Справа №636/884/15-к
Провадження №1-кп/636/168/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2015 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Чугуївської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Чугуєві Харківської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого у якості жильця в АДРЕСА_1 , а фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ; в силу ст.89 КК України не судимого, у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.125, ч.3 ст.15 та ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
11 квітня 2014 року біля 13 години ОСОБА_4 , знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , на підґрунті раніше виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно штовхнув силоміць дитячий візок на сидячу потерпілу. Внаслідок його дій нижня металева частина візка наїхала на праву голень ОСОБА_5 ..
За підсумками висновків судово-медичного експерта №188-Ч/14 від 12.05.2014 року у ОСОБА_5 було виявлені легкі тілесні ушкодження (ар.с.19 т.1).
В наступному 28.02.2015 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_4 будучі у стані алкогольного сп`яніння і діючи з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом проникнення через решітку вікна підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 , потрапив у підвал та діючи таємно став викидати на вулицю металеві ригелі будівельних лісів, що належить потерпілому ОСОБА_6 , вартістю за висновком судово-товарознавчої експертизи 250 гривень. Але він був помічений потерпілим ОСОБА_6 , який викликав працівників міліції, і ОСОБА_4 був затриманий безпосередньо на місці скоєння злочину.
Допитаний у якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та виклав обставини їх скоєння, як вказано вище.
ОСОБА_4 погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, повністю визнав свою провину, виказав щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні.
Прокурор та сам обвинувачений не висловили жодних заперечень, щодо встановлених обставин.
У відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у його вчинені.
В судовому засіданні суд з`ясував, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст вказаних обставин, добровільно визнає себе винуватим у навмисному спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілій та замаху на таємне викраденні чужого майна скоєного з проникненням у приміщення і роз`яснив йому, що погодившись на визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він та прокурор будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі викладеного, суд вважає доведеним винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях і кваліфікує його дії за ч.1 ст.121, ч.3 ст.15 та ч.3 ст.185 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження та як замах на таємне викрадення чужого майна з проникненням до приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує те, що ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України не судимий, але негативно характеризується за місцем проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає повне визнання своєї провини та щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину та повне добровільне відшкодування заподіяної шкоди замахом на крадіжку потерпілому.
Обставинами що обтяжують його покарання, суд вважає скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Дослідивши наведені обставини у сукупності, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, те що скоєні ним кримінальні правопорушення є невеликої та середньої тяжкості, суд призначає йому покарання в межах санкції статті КК України, за якою кваліфіковане діяння, - у виді позбавлення волі, але приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання ще можливе в умовах без ізолювання від суспільства і на це вказував і прокурор.
Судові витрати у вигляді вартості проведених по кримінальному провадженню експертиз покласти на обвинуваченого.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.125, ч.3 ст.15 та ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання:
за ч.1 ст.125 КК України у виді 1 року виправних робіт;
за ч.3 ст.15 та ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
У відповідності до правил ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку в 2 (два) роки, зобов`язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти її про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у виді вартості проведених експертиз в загальній сумі 428(чотириста двадцять вісім) гривень 14 копійок.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 залишити у виді домашнього арешту.
Вирок може бути оскаржений, з підстав передбачених ст.ст.394,395 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: