МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" лютого 2016 р. Справа № 370/142/16-к

Макарівський районний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Макарова кримінальне провадження № 0000035 від 15.01.2016 року за яким обвинувачується :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Первомайськ Миколаївської області , українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, не одружений, житель АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючий, судимий ,
- у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.125 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, зокрема 06.04.2004 року Первомайським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст. 186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 4-х років 3-х місяців позбавлення волі; 17.09.2008 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст.263 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 12.06.2009 Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до 2-х років 6 місяців позбавлення волі, звільнившись 11.03.2011 умовно-достроково з місць позбавлення волі (не відбута частина покарання 9 місяців 9 днів), маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисного злочину спрямованого проти власності, на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний злочин, спрямований проти власності, а саме:

Так, 04.11.2013 року близько 09 години, ОСОБА_4 , проживаючи з дозволу ОСОБА_5 у його будинку, який розташований в АДРЕСА_2 , вступив у злочинну змову з громадянином ОСОБА_6 щодо викрадення з будинку майна ОСОБА_5 , для подальшого його збуту на пункт прийому металобрухту.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , повторно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, таємно, викрав з горища вказаного будинку дві алюмінієві каструлі, ємністю 5 л, вартістю кожної 30 грн., на суму 60 грн., алюмінієву каструлю ємністю 2 л, вартістю 18 грн., два алюмінієві чавуни ємністю 10 літрів, вартістю кожного 90 грн., на суму 180 грн., один алюмінієвий чавун ємністю 3 л, вартістю 25 грн., алюмінієвий тазик ємністю 10 л, вартістю 60 грн., чавунну сковорідку діаметром 25 см., вартістю 50 грн., алюмінієвий дріт довжиною 15 м, січенням 0,2 см., вартістю 80 грн.

Викраденим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розпорядилися на власний розсуд. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 473 гривні.

Крім того, 04.11.2013 року , близько 16 години, ОСОБА_4 , проживаючи з дозволу ОСОБА_5 у його будинку, який розташований в АДРЕСА_2 , вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 щодо викрадення з будинку майна ОСОБА_5 , для подальшого його збуту на пункт прийому металобрухту.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , повторно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, таємно, викрав з кімнат вказаного будинку шість алюмінієвих карнизів довжиною 2,5 м., вартістю кожного 45 грн., на суму 270 грн. та швейну машинку радянського виробництва марки «Вериас», вартістю 140 гривень.

Викраденим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розпорядилися на власний розсуд. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_6 спричинили ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 410 гривень.

Крім того, 04.11.2013 року близько 16 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , після вчинення крадіжки майна з будинку ОСОБА_5 , побачив як по дорозі йде ОСОБА_7 , з яким у нього розпочалась словесна сварка, під час якої, діючи з прямим умислом, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 та наніс йому один удар лівою рукою в обличчя, від якого ОСОБА_7 впав на землю. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 ще близько 4-х ударів ногою в голову. В результаті побиття ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, садна лоба справа, синців нижньої повіки правого ока, спинки носу та верхньої губи, які згідно висновку судово-медичної експертизи №67/Д від 27.11.2013 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав, щиро розкаявся у скоєному і підтвердив обставини, встановлені досудовим розслідуванням та пояснив, що в село Бишів Макарівського району Київської області приїхав восени 2013 року з метою підробітку на пилорамі. Його разом з іншими працівниками поселили до будинку , як він вважав, ОСОБА_8 , що була власником пилорами. Коли власниця припинила належними чином здійснювати оплату праці, його знайомий ОСОБА_9 , що також працював у столярному цеху запропонував викрасти з горища будинку металевий посуд та здати до пункту прийому з метою отримання грошей для прожитку та харчування. 04.11.2013 року вранці з горища будинку, де вони мешкали вони знесли металевий посуд, який в подальшому здали до пункту прийому металобрухту та за виручені гроші купили продуктів харчування. В подальшому, вони ще раз винесли з будинку деякі речі, але на пункті прийому власник не захотів приймати карнизи та швейну машинку і вони вимушені були викинути викрадене у кювет. В цей же день, коли він був напідпитку, йому по дорозі трапився громадянин Шепта, який був в стані сп`яніння та виражався на його адресу нецензурною лайкою. Обурений його словами, з мотивів помсти він наніс ОСОБА_10 один удар рукою в обличчя і той впав. Потім, коли потерпілий почав підніматись та продовжувати нецензурну лайку, він наніс ще декілька ударів рукою та ногою по тілу. В подальшому, за ініціативи власниці пилорами їх мали завезти до міста Києва, проте по дорозі їх наздогнали працівники міліції. Як виявилось, у потерпілого ОСОБА_10 під час побиття зник телефон, проте він особисто не мав відношення до зникнення телефону. В період слідства до грудня 2013 року він проживав в смт. Макарів, а коли почались події на ОСОБА_11 вимушений був виїхати до міста Одеси. Від працівників міліції не ховався, не знав що його розшукують, як тільки від рідних дізнався що його розшукують, сам добровільно звернувся до правоохоронних органів.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєних кримінальних правопорушеннях, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження зібраних по справі доказів за згодою учасників процесу було обмежене допитом обвинуваченого , показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

За результатами судового розгляду суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому діянь знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує суспільну небезпечність вчинених ним злочинів, які є злочином середньої тяжкості та злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого , пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 характеризується по місцю проживання посередньо , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обставиною , що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненому.
На підставі викладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкцій встановлених у ч.2 ст.185 та ч.2 ст.125 КК України у виді арешту.
Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід визначити за вимогами статті 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочинів , передбачених ст. 185 ч. 2, ст.125 ч.2 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк п`ять місяців;

-за ч.2 ст.125 КК України - у виді арешту на строк три місяці.

Остаточне покарання засудженому ОСОБА_4 визначити за статтею 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань у виді арешту на строк шість місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 залишити попередній тримання під вартою в СІЗО №13.

Строк покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 11 січня 2016 року.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з часу його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1