дата документу :
Производство № 1-кп/359/71/2016
ВИРОК
27 січня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4
захисник ОСОБА_5
потерпілий ОСОБА_6
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,-
ВСТАНОВИВ
ОСОБА_8 , 09.05.2015, близько 19 год. 00 хв. знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин, умисно, наніс почергово кулаками обох рук три удари по обличчю ОСОБА_6 , спричинивши останньому згідно висновку експерта №87 від 26 травня 2015, тілесні ушкодження у вигляді синців, забоїв м`яких тканин обличчя страва, нижньої повіки правого ока, спинки носа, верхньої губи справа із крововиливом та забійною раною слизової оболонки верхньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 провину не визнав і пояснив суду, що навесні 2014 року познайомився з ОСОБА_6 , який став його сусідом по земельній ділянці. 9 травня 2015 року близько 18.00 - 18.30 год. його покликав до себе сусід ОСОБА_9 , що проживає на АДРЕСА_2 . У останнього також на той час були присутні його дружина ОСОБА_10 , ОСОБА_6 з дружиною ОСОБА_11 . Випили по рюмці горілки за свято, потім під час розмови ОСОБА_6 запропонував підписати бумаги проти підприємця, від чого він відмовився. Тоді ОСОБА_6 «сказився», заявивши що він нічого не робить, шлагбаум в лісі не ставить. Всі почали заспокоювати ОСОБА_6 , який потім обізвав його «клоуном на велосіпеді», після чого він через стіл рукою товкнув ОСОБА_6 , від чого той упав спиною на землю до забору. Пояснив, що товкнув тому що захищався від можливого удару з боку ОСОБА_6 . Всі дії проходили протягом 15 хвилин з часу приходу. Після цього ОСОБА_9 став його заспокоювати, вони вийшли з двору, і він пішов до себе додому. В той же день біля 23 години до нього приїздила міліція, однак відповідно ст.63 Конституції України від дачі пояснень він відмовився.
Вину не визнає, оскільки навмисних ударів ОСОБА_6 не наносив, і тілесних ушкоджень останньому не спричиняв. Вважає висновки медичної експертизи необґрунтованими. Цивільний позов не визнає.
Разом з тим, вина ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого йому злочину, крім його показів також повністю підтверджується показами потерпілого, свідків та зібраними в провадженні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що 09 травня 2015 року на запрошення сусіда ОСОБА_9 з дружиною прийшов на подвір;я останнього. Також прийшов ОСОБА_12 ; ОСОБА_14 . Під час спілкування , близько 19 години, за столом, ОСОБА_12 ;яненко запитав: а хто він є? Він сказав, що полковник міліції, начальник управління юстиції, а потім добавив: чи клоун? Лук;яненко останні слова прийняв можливо на свою адресу як образа, оскільки відразу через стіл кулаком наніс удар у перенісся та праве око, потім лівою рукою в ліву скулу, і удар правою рукою в губу. Всі удари були одразу, від яких він упав на землю. Підбігла дружина, сусід ОСОБА_15 став між ним та ОСОБА_16 , потім дружина повела його додому. Подзвонив в міліцію приблизно об 19 год 20 хв., вони приїхали в 21 год 30 хв., він дав пояснення й написав заяву. На слідуючий день , 10 травня , у неділю після обіду , звернувся до лікарні , де отримав консультацію, а 11 травня, в понеділок звернувся до хірурга, й було відкрито лікарняний лист.
Тілесні ушкодження отримав 09.05.2015 року м від дій обвинувачено ОСОБА_16 , з іншими особами в той день конфліктів не мав. Заявляє моральний позов на 250 000 грн.
Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 пояснили суду , що під час спілкування за столом, ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_6 в обличчя, при цьому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 бачили 1 удар, ОСОБА_11 2 удари. Про отримання потерпілим тілесних ушкоджень в іншому місці, або при інших обставинах їм нічого невідомо.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_17 поянив, що 09 травня 2015 року в складі слідчо-оперативної групи виїздив на виклик до АДРЕСА_2 . Підставою виклику була заява ОСОБА_6 про нанесення йому тілесних ушкоджень. По приїзду на вулиці було вже темно, освітлення слабке, за таких умов явних ознак тілесних ушкоджень на обличчі потерпілого не бачив. Лук;яненко від дачі пояснень відповідно ст.63 Конституції України відмовився, ознак сп;яніння у останнього не бачив.
Свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що має в с. Кийлів свій бізнес - кафе. За скаргами ОСОБА_6 на працю даного кафе вона притягувалась до штрафу. 09 травня 2015 року біля 23 години ОСОБА_6 , будучі в стані алкогольного сп;яніння , приходив до кафе й просив продати йому спиртні напої. Вона відмовила, закрила кафе й пішла до дому. ОСОБА_6 залишався біля кафе, де також знаходились відпочиваючі, яких вона не знає. Потім не чула розмов, що ОСОБА_19 мав будь який конфлікт з відпочиваючими.
Вина обвинуваченого підтверджується :
заявою ОСОБА_6 від 09.05.2015 року ( а.с.8), попередженого про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, про спричинення тілесних ушкоджень.
висновком експерта №87 від 26 травня 2015 ( а.с.24), про виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців, забоїв м`яких тканин обличчя страва, нижньої повіки правого ока, спинки носа, верхньої губи справа із крововиливом та забійною раною слизової оболонки верхньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені ушкодження могли утворитись при обставинах і в строк, вказаний потерпілим.
протоколом проведення слідчого експерименту від 28.05.2015 року за участі потерпілого ОСОБА_6 ( а.с.35-36, 37-40), який пояснив механізм отримання тілесних ушкоджень; висновком експерта №82 д від 28.05.2015 року, який підтвердив можливість виникнення виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за обставин, викладених у протоколі слідчого експерименту від 28.05.2015 року за участі потерпілого ОСОБА_6
висновком експерта №84д від 05 06.2015 ( а.с.45), що виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців, забоїв м`яких тканин обличчя страва, нижньої повіки правого ока, спинки носа, верхньої губи справа із крововиливом та забійною раною слизової оболонки верхньої губи, могли утворитися не менш ніж від трьох дії предмету, що травмує: однієї дії предмету, що травмує, в область спинки носу; однієї ї- в область правої половини обличчя ( права щока, права велична та праве око, та однієї - в область верхньої губи справа.
висновком експерта №85д від 08 06.2015 ( а.с.47), що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців, забоїв м`яких тканин обличчя страва, нижньої повіки правого ока, спинки носа, верхньої губи справа із крововиливом та забійною раною слизової оболонки верхньої губи Виключається можливість виникнення вказаних тілесних ушкоджень «внаслідок неодноразового падіння з висоти власного росту на тверду поверхню та зіткнення з предметами навколишнього оточення», враховуючи їх характер і локалізацію.
протоколом проведення слідчого експерименту від 16.06.2015 року за участі свідка ОСОБА_20 ( а.с58-59), яка пояснила про декілька ударів в обличчя чоловіка; висновком експерта №157 Д від 25.11.2015 року, який підтвердив можливість виникнення виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за обставин, викладених у протоколі слідчого експерименту від 16.06.2015 року за участі свідка ОСОБА_11
протоколом проведення слідчого експерименту від 17.06.2015 року за участі свідка ОСОБА_9 ( а.с. 71-72), який пояснив про декілька ударів в обличчя ОСОБА_6 , кількість яких не пам;ятає; висновком експерта №157 Д від 25.11.2015 року, який підтвердив можливість виникнення виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за обставин, викладених у протоколі слідчого експерименту від 17.06.2015 року за участі свідка ОСОБА_9 ( а.с.50-51)
Таким чином покази потерпілого та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були прямими очевидцями подій , узгоджуються між собою, є послідовними, логічними, взаємопов`язаними та об`єктивно підтверджуються висновками судово-медичної експертизи, а тому підстави ставити під сумнів твердження потерпілого про те, що саме від дій обвинуваченого в нього виникли тілесні ушкодження - відсутні.
Оцінюючи покази в судовому засіданні свідків в кількості нанесених ударів, суд враховує, що вони кажуть про саме кількість бачених ними ударів, оскільки як пояснив потерпілий 3 удари було нанесено миттєво, без попередження, що звісно не приткнуло уваги відразу всіх присутніх. А в динамиці після звернення уваги , один свідок бачив 1 удар, інший - 2 , тобто в сукупності покази свідків характеризують опис подій в цілому, в послідовності бачених подій.
