АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/448/2016 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

16 січня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_3 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 185 КК України та вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року ОСОБА_4 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 185 КК України, та їй призначене покарання у виді громадських робіт на строк 30 годин. На підставі ст. 105 КК України ОСОБА_4 звільнена від призначеного покарання у виді громадських робіт із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру у виді передання її до досягнення нею вісімнадцятирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , під нагляд матері ОСОБА_5

21 грудня 2015 року на вказане судове рішення заступником прокурора м. Києва подано апеляційну скаргу, яка 12 січня 2016 року разом з матеріалами кримінального провадження надійшла до суду апеляційної інстанції та передана судді-доповідачу 13 січня 2016 року.

Під час перевірки змісту апеляційної скарги на відповідність вимогам процесуального закону, встановлені обставини, які унеможливлюють відкриття апеляційного провадження.

Так, відповідно ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі, у тому числі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Як убачається із змісту апеляційної скарги, прокурор, зазначаючи про необхідність скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання, посилається на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме на те, що суд призначив ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 185 КК України у виді 30 годин громадських робіт, а саме у тому розмірі, що не передбачений санкцією ч. 1 ст. 185 КК України та фактично є нижчим від мінімального розміру даного виду покарання за цією статтею Особливої частини КК України.

Разом з тим в резолютивній частині своєї апеляційної скарги апелянт, пропонуючи суду апеляційної інстанції скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді 60 годин громадських робіт та на підставі ст. 105 КК України звільнити обвинувачену від призначеного покарання із застосуванням до неї примусового заходу виховного характеру у виді передачі ОСОБА_6 до досягнення нею вісімнадцятирічного віку під нагляд її матері ОСОБА_5 .

У той же час, санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає таке покарання, як громадські роботи, у розмірі від 80 до 200 годин, а відтак прокурор просить призначити обвинуваченій таке покарання, яке не передбачене санкцією закону про кримінальну відповідальність та також є нижчим від мінімального розміру даного виду покарання. При цьому апелянт не посилається на можливість застосування до ОСОБА_4 положень ст. ст. 69, 104 КК України, а тому фактично також просить неправильно застосувати закон про кримінальну відповідальність, що свідчить про невідповідність мотивувальної частини апеляційної скарги її резолютивній частині.

За таких обставин, апеляційні вимоги заступника прокурора м. Києва не відповідають вимогам ст. 396 КПК України, є суперечливими, що унеможливлює апеляційний розгляд, а відтак згідно з ч. 1 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга прокурора має бути залишена без руху, із наданням апелянту строку для усунення виявлених недоліків, а саме для визначення конкретних апеляційних вимог.

Зважаючи на наведене, керуючись ст. ст. 396-399 КПК України, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_3 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 185 КК України, - залишити без руху.

Надати заступнику прокурора м. Києва строк для усунення недоліків апеляційної скарги 7 (сім) днів з дня отримання копії ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Суддя Апеляційного суду м. Києва -

доповідач по справі ОСОБА_2