Провадження № 1-кп/761/984/2015
в с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.190, ч. 4 ст.358 КК України.
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 16.10.2014 з метою отримання кредиту до відділення банку надав підроблену довідку про доходи, отриманий обвинуваченим кредит у сумі 50 тис. грн. останній не погашає.
Крім того, зазначені вище дії мають ознаки обману, тобто заволодіння грошима банківської установи шляхом шахрайства.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд, не вбачаючи невідповідності обвинувального акту вимогам КПК, клопотань про виклик свідків, витребування певних речей та документів, скасування або зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу не заявив.
Обвинувачений також вважав, що має бути призначений судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Суд, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, долучені до них документи, дійшов висновку про таке.
Частиною 3 статті 314 КПК України передбачені рішення, які суд має право прийняти у підготовчому судовому засіданні.
Одним з таких рішень є повернення прокурору обвинувального акту у разі невідповідності останнього вимогам КПК.
Згідно з положеннями ч.2 ст.291 КПК обвинувальний акт має містити, з-поміж іншого, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Вищевказані вимоги кореспондуються з положеннями ч.3 ст.374 КПК, у силу якої у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, з обов`язковою вказівкою статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Разом з тим, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні вказаним вимогам не відповідає, оскільки не містить ні формулювання обвинувачення, ні правової кваліфікації інкримінованих ОСОБА_4 діянь.
Зокрема, обвинувальний акт має посилання на те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.1 ст.190, ч. 4 ст.358 КК України.
У той же час, не зазначено, які конкретні дії обвинуваченого кваліфіковані за кожною з вказаних статей закону про кримінальну відповідальність.
Таким чином, обвинувальний акт складений з порушенням вимог ст.291 КПК, що має наслідком його повернення прокурору.
Наведене унеможливлює призначення судового розгляду та тягне повернення обвинувального акту прокурору для усунення виявлених порушень.
До обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків спливає 06.09.2015.
Сукупність встановлених судом обставин вимагає продовження строку дії вказаного запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого обов`язків.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд -
у х в а л и в :
Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладені обов`язки вважати продовженими по 02.11.2015 включно.
На ухвалу протягом семи днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.
Суддя ОСОБА_1