Покази свідка ОСОБА_18 , що вона бачила обвинувачено ОСОБА_6 09 травня 2015 року біля 23 години біля свого кафе, суд оцінює критично, враховуючи неприязлеві стосунки між сторонами. При цьому суд зазначає, що покази в цій частині свідка не спростовують фактичних обставин справи, оскільки вона не буда очевидцем подій конфлікту на подвір;ї ОСОБА_9 біля 19 години 00 хвилин.
Будь яких доказів, що ОСОБА_6 мав ще конфлікт 09 травня 2015 року зі сторонніми особами, крім ОСОБА_4 , та отримав тілесні ушкодження не за обставин, викладених в обвинувальному акті, матеріали кримінального провадження не мають, і сторонами кримінального провадження суду вони не надані.
За вказаних обставин суд розцінює твердження обвинуваченого про невинуватість у вчиненні злочину як спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєне та не може покласти їх у основу вироку.
З урахуванням наданих суду пояснень, суд вважає докази у провадженні належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України доведеною, оскільки він, умисно спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров;я.
За вищезазначених обставин, доводи захисника про перекваліфікацію дій обвинуваченого на ст. 126 КК України ( без зазначення частини) як умисне спричинення побоїв та мордування , є безпідставним, і такими, що спростовуються встановленими судом фактичними обставинами.
Така позиція захисника також не узгоджується з позицією обвинуваченого ОСОБА_4 , який взагалі не визнає провину у навмисному спричиненні тілесних ушкоджень, про що він заявив суду.
З огляду на викладене, вина ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження об`єктивними, належними та допустимими доказами по справі і не викликає сумнівів у суду.
При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, раніше не судимого, що позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.
За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, а обвинувачений ОСОБА_4 провину не визнав, то з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт. Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів
Обмежень для застосування такого виду покарання судом не встановлено
Підстав для призначення обвинуваченому покарання нижче нижчої межі або більш м`якого, суд не вбачає.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа , якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред;явити цивільний позов до обвинуваченого.
Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.2). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3). Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4).
Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.
Вирішуючи питання про розмір стягнення моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 23 та ч.1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд приймає до уваги доводи потерпілого про заподіяння йому моральної шкоди, оскільки переніс тривалі психологічні та моральні страждання, погіршився стан його здоров;я. Кардинально змінилось його життя, адже частину свого часу він проводив у лікувальних закладах, на лікарняному, відновлюючи стан свого здоров`я після завданих тілесних ушкоджень, внаслідок чого порушились його життєві плани, втрачені перспективи.
В частині спричинення моральної шкоди через «люстрацію» суд ці доводи не сприймає, оскільки зазначені дії не є предметом дослідження в даному судовому засіданні.
На підставі наведеного, суд вважає за необхідне, виходячи з принципів розумності, справедливості та доцільності вимоги щодо відшкодування моральної шкоди обвинуваченим задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченого 5000 грн.
Витрати на залучення експерта відсутні. Речові докази відсутні.
У відповідності до матеріалів справи, відносно ОСОБА_7 на досудовому розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді застави .
При цьому оскільки обов`язків, покладених на його в зв`язку із обранням цього запобіжного заходу, ОСОБА_4 не порушував, внесену суму застави після вступу вироку в закону , слід повернути заставодавцю.
Згідно з ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
Приймаючи до уваги, що дія цього запобіжного заходу на час розгляду справи не припинена, клопотання про повернення застави сторони кримінального провадження не заявляли, доказів внесення застави ( дата, квитанція про її сплату) матеріали справи не містять, тому питання повернення застави необхідно вирішити в порядку виконання вироку суду.
Керуючись ст.ст. 318, 322, 342-351, 358, 363-368, КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_7 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 5000 гривень.
Копію вироку вручити негайно, після його проголошення прокурору та обвинуваченому, іншим учасникам судового провадження - в порядку ч. ч. 6,7 ст. 376 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області впродовж 30-ти діб з моменту проголошення вироку, а засудженому в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Вирок набрав законної сили _____________________________

Суддя ОСОБА_1