Справа № 645/3612/15-к
Провадження № 1-кп/645/306/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2015 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі судової колегії:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника потерпілих ОСОБА_10

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова кримінальне провадження відносно

ОСОБА_16 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_14 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_15 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и л а:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України, на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, оскільки строк, визначений за ухвалою суду, спливає 03 жовтня 2015 року.

Прокурор вважав за доцільне продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, які до теперішнього часу не зникли.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_11 просив обрати відносно підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дане клопотання було підтримано обвинуваченим.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_12 , захисник обвинуваченого ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_13 , а також їх підзахисні заперечували щодо продовження строку тримання під вартою, захисники пояснили про відсутність ризиків, передбачених КПК України.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представник ОСОБА_10 підтримали думку прокурора, крім того, прокурор, представник потерпілих, потерпілі заперечували проти зміни відносно обвинувачених запобіжного заходу на більш м`який.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , судова колегія враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для продовження обраного запобіжного заходу, судова колегія виходить з того, що ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти особи, за який передбачено покарання на строк від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавленням волі.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.

Також, подовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, менш суворий вид запобіжного заходу, на думку судової колегії, не може бути застосований через особливу тяжкість кримінального правопорушення та суспільну резонансність кримінального провадження.

Враховуючи неможливість завершення судового розгляду кримінального провадження у строк до 03 жовтня 2015 року, судова колегія вважає за необхідне продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 листопада 2015 року.

Разом з тим, виходячи з принципів, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, продовжуючи ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування, суд вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці, переглядати питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.

Керуючись ст. 331 КПК України, судова колегія -

п о с т а н о в и л а:

В здоровленні клопотання щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 30 листопада 2015 року.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3