ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/122/16-к
Провадження 1кп/483/38/2016
ВИРОК
Іменем України
09 лютого 2016 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001254 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чорноморка Очаківського району Миколаївської області, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, не працює, не одружений, не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В :
19 листопада 2015 року, приблизно о 04 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись на автостоянці КБВХ в м. Очакові Миколаївської області, з метою покататися, ключами, які перебували у нього, завів автомобіль марки «Газель» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , та утримуючи його при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись автомобілем на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 180000 грн.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 21 січня 2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Згідно даної угоди, потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , у виді позбавлення волі строком на три роки, з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України строком на один рік. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаного злочину визнав повністю та наполягав на затвердженні угоди.

Потерпілий ОСОБА_6 , прокурор та захисник також просили затвердити угоду про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, які, згідно з положеннями ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, що будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Також судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та постановлення обвинувального вироку з призначенням міри покарання, визначеної сторонами в угоді.
Згідно п. 5 ч. 9 ст.100 КПК України, речовий доказ у кримінальному провадженні: автомобіль марки «Газель» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що переданий потерпілому ОСОБА_6 , слід вважати повернутим за належністю.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Угоду про примирення, укладену 21 січня 2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001254, - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди, у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України, засудженого від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на один рік

Речовий доказ у кримінальному провадженні: автомобіль марки «Газель» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що переданий потерпілому ОСОБА_6 , вважати повернутими за належністю.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.
Головуючий: