Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 1-4/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2010 рокусмт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Нечуй Б.П.

при секретарі Гельвейчук І.А.

з участю прокурора Шуби Т.П.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лугини кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Дзержинського (Романівського) району, Житомирської області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, громадянина України, не депутата, військовозобовязаного, раніше не судимого,-

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

7 листопада 2009 року близько 24 години ОСОБА_2, на ґрунті тимчасових неприязних стосунків, неподалік весілля, яке відбувалося в центрі с. Чапаївка Лугинського району, умисно наніс удар кулаком руки по обличчю громадянина ОСОБА_3, в результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи, яке не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоровя, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою винність в предявленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та підтвердив фактичні обставини вчинення злочину, викладені вище.

Запевняв, що в подальшому вчиняти злочини не буде.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, за згодою учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як показання свідків, що були зібрані в ході досудового слідства, стосовно фактичних обставин справи, які правильно розуміє підсудний та інші учасники процесу і які ніким не оспорювались.

Крім повного визнання підсудним своєї винності у скоєнні злочину, його винність стверджується:

- показаннями потерпілого ОСОБА_3, який в судовому засіданні показав, що 7 листопада 2009 року він разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 приїхали з м. Коростень в с. Чапаївка Лугинського району на весілля на яке їх запросив кум. Цього дня він разом зі своєю дружиною стояв біля паркану навпроти весільної палатки, до якого підійшов громадянин ОСОБА_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_4, та попросив його, щоб він відійшов з ним в сторону поговорити, на що він погодився. Після того як вони відійшли ОСОБА_2 наніс йому удар кулаком в область щелепи від чого він впав на землю та втратив свідомість. До свідомості він прийшов коли його доставили до будинку матері. Просив не позбавляти підсудного волі;

- рапортом оперативного чергового Лугинського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_5 про те, що 08.11.2009 року о 09 годині до чергової частини Лугинського РВ УМВС України в Житомирській області із приміщення відділення Лугинської ЦРЛ надійшло повідомлення про те, що із тілесними ушкодженнями було доставлено жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 громадянина ОСОБА_3 (а.с.3.);

- протоколом огляду місця події, де зафіксовано місце скоєння злочину (а.с.4-6.);

- висновком судово-медичної експертизи від 24.12.2009 року №189 з якої встановлено, що потерпілому ОСОБА_3 заподіяно тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоровя (а.с.56.);

-протоколом очної ставки між обвинуваченим ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_3 (а.с.68-69.).

Оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що підсудний ОСОБА_2 вчинив злочин і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України , а саме умисне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує наступні обставини справи:

- ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, який класифікується як злочин середньої тяжкості;

- особу винного, раніше не судимого, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо;

- його відношення до вчиненого, а саме те, що він повністю визнав себе винним у вчиненому злочині та щиро покаявся.

Обставинами, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_2, згідно ч. 1 ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що підсудному ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді обмеження волі з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, з покладенням на нього обовязків, передбачених п.п. 2,3,4 ст.76 КК України.

Речових доказів по справі немає.

Цивільний позов по кримінальній справі не заявлено.

Керуючись, ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити без змін підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речових доказів по справі немає.

Цивільний позов по кримінальній справі не заявлено.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий