пр. № 1-кс/759/4707/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2015 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання потерпілого ОСОБА_3 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0006410 від 05.07.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Святошинського районного суду м. Києва звернувся з клопотанням ОСОБА_3 , який є потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0006410 від 05.07.2015 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про накладення арешту на 51/100 будинку АДРЕСА_1 , належних підозрюваному ОСОБА_4 на праві приатної власності, з метою забезпечення поданого ним цивільного позову у кримінальному провадженні.

Клопотання обґрунтоване наступним.

ОСОБА_4 і ОСОБА_5 обвинувачуються у неодноразовому вчиненні відкритого викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, виконавши всі дії, які вважали необхідними для доведення свого злочину до кінця. Скоєним злочином йому заподіяно значну шкоду на суму 113520 грн., в зв`язку з чим він подав цивільний позов у кримінальному провадженні, й у разі винесення судом обвинувального вироку обвинуваченому може бути призначено покарання, що полягає у позбавленні волі та примусовій компенсації збитків потерпілим за рахунок вилучення всього або частини майна, яке є власністю засудженого, й тому накладення арешту буде сприяти збереженню майна, що належить підозрюваному ОСОБА_4 на праві приватної власності.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом є тимчасове позбавлення права підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно наведеної норми умовами для накладення арешту є те, що майно особи, яка відповідає вимогам ч. 1 ст. 170 КПК України, відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, і з метою забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше..

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Потерпілим ОСОБА_3 надані докази того, що відносно нього було вчинено кримінальне правопорушення, у нього було викрадено майно у вигляді грошей, мобільних телефонів, шкіряних гаманців, ним подано цивільний позов у кримінальному повадженні й заходів для забезпечення цивільного позову слідчим не було вчинено, майно належить підозрюваному ОСОБА_4 на праві приватної власності, що вбачається з наданих потерпілим витягів з кримінального провадження від 05.07.2015 р., повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 16.07.2015 р., повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від вересня 2015 р., позовної заяви ОСОБА_3 від 14.09.2015 р. (а.с.12, 13-27).

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Частиною 4 статті 170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В силу наведеної норми, арешт може бути накладений з метою забезпечення цивільного позову на майно, що перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В даному випадку клопотання про арешт майна подане з метою забезпечення поданого цивільного позову у кримінальному провадженні, запобігти його відчуження та іншим діям, що можуть спричинити негативні наслідки, визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Слідчий суддя при задовленні клопотання про арешт майна враховує положення ч. 2 ст. 173 КПК України.

Тому, клопотання суд визнає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на 51/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , належних ОСОБА_4 з 23.10.2009 р. на підставі договору дарування, посвідченого 30.09.2009 р. Приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через районний суд на протязі п`яти днів з дня її оголошення, а особою, без виклику якої постановлено ухвалу, протягом п*яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя Святошинського
районного суду міста Києва