Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
05 листопада 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі :

Головуючого: ОСОБА_1 ,

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання : ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні № 0002179 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, де проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого вантажником у ПП ОСОБА_6 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,

з участю прокурора : ОСОБА_7 ,

захисника : ОСОБА_8 ,

обвинуваченого : ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 , порушуючи порядок встановлений ст.12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речових і прекурсорів та зловживанню ними», ст.ст.4,6,7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речових , їх аналогів і прекурсорів», маючи умисел на незаконне придбання , зберігання з метою збуту ,а також незаконний збут наркотичного засобу канабіс , весною 2015 року, точної дати та часу слідством не встановлено, придбав шляхом привласнення знайденого на одній з вулиць м. Рівне та в подальшому незаконно зберігав з метою збуту паперовий згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.

12 червня 2015 року приблизно о 20 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на вул. Київській, неподалік кафе-бару «Арена» у м.Рівне, в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збув за 120 грн. гр.. ОСОБА_9 паперовий згорток із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта №2.1-380/15 від 23.06.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, обіг якого заборонено. Маса наркотичного засобу канабісу становить 3,268 г.

Також, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, порушуючи порядок, встановлений ст.12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речових і прекурсорів та зловживанню ними», ст.ст.4,6,7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речових, їх аналогів і прекурсорів», повторно, незаконно, у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці, придбав шляхом привласнення знайденого та зберігав без мети збуту наркотичний засіб канабіс.

12 червня 2015 року приблизно о 20 год., у ході проведення поверхневого огляду ОСОБА_5 в кабінеті №1 Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області за адресою м.Рівне, вул. Пушкіна, 4, у його сумці чорного кольору було виявлено та вилучено два паперові згортки з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта №2.1-381/15 від 24.06.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, обіг якого заборонено, який він незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту. Маса наркотичного засобу канабісу становить 8.065 г.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України.

Вироком вирішено питання стосовно речових доказів по справі.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 1996 грн. 40 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 ставить питання про скасування вироку суду у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_11 покарання за ч.2 ст.307 КК України 6 років з конфіскацією ? його майна, за ч.2 ст.309 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією ? майна обвинуваченого.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор зазначив, що злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, вчинений обвинуваченим, відноситься до категорії тяжких злочинів, а злочин, передбачений ч.2 ст.309 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. На думку апелянта, вказані обставини, а також обставини вчинених злочинів, не були враховані судом при ухваленні вироку. При цьому, призначаючи обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України, а також звільняючи його від відбування покарання з випробуванням, судом не було наведено обґрунтованих обставин, які б знижували ступінь тяжкості вчинених ним злочинів.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, за викладених у вироку обставин, є вірним, відповідає фактичним обставинам даного провадження і підтверджений наявними у справі доказами, які за згодою всіх учасників провадження, у тому числі й ОСОБА_5 досліджувались в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Так, місцевий суд, звільняючи ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, не надав належної уваги ступеню тяжкості вчинених злочинів, і дійшов до помилкового висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання реально.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Суд першої інстанції, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, не навів переконливих доводів на підтвердження прийнятого рішення про можливість його виправлення без реального відбування покарання, покликавшись на вже враховані ним дані про особу обвинуваченого, які стали підставою для застосування ст.69 КК України, та помилково прийшов до висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. За наведених обставин, вирок в частині неправильного звільнення від відбування покарання в порядку, передбаченому ст.75 КК України, підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.

Разом з тим, суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, передбаченого санкцією ч.2 ст.307 КК України, дотримався вимог закону та дослідив як характеризуючі особу обвинуваченого дані, так і обставини вчиненого злочину.

Так, відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.1 ст.69 КК.

Судом першої інстанції було надано об`єктивну оцінку тому, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується за місцем свого проживання, має на утриманні малолітню дочку, дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та непрацездатну матір.

Крім того, суд врахував пом`якшуючі покарання обставини щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, що в сукупності було визнано обставинами, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та стали підставами для застосування ст.69 КК України.

Зважаючи на вищевказані обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно ОСОБА_5 призначено покарання з врахуванням ст. 69 КК України за ч.2 ст. 30 КК України , однак вважає, що за розміром воно є занадто суворим.

А тому при призначенні покарання ОСОБА_5 , колегія суддів враховує важкі сімейні обставини обвинуваченого, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання і призначає покарання за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора обґрунтована частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

з а с у д и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 6 серпня 2015 року відносно ОСОБА_5 в частині призначення покарання скасувати та постановити новий вирок .

ОСОБА_5 визнати винним і призначити покарання:

за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк - 3 ( три) роки без конфіскації майна;
за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі с.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк - 3 ( три ) роки без конфіскації майна.
Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з 5 листопада 2015 року.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 , в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

С у д д і :

______________ ________________ __ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3