Справа № 11а-706 / 2009 р. Головуючий у І інстанції Д.О. Боровков
Категорія ст.185 ч.2 Доповідач О.Д. Яременко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого Леона О.І.,

Суддів Гаврилова В.М., Яременка О.Д.,

з участю прокурора Войценка А.І.,

засудженого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_2 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 30 березня 2009 року,

встановила :

Цим вироком ОСОБА_1,

який народився 28 травня 1967 року в м. Луцьку

Волинської області, українця, громадянина України, із

середньою освітою, не працюючого, розлученого,

раніше судимого, без постійного місця проживання,

засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на один рік шість місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених за даним вироком та вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2007 року покарань ОСОБА_1 призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк пять років. Зараховано в строк відбутого покарання ту частину покарання, що відбута за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2007 року, тобто з 29 вересня 2007 року по 30 березня 2009 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 залишено без зміни взяття під варту.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_1 обчислюється з 29 вересня 2007 року.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог закону.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за те, що він 24 червня 2006 року, приблизно о 01 год. 20 хв., знаходячись в приміщенні кафе-бару по вул. Чернівецькій, 9 в м. Львові, підсів за стіл, за яким спав потерпілий ОСОБА_3, та повторно таємно викрав з чохла мобільний телефон „ Нокіа 6020 вартістю 699 гривень, з двома стартовими пакетами вартістю по 50 гривень кожний, всього майна на загальну суму 799 гривень, яке належало потерпілому. Проте в цей же день при вході з приміщення кафе-бару був затриманий працівниками міліції, які вилучили в нього мобільний телефон.

На вирок суду засуджений ОСОБА_1 та прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подали апеляції.

В своїх апеляціях апелянти вважають вирок суду незаконним, вказуючи на неправильне застосування судом кримінального закону. При цьому покликаються на те, що при призначенні ОСОБА_1 остаточного покарання судом, всупереч вимогам ст. 70 КК України, не було зараховано покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 13 липня 2006 року, яким його було засуджено за інший злочин.

Засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду змінити і на підставі ст. 70 ч.4 КК України зарахувати йому в остаточне покарання покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 13 липня 2006 року.

Прокурор просить вирок суду скасувати а справу скерувати на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора та засудженого ОСОБА_1, які підтримали подані ними апеляції, розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція прокурора підлягає до задоволення в повному обємі, а апеляція засудженого ОСОБА_1 до часткового задоволення. До такого висновку колегія суддів приходить, виходячи із наступного.

По даній кримінальній справі ОСОБА_1 засуджений 30 березня 2009 року вироком Залізничного районного суду м. Львова за злочин, вчинений ним 24 червня 2006 року.

Згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2007 року ОСОБА_1 засуджений за злочин, вчинений ним 19 вересня 2007 року (а.с.137-138).

Відповідно до вироку Франківського районного суду м. Львова від 13 липня 2006 року ОСОБА_1 був засуджений за злочин вчинений ним 07 квітня 2006 року ( а.с.79).

Згідно з протоколом судового засідання по даній кримінальній справі вирок Франківського районного суду м. Львова від 13 липня 2006 року в судовому засіданні не досліджувався.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України покарання призначається, якщо після постановляння вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Як видно із вироку Залізничного районного суду м. Львова від 30 березня 2009 року ОСОБА_1 на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених за даним вироком та вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2007 року покарань призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк пять років. Зараховано в строк відбутого покарання ту частину покарання, що відбута за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2007 року, тобто з 29 вересня 2007 року по 30 березня 2009 року.

Всупереч вимогам ч.4 ст. 70 КК України суд першої інстанції, постановляючи вирок відносно ОСОБА_1 від 30 березня 2009 року, не застосував до нього вимоги цієї статті КК України стосовно вироку Франківського районного суду м. Львова від 13 липня 2006 року.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, постановляючи вирок відносно ОСОБА_1 по даній кримінальній справі не застосував до нього кримінальний закон, який підлягав застосуванню, що відповідно до вимог ст. 367 КПК України є підставою для скасування вироку.

Тому колегія суддів апеляцію прокурора задовольняє в повному обємі. Що стосується апеляції засудженого, то вона підлягає до часткового задоволення, оскільки апеляційний суд, згідно вимог ст. 373 КПК України, не вправі сам змінити вирок, так як вирок Франківського районного суду м. Львова від 13 липня 2006 року не досліджувався в суді першої інстанції при розгляді справи відносно ОСОБА_1 і суд не розглядав питання про призначення ОСОБА_1 покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України стосовно цього вироку.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляцію прокурора задовольнити в повному обємі а апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 30 березня 2009 року про засудження ОСОБА_1 скасувати а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в цей же суд в іншому складі суду.

Головуючий :

Судді :