Справа №1418/2345/12
Провадж.№1/481/15/2013
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2013 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі головуючого судді Бібік М.В.

за участю:секретаря ОСОБА_1

прокурора Коніщука М.В.

потерпілих: ОСОБА_2 і ОСОБА_3

підсудного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Новий Буг кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не в/зобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, засудженого 18.05.2012 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки та з покладенням на нього обовязків, передбачених п.2, п.3, п.4 ч.1 ст.76 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В с т а н о в и в:

15 жовтня 2012 року близько 23 год. ОСОБА_4 перебуваючи на зупинці, що примикає до будівлі кіоску Пріма, розташованого по вул. Куйбишева в центрі м. Новий Буг Миколаївської області, маючи умисел, спрямований на таємне заволодіння чужого майна, скориставшись тим, що громадянин ОСОБА_3, який в цей також був на зупинці, розмовляючи по мобільному телефону відволікся, залишивши без уваги поміщену на лавку свою сумку з речами, викрав вказану сумку, що містила в собі чоловічий одяг та взуття, комплект постільної білизни, мобільний телефон Сіменс-С62 (бувший у використанні), приладдя для бриття та інше майно загальною вартістю 1050 грн. і розпорядився вилученими речами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_3 майнову шкоду на вказану суму, яку відшкодовано частково на суму 630 грн. шляхом повернення частини викраденого у нього майна.

Підсудний ОСОБА_4 не визнав себе винним у предявленому обвинуваченні і показав, що 15.10.2012 року близько 23 год. дійсно перебував на зупинці, розташованій біля кіоску Пріма в центрі м. Новий Буг, де при зустрічі спілкувався з потерпілим ОСОБА_3, який пригостив його цигаркою та налив стакан пива. Згодом останній став комусь телефонувати і відійшов від зупинки. Через певний проміжок часу оглянувши територію, що примикає до зупинки, потерпілого на ній не виявив, тому залишаючи зупинку вирішив забрати з собою сумку з речами, яку на лавці залишив потерпілий, щоб її ніхто не викрав, а в подальшому мав намір при нагоді повернути сумку власнику.

Незважаючи на заперечення підсудного ОСОБА_4 його вина у таємному викраденні чужого майна підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_3 в своїх показаннях стверджує, що 15.10.2012 року близько 23 год. перебував на зупинці біля кіоску Пріма в центрі м. Новий Буг, де дійсно спілкувався з підсудним ОСОБА_4, який був , на його прохання пригостив того цигаркою, дав гроші на придбання одноразового пластикового стакану і налив йому пива. Згодом, звернувшись до останнього з проханням приглянути за його сумкою з речами, поміщену ним на лавку, відійшов від зупинки та став телефонувати знайомим. Коли по спливу пяти хвилин повернувся на зупинку виявив, що його сумка з речами зникла, не було на зупинці і того чоловіка, якого він просив приглянути за сумкою. Хлопці, які були біля зупинки повідомили, що сумку поніс чоловік, одягнений в камуфляжний костюм. При зверненні в міліцію описав того невідомого чоловіка, який мав вади носа і якого на зупинці один з хлопців назвав дядя Коля, що мало результати, так як наступного дня отримав від працівників міліції свою сумку з речами, але за винятком не нового мобільного телефону, приладдя для гоління тощо, тому заявлений цивільний позов про відшкодування вартості неповернутого майна в сумі 420 грн. підтримав і просив його задовольнити.

Наведенні показання потерпілого ОСОБА_3 щодо протиправного вилучення його сумки з речами є достовірними, оскільки вони обєктивно підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які в судовому засіданні вказали на підсудного ОСОБА_4 як на того чоловіка, який 15.10.2012 року близько 23 год. під час перебування на зупинці, що примикає до будівлі кіоску Пріма, розташованого по вул. Куйбишева в центрі м. Новий Буг, взяв наповнену сумку спортивного типу і пішов від зупинки, про що повідомили потерпілого коли дізналися від того, що викрадена сумка з речами належить йому, а не тому чоловіку, який її поніс.

Згідно протоколу добровільної видачі від 16.10.2012 року громадянин ОСОБА_4 в присутності понятих добровільно видав зі свого домоволодіння за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_5 сумку спортивного типу темно-синього кольору з наявними в ній речами згідно переліку (а.с.10-11);

Вартість вилученого (добровільно виданого) в домоволодінні громадянина ОСОБА_4 майна, згідно довідок від 16.10.2012 року ФОП ОСОБА_9 Пані та довідки ФОП ОСОБА_10 складає 1050 грн. (а.с.8, 9).

Сукупність досліджених доказів вказує на те, що підсудний ОСОБА_4 умисно, протиправно, таємно заволодів майном потерпілого ОСОБА_3 і розпорядився ним як власним, чим вчинив злочинні дії, які суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, органом досудового слідства ОСОБА_4 предявлено обвинувачення у вчиненні злочинних дій, повязаних з таємним заволодінням велосипедом Аіст, належного потерпілому ОСОБА_2, вартістю 250 грн., що мало місце 09.05.2012 року на вул. Гребеннікова в м. Новий Буг Миколаївської області.

Підсудний ОСОБА_4 не визнав себе винним у предявленому обвинуваченні і показав, що 09.05.2012 року близько 12 год. дійсно перебував неподалік від будівлі школи №1, розташованій по вул. Гребенінкова м. Новий Буг, де на лавочці разом зі своїм знайомим ОСОБА_2 вживали горілку та спілкувалися. Через деякий час він попрямував до відділу міліції на чергову реєстрацію, а ОСОБА_2 зі своїм велосипедом залишався на місці. Наступного дня до нього звернувся його знайомий ОСОБА_11 з проханням допомогти йому продати велосипед Аіст, який він покотив до ОСОБА_12 і збув останньому.

Як вбачається з показань потерпілого ОСОБА_2 він 09.05.2012 року дійсно перебував неподалік від будівлі школи №1, розташованій по вул. Гребенінкова м. Новий Буг, де на лавочці разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 вживали горілку та спілкувалися. Через деякий час він спянів і заснув, що було далі не памятає. Прокинувшись, виявив зникнення свого велосипеда Аіст, при зверненні до ОСОБА_4 той заявив, що велосипед не брав. В жовтні 2012 року випадково впізнав свій велосипед у незнайомого чоловіка, але той не віддав йому велосипед, тому звернувся в міліцію. На даний час велосипед йому повернуто працівниками міліції.

Свідок ОСОБА_11, який добровільно видав велосипед Аіст (а.с.25), показав, що згаданий велосипед він придбав у незнайомого чоловіка до якого він звернувся по рекомендації ОСОБА_4, про те, що велосипед було викрадено не знав, останній про крадіжку нічого не говорив.

Таким чином, суд вважає висновок досудового слідства щодо вчинення ОСОБА_4 крадіжки чужого велосипеда необґрунтованим.

За таких обставин суд виключає з обвинувачення підсудного ОСОБА_4 інкриміновані йому дії щодо таємного заволодіння велосипедом Аіст потерпілого ОСОБА_2, вартістю 250 грн., що мало місце 09.05.2012 року в м. Новий Буг, за відсутністю доказів, які б у своїй сукупності вказували на причетність підсудного ОСОБА_4 до вчинення крадіжки зазначеного майна.

При призначенні підсудному ОСОБА_4 покарання за вчинене суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання, - рецидив злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину (злочин середньої тяжкості), особу підсудного ОСОБА_4, який не вперше притягається до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання, а також враховуючи обставину, яка обтяжує покарання, суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При вирішенні питання щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди суд приходе такого висновку.

Внаслідок умисних дій підсудного ОСОБА_4, повязаних з викраденням майна потерпілого ОСОБА_3, останньому згідно обвинувачення, що знайшло своє підтвердження в ході досудового та судового слідства, було заподіяно майнову шкоду на суму 1050 грн.

Вилучене у підсудного ОСОБА_4 майно вартістю 1050 грн., яке було викрадено ним на зупинці у потерпілого ОСОБА_3, повернуто останньому повністю (а.с.13, 14).

Підсудному ОСОБА_4 не предявлено обвинувачення у викраденні у потерпілого майна (мобільного телефону, приладдя для гоління, парфуми тощо) на суму 420 грн., тому суд відмовляє в задоволенні позову потерпілого ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди на вказану суму.

Згідно до приписів ст.81 КПК України (в редакції Закону 1960 року) вилучені в ході досудового слідства сумка з речами та велосипед Аіст (жіночий), які постановами слідчого від 17.10.2012 року (а.с.13) та від 31.10 2012 року (а.с.40) визнано речовими доказами та передано на зберігання відповідно потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_2, належить залишити їм як законним володільцям.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України (в редакції Закону 1960 року), суд

З а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

Відповідно до вимог ст.71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 18 травня 2012 року і призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки і 02 (два) місяці з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 31 жовтня 2012 року, тобто з моменту його затримання.

Запобіжний захід стосовно засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тим же, - утримання під вартою.

В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, - відмовити.

Речові докази: сумку з речами та велосипед Аіст, передані на зберігання потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_2, - залишити їм як законним володільцям.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а для засудженого ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя