Справа № 461/9548/15-к
Провадження № 1-кс/461/5597/15
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та прокурора щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та неповернення тимчасово вилученого майна,
в с т а н о в и в :
В обґрунтування внесеної скарги покликається на те, що автомобіль марки Jeep GRAND CHEROKEE д.н.з. НОМЕР_1 , яким він керував на момент затримання працівниками ДАІ, він взяв у свого батька ОСОБА_10 , який його придбав під виплату у ОСОБА_7 , який на підставі генерального нотаріально посвідченого доручення №28005015, зобов`язався при отриманні всіх коштів переоформити даний автомобіль на його батька.
В судовому засіданні представник скаржника внесену скаргу підтримав, надав пояснення, аналогічні до викладених у такій та просив скаргу задоволити.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Статею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, який розширеному тлумаченню не підлягає , а саме: на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як вбачається із скарги ОСОБА_5 , останній просить, зокрема, притягнути до кримінальної відповідальності заступника начальника особової інспекції ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_8 та на час ведення досудового слідства усунути його від виконання службових обов`язків за чинення тиску на слідство та фальсифікацію службового розслідування та матеріалів кримінального провадження; зобов`язати ГУМВС України у Львівській області провести службове розслідування відносно інспектора ДАІ ОСОБА_9 за фабрикування відносно ОСОБА_5 протоколу за ст.130 КУпАП та перевищення відносно нього службових повноважень та притягнути ОСОБА_9 до відповідальності, тобто оскаржувані дії чи бездіяльність не належать до вищевказаного переліку.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Таким чином, у задоволенні вищевказаних вимог скарги ОСОБА_5 слід відмовити.
Щодо вимоги скаржника про визнання бездіяльності заступника прокурора Галицького району м. Львова ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення службовими особами кримінального правопорушення за ч.3 ст.364, ч.1 ст.365 КК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні такої, виходячи із наступного.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Відповідно до ст.2 ч.1 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Вищевказані положення Закону дають підстави вважати, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише заяви та повідомлення про злочин, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, та об`єктивні дані, які свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину.
При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Як вбачається із листа заступника прокурора Галицького району м. Львова ОСОБА_6 від 18 серпня 2015 року за №04/28-255-15, таким роз`яснено ОСОБА_5 , що із його звернення не вбачається об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення, на його думку, протиправних діянь службовими особами з інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення ГУ МВС України у Львівській області, а тому, викладені у ньому відомості не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку, передбаченому ст.214 КПК України.
Стосовно вимоги ОСОБА_5 щодо визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні такої, виходячи із наступного.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним провадженням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Встановлено, що ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні допитано в якості свідка. Обставин, які б вказували на спричинення матеріальної чи моральної шкоди ОСОБА_5 кримінальними правопорушеннями, за ознаками вчинення яких проводиться досудове розслідування, слідством не встановлено. ОСОБА_5 про обставини та суму спричиненої йому матеріальної чи моральної шкоди кримінальними правопорушеннями, за ознаками вчинення яких у даному кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування, у своїй заяві також не вказує.
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Незважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
Тобто, КПК України не передбачає можливість визнати дії чи бездіяльність службових осіб незаконними, тому в частині даних вимог скарги щодо визнання бездіяльності слідчого та прокурора також слід відмовити.
Керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,-
у задоволенні скарги - відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1