Провадження № 11-кп/779/456/2015
Категорія ч.2 ст.404 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу старшого прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 16 жовтня 2015 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акта у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.402, ч.2 ст.404 КК України,-

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16.10.2015 року повернуто прокурору для усунення недоліків обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.402, ч.2 ст.404 КК України.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України. Зокрема, при пред`явленні обвинувачення ОСОБА_10 , являється незрозумілим, чому при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення за ч.2 ст.402 КК України, мова йде про обвинуваченого ОСОБА_10 , але діяння вчинив ОСОБА_11 . Окрім того, як слідує у викладі фактичних обставин, як старший лейтенант ОСОБА_10 так і підполковник ОСОБА_11 відкрито відмовлялись виконати наказ командувача ОК "Південь", однак по правовій кваліфікації є незрозумілим, в якому правовому статусі згідно вимог обвинувального акту перебуває ОСОБА_11 .

Не погоджуючись із даною ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Апелянт зазначає, що обвинувальний акт містить всі необхідні відомості, передбачені ч.2. ст.291 КПК України. Так, в обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.402 та ч.2 ст.404 КК України, які прокурор вважає встановленими, у тому числі дату, час, місце, спосіб вчинення протиправних дій, а також інші обставини, що є обов`язковими елементами предмета доказування та об`єктивної сторони кожного складу злочину, правову кваліфікацію злочинів з посиланням на положення статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Крім того, формулювання обвинувачення містить усі кваліфікуючі ознаки вказаних протиправних дій та воно відповідає обставинам, які встановлені на момент прийняття вказаного процесуального рішення. Крім того, суд необґрунтовано вказав на сторінку №9 обвинувального акту, оскільки на зазначеному аркуші взагалі не міститься посилань на таку особу, як ОСОБА_11 . Також, в обвинувальному акті не має жодного посилання на причетність до злочину, передбаченого ч.2 ст.404 КК України, ОСОБА_11 . У викладеному в обвинувальному акті формулюванні обвинувачення, як за ч.2 ст.402 так і за ч.2 ст.404 КК України, чітко зазначено, що воно висунуте конкретній особі ОСОБА_10 . Даючи оцінку змісту обвинувачення у підготовчому судовому засіданні, суд вийшов за межі судового розгляду на стадії підготовчого провадження, оскільки питання змісту обвинувачення та його повноти є предметом судового розгляду, а не підготовчого засідання. У зв`язку із цим, просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка вказувала на те, що ухвала суду є незаконною та підлягає до скасування, заперечення захисників обвинуваченого, який в судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки не повідомив хоча повідомлявся у встановленому законом порядку, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Зі змісту цієї норми закону чітко вбачається, що єдиною передбаченою законом підставою для повернення обвинувального акта прокурору є невідповідність акта вимогам цього кодексу.

Суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291,292 КПК України, зокрема якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному, у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину, вони не підписані слідчим чи не затверджені прокурором, до них не долучено передбачені законом додатки.

Зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_10 , копія якого вручена під розписку обвинуваченому (а.с.13), вбачається, що в ньому містяться, як формулювання обвинувачення з викладом фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, так і правова кваліфікація правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Тобто, в обвинувальному акті вказані об`єктивна та суб`єктивна сторони кримінального правопорушення, форма участі ОСОБА_10 у вказаних подіях і суперечностей при викладенні цих обставин не вбачається. У викладеному в обвинувальному акті формулюванні обвинувачення, як за ч.2 ст.402 так і за ч.2 ст.404 КК України, чітко зазначено, що воно висунуте конкретній особі ОСОБА_10 . При цьому, їх виклад є чітким, зрозумілим та таким, що виключає будь яке подвійне тлумачення щодо висунутого обвинувачення ОСОБА_10 .

Єдина помилка, яка вбачається з обвинувального акту це речення на сторінці 8 про те, що наведені діяння скоєні ОСОБА_11 . Однак, на думку колегії суддів, ця помилка не є визначальною та носить технічний характер, оскільки після цього одразу йде формулювання обвинувачення, яке стосується саме ОСОБА_10 .

Крім того, на думку колегії суддів, є необгрунтованим висновок суду з приводу незрозумілості правового статусу у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , який являвся командиром ОСОБА_10 , що природньо призвело до згадування його особи в обвинувальному акті, як учасника подій. Однак, його правовий статус у будь якому разі не має значення для цього кримінального провадження, оскільки безпосередньо стосується ОСОБА_10 . Водночас, у доданому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємною частиною, наявні відомості про виділення кримінального провадження щодо ОСОБА_10 із кримінального провадження відносно ОСОБА_11 , а тому твердження суду про відсутність у обвинувальному акті відомостей про процесуальний статус ОСОБА_11 є безпідставними.

Все це в сукупності свідчить, що наведені обставини не перешкоджають суду встановити істину у справі, оскільки суд має можливість дати оцінку обґрунтованості пред`явленого обвинувачення і прийняти відповідне рішення.

Таким чином, зазначені в ухвалі підстави повернення обвинувального акта прокурору є цілком формальними та штучними. Будь яких інших ґрунтовних недоліків обвинувального акта, які передбачені ст.291 КПК України, судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи, що сам обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, тому достатніх підстав для повернення обвинувального акта прокурору не існувало.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 291, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу старшого прокурора ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 16 жовтня 2015 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акта у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.402, ч.2 ст.404 КК України - скасувати, а обвинувальний акт направити для розгляду в суд першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2