Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
27 серпня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретаря судових засідань ОСОБА_4

З участю прокурора - ОСОБА_5

Обвинуваченого ОСОБА_6

Захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 8 травня 2015 року у кримінальному провадженні №10000051 стосовно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого дорожнім працівником Ш розряду, в силу ст.89 КК України судимості не має,

обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 11 вересня 2014 року близько 16-ї години на автодорозі поблизу с. Лютинськ, Дубровицького району всупереч вимогам Закону України "Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів" від 15.02.1995 року та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" від 15.02.1995 року, в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збув чоловіку під надуманим прізвищем « ОСОБА_8 » за 150 гривень речовину рослинного походження темно-зеленого кольору, ззовні схожу на рослини коноплі, що згідно висновку фізико-хімічної експертизи №834 від 13.09.2014 року має анатомо-морфологічні ознаки верхівкових частин рослин коноплі, в своєму складі містить каннабіноїди та тетрагідроканнабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою 3,06 г (в перерахунку на висушену речовину), які ОСОБА_6 безпосередньо перед тим незаконно придбав та зберігав з метою збуту.
Продовжуючи свої злочинні дії, 17 вересня 2014 року близько 17-ї години на автодорозі поблизу с. Лютинськ, Дубровицького району, ОСОБА_6 , всупереч вимогам Закону України "Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів" від 15.02.1995 року та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" від 15.02.1995 року, в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збув чоловіку під надуманим прізвищем « ОСОБА_8 » за 100 гривень речовину рослинного походження темно-зеленого кольору, ззовні схожу на рослини коноплі, що згідно висновку фізико-хімічної експертизи №852 від 18.09.2014 року має анатомо-морфологічні ознаки верхівкових частин рослин коноплі, в своєму складі містить каннабіноїди та тетрагідроканнабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою 4,559 г (в перерахунку на висушену речовину), які ОСОБА_6 безпосередньо перед тим незаконно придбав та зберігав з метою збуту.
Вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 8 травня 2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України на п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю три роки, з покладенням відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України обов`язків, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи та періодично з`являтися в цю інспекцію для реєстрації.

Судом вирішено питання щодо речових доказів..
В поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеності вини обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення доводить, що вирок є незаконним і необґрунтованим з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що призначаючи покарання ОСОБА_6 суд необґрунтовано, без достатніх на те підстав, застосував ст.69 КК України та призначив покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.307 КК України, врахувавши, як пом`якшуючі покарання обставини лише щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, однак при цьому не врахував, що для застосування вимог ст.69 КК України має бути кілька (не менше двох) обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Просить вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 08 травня 2015 року в частині призначеного покарання ОСОБА_6 скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі строком на шість років з конфіскацією майна. В решті вирок суду просить залишити без змін.

В поданих на апеляційну скаргу прокурора запереченнях, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 8 травня 2015 року відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення. В обгрунтування своїх доводів зазначає, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання в повній мірі врахував особу винного, пом`якшуючі покарання обставини та правильно дійшов до висновку та належним чином мотивував можливість застосування до нього ст.75 КК України.

Вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 8 травня 2015 року стосовно ОСОБА_6 підлягає скасуванню в зв`язку з неправильним звільненням його від відбування покарання.

Відповідно до вимог ст. 420 КПК України неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання є підставою для скасування вироку місцевого суду та ухвалення нового вироку апеляційним судом.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину встановлена сукупністю зібраних у справі доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.307 України та в апеляційній скарзі не оспорюються.

Покликання прокурора в апеляційній скарзі щодо безпідставного застосування ст.69 КК України не заслуговують на увагу..

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, внесеними від 10.12.2004 р, від 12.06.2009р., від 06.11.2009 р., призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній

частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про

особу підсудного він визнає такими,що істотно знижують ступінь

тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання,а

в резолютивній послатися на ч.1 ст.69 КК. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви,якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

Приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_9 злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, позитивні характеристики, те, що ОСОБА_9 є потерпілим 3 категорії від наслідків аварії на ЧАЕС, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, колегія суддів вважає за можливе застосувати до ОСОБА_9 ст.69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин без конфіскації майна.
Підстав для застосування до ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до вимог ст.75 КК України не вбачається..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 420 КПК України, колегія

суддів
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково.
Вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 8 травня 2015 року стосовно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України з застосуванням ст.69 КК України три роки позбавлення волі.
Взяти ОСОБА_6 під варту із залу суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 27 серпня 2015 року.

В решті вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 8 травня 2015 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін.

Вирок апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3