01.10.2015 363/4068/15к
В И Р О К
Іменем України
01 жовтня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вишгорода обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001102 від 13.08.2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишгорд, Київської області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, маючого повну середню освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.08.2009 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 06.12.2011 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі; 27.11.2013 року Піщанським районним судом Вінницької області звільнений умовно-достроково на термін 1 рік 7 місяців 12 днів;

- 04.09.2015 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України з застосуванням ст.ст.70,71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаному з проникненням у житло, за наступних обставин.

Так 05.08.2015 близько 01 години 40 хвилин. ОСОБА_4 знаходичись поблизу будинку АДРЕСА_2 побачив, що на другому поверсі відчинене вікно до квартири АДРЕСА_2 . В цей момент ОСОБА_4 з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, заліз через вікно до вказаної квартири. Проникнувши до вказаної квартири, ОСОБА_4 оглянув приміщення та побачив, що там спить власник квартири. Після чого, ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв один телефон чорного кольору марки «Huawei Ascend G 530», вартістю 3 000 гривень, ноутбук марки «HP» діагоналлю 17 дюймів, вартістю 6 000 гривень та ноутбук марки «Fujitsu», діагоналлю 15,6 дюймів, вартістю 8 000 гривень, які на праві приватної власності належать ОСОБА_5 . Крім того. ОСОБА_4 взяв ноутбук марки «HP ProBook 4540s», вартістю 10 000 гривень, який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 та виніс викрадені речі через вікно, після чого, заніс до себе додому, за адресою: АДРЕСА_1 . Через деякий час ОСОБА_4 продав викрадені ноутбуки незнайомим чоловікам в м. Києві за грошові кошти в сумі 4,500 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 у розмірі 17000 гривень та потерпілій ОСОБА_6 у розмірі 10000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що 05.08.2015 року приблизно о 01.30хв. він гуляв у АДРЕСА_3 , та побачив відкрите вікно на другому поверсі, у зв`язку із чим у нього виник умисел на проникнення до квартири через відчинено вікно з метою викрадення речей. Він заліз у відчинене вікно, яке знаходилось у кухні, та з квартири викрав три ноутбуки та мобільний телефон у корпусі чорного кольору. Викрадені речі, а саме три ноутбуки реалізував шляхом продажу за 4500 гривень, а мобільний телефон залишив для власного користування. Увчиненому розкаювався та вибачився за вчинене, просив його суворо не карати, шкодує, що вчинив даний злочин.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, вчинив злочин, передбачений частиною 3 статті 185 КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.185 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 185 ч. 3 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , раніше засуджений (а.к.п.112-114), не працює, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (а.к.п.111), не одружений, за місцем реєстрації характеризується позитивно (а.к.п.110).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, визнання провини,

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , пом`якшуючі покарання обставини, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальних межах санкції статті 185 ч.3 КК України. Враховуючи, що ОСОБА_4 згідно вироку Вишгородського районного суду Київської області від 04.09.2015 року було засуджено за ст.ст.185 ч.3, 186 ч.2 КК України, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити по сукупності злочинів у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань.

На думку суду, саме за таких обставин в повній мірі буде дотримано положення статті 50 КК України, згідно якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом порядку обмеження прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

Речові докази у відповідності до ст.100 КПК України: CDR- диски №22065, №12171 які знаходяться в матеріалах кримінального провадження необхідно залишити на зберіганні в матеріалах справи; мобільний телефон марки «Huawei» - переданий на зберігання ОСОБА_6 необхідно залишити останній за належністю, дві сім-карти операторів мобільного зв`язку які знаходяться у матеріалах кримінального провадження, залишити у справі.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільній позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.100, 368-370, 373-374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, з врахуванням призначеного вироком Вишгородського районного суду Київської області від 04.09.2015 року за ст.ст.185 ч.3, 186 ч.2 КК України покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 попередній тримання під вартою. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з часу його затримання, а саме з 04.09.2015 року.

Речові докази у відповідності до ст.100 КПК України: CDR- диски №22065, №12171 які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити на зберіганні в матеріалах справи; мобільний телефон марки «Huawei» - переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити останній за належністю, дві сім-карти операторів мобільного зв`язку які знаходяться у матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінальної справи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1