РДА - залишити без задоволення.

ОСОБА_7 вважає, що істотні порушення КПК України виразились у тому, що суд першої інстанції не провів підготовче судове засідання; не виніс ухвалу про визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню в судовому засіданні, та про порядок їх дослідження; порушив процесуальний порядок ведення судових дебатів; після постановлення вироку не проголосив його повного тексту.

На думку ОСОБА_7 , невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи виразилась в тому, що суд поклав в основу обвинувального вироку докази, які не підтверджують її вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Обвинувачена вважає, що в її діях відсутній склад кримінального правопорушення.

У своїй апеляційній скарзі прокурор вказує, що вважає вирок незаконним і просить його скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України і звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України.

Прокурор мотивує свої вимоги тим, що на момент ухвалення судом першої інстанції обвинувального вироку сплив строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.05.2015 року в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 було відмовлено, апеляційна скарга прокурора - задоволена частково, вирок Березівського районного суду Одеської області від 05.03.2015 року - змінений, а обвинувачена ОСОБА_7 звільнена від відбування покарання на підставі ст.ст. 49, 74 КК України.

На вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду засуджена ОСОБА_7 подала касаційну скаргу, в якій просила вищевказані судові рішення скасувати, а кримінальне провадження - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_7 мотивувала свої вимоги тим, що, на її думку, апеляційний суд не розглянув її апеляційну скаргу належним чином, не звернув уваги на допущені судом першої інстанції порушення кримінального процесуального закону, не перевірив усі доводи апеляційних скарг і не надав на них належної відповіді.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) від 12.11.2015 року касаційна скарга ОСОБА_7 була задоволена частково, ухвала апеляційного суду Одеської області від 26.05.2015 року - скасована, а у кримінальному провадженні призначений новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

ВССУ мотивував своє рішення тим, що апеляційний суд розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_7 формально, не перевірив усі її доводи і не надав на них обґрунтованої відповіді.

У своїй ухвалі ВССУ вказав на необхідність усунення зазначених порушень при новому апеляційному розгляді та постановлення законного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який частково підтримав доводи апеляційних скарг прокурора і обвинуваченої ОСОБА_7 , просив вирок скасувати і призначити у кримінальному провадженні новий судовий розгляд в суді першої інстанції; думку обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченої, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили вирок скасувати і постановити виправдувальний вирок, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 вказує, що суд першої інстанції не провів підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні відносно неї.

Як вбачається з матеріалів справи, підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні було призначене на 29.07.2013 року та розпочалось вказаного дня. У зв`язку з надходженням до суду від захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 заяви про її знаходження у відпустці підготовче судове засідання було відкладене та 12.08.2013 року проведене згідно вимог ст.ст.314-316 КПК України, що підтверджується журналом судового засідання та ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 12.08.2013 року (т.1 а.с. 38, 43-44).

На підставі викладеного вказаний довід апеляційної скарги обвинуваченої колегія суддів вважає необґрунтованим.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 вказує, що суд першої інстанції порушив процесуальний порядок ведення судових дебатів, а після постановлення вироку не проголосив його повного тексту.

З аудіозапису судового засідання Березівського районного суду Одеської області від 05.03.2015 року вбачається, що суддя, закінчивши судове слідство, перейшов до судових дебатів, в яких дав слово всім учасникам судового провадження, окрім обвинуваченої, після чого, не надавши учасникам судових дебатів можливість скористатися правом репліки, вийшов до нарадчої кімнати для прийняття рішення по справі. Через декілька хвилин головуючий повернувся з нарадчої кімнати до зали судового засідання, оголосив про відновлення судового засідання з початку. Далі головуючий одразу надав обвинуваченій ОСОБА_7 слово в судових дебатах і останнє слово, після чого знову вийшов до нарадчої кімнати.

Чинним КПК України не передбачене відновлення судового засідання після виходу суду до нарадчої кімнати для прийняття рішення по суті, у зв`язку з чим колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про допущені судом першої інстанції суттєві порушення вимог КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.376 КПК України, судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий в судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строки його оскарження.

При цьому зі змісту ч.2 ст.376 КПК України вбачається, що право суду на складення та проголошення лише резолютивної частини судового рішення стосується судових рішень лише в формі ухвали, а вирок проголошується повністю і негайно після його постановлення.

Однак, з аудіозапису судового засідання від 05.03.2015 року вбачається, що суд, в порушення вищевказаних норм, після виходу з нарадчої кімнати проголосив вирок не в повному обсязі, оскільки зафіксована на аудіозаписі його проголошена частина не відповідає тексту вироку, наявному в матеріалах кримінального провадження. Також суд не роз`яснив зміст вироку, а також порядку та строків його оскарження.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Однак, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції, в порушення вказаної норми, не вручив обвинуваченій та прокурору копію вироку.

В матеріалах кримінального провадження наявна розписка обвинуваченої ОСОБА_7 від 05.03.2015 року, з якої вбачається, що остання ознайомлена з текстом вироку (т.1, а.с. 214).

В судовому засіданні апеляційного суду Одеської області обвинувачена ОСОБА_7 пояснила, що 05.03.2015 року копія вироку їй не вручалась та вона не ознайомлювалась з його текстом, а розписку, надану секретарем судового засідання, підписала, не ознайомлюючись з її змістом.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявний лист з прокуратури Березівського району Одеської області від 12.03.2015 року, в якому процесуальний керівник у кримінальному провадженні прокурор ОСОБА_9 просить суд терміново надати копію вироку відносно ОСОБА_7 , а також наявні розписки прокурора та представника цивільного позивача про отримання копії вироку 12.03.2015 року і розписка захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_8 про отримання копії вироку 13.03.2015 року (т.1, а.с. 215-218).

Згідно з п.3 ч.1 ст.409 КПК України, однією з підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції є істотне порушення вимог КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Вищевикладене, на думку колегії суддів, свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 в частині допущених судом першої інстанції суттєвих порушень вимог ст.ст. 364-366, 376 КПК України, що, на думку колегії суддів, перешкоджало суду винести законне та обґрунтоване рішення.

Вказані порушення, на думку колегії суддів, можуть бути усунуті при новому судовому розгляді в суді першої інстанції.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційні скарги прокурора і обвинуваченої ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню, вирок суду першої інстанції - скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Під час нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути вищевказані недоліки, вжити заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження з урахуванням доводів, викладених в апеляційних та касаційній скаргах, та на підставі оцінки наявних у кримінальному провадженні доказів прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та прокурора прокуратури Березівського району Одеської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Березівського районного суду Одеської області від 05.03.2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

У кримінальному провадженні призначити новий судовий розгляд у Березівському районному суді Одеської області в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4