Справа № 1-97/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2011 р. м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Кучерявця О.М.,

за участю секретаря Недолуги Д.С.

та прокурора Супруна Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, ІНФОРМАЦІЯ_4, ніде не працюючого, раніше судимого 25.06.2005 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 378, ч. 2 ст. 194 КК України до 6 років позбавлення волі, судимість не знята і не погашена, обвинуваченого у вчиненні злочину ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25.06.2005 року ОСОБА_1 засуджений за ч. 2 ст. 378, ч. 2 ст. 194 КК України до 6 років позбавлення волі і відбував покарання в Менській виправній колонії УДДУПВП в Чернігівській області (№91).

ОСОБА_1 з місць позбавленні волі з Менської виправній колонії УДДУПВП в Чернігівській області (№91) звільнений 30.09.2010 року і відповідно до довідки про звільнення серії ЧРН №00111, 30.09.2010 року ОСОБА_1 відбув до місця свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5.

Перед звільненням з місць позбавлення волі, 24.09.2010 року постановою Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців у вигляді: заборони виходу з будинку (квартири) з 20 години вечора до 4 години ранку; заборони перебування у визначених місцях міста (кафе, ресторанах) та інших місцях, де алкогольні напої реалізуються на розлив та місць масових гулянь; заборони виїзду в особистих справах за межі населеного пункту без дозволу органу внутрішніх справ; реєстрації в органах внутрішніх справ чотири рази на місяць.

Проживаючи в ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_1 з березня 2011 року по 21 вересня 2011 року, неодноразово самовільно без дозволу органів внутрішніх справ залишав місце свого проживання та виїжджав в м. Київ.

Як в ході досудового слідства, так і в ході судового слідства ОСОБА_1 не заперечував фактів порушення ним правил адміністративного нагляду, самовільного неодноразового залишення ним місця свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_7, без дозволу органів внутрішніх справ, в період з березня 2011 року по 21 вересня 2011 року, виїжджаючи у м. Київ, даючи послідовні показання, що 30.09.2010 року він був звільнений з Менської виправної колонії, де відбував покарання. Після звільнення з місць позбавленні волі, вдома, де він раніше проживав, жити було неможливо через непорозуміння з колишньою дружиною, тому він з березня 2011 року по 21.09.2011 року, періодично проживав у м. Київ, у своїх знайомих, підробляючи на тимчасових роботах. 21.09.2011 року він був затриманий і взятий під варту працівниками міліції в м. Києві. У вчинених порушеннях адміністративного нагляду ОСОБА_1 розкаювався.

Крім визнання ОСОБА_2 фактів порушення ним правил адміністративного нагляду, самовільного неодноразового залишення місця свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_7, без дозволу органів внутрішніх справ, в період з березня 2011 року по 21 вересня 2011 року, виїжджаючи у м. Київ, факти порушення ОСОБА_2 правил адміністративного нагляду, самовільного неодноразового залишення ним місця свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_7, без дозволу органів внутрішніх справ, в період з березня 2011 року по 21 вересня 2011 року, виїжджаючи у м. Київ, в судовому засіданні було підтверджено іще і дослідженням матеріалів кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_1, зібраними в ході досудового слідства, які були досліджені і знайшли своє підтвердження в ході судового слідства, зокрема копією постанови Менського районного суду Чернігівської області про встановлення ОСОБА_1 адміністративного нагляду, довідкою про звільнення ОСОБА_1 з місць позбавлення волі, рапортами працівників Носівського РВ УМВС, адресною довідкою Носівського РВ УМВС про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 в м. Носівці по вул. Набережній, 11.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_1 по фактах порушення ОСОБА_2 правил адміністративного нагляду, самовільного неодноразового залишення місця свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_7, без дозволу органів внутрішніх справ, в період з березня 2011 року по 21 вересня 2011 року, виїжджаючи у м. Київ, дії ОСОБА_1 кваліфікуються як злочин, як і кваліфіковано досудовим слідством за ст. 395 КК України самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

По місцю проживання ОСОБА_1 характеризується задовільно.

Обставиною, яка помякшує покарання ОСОБА_1 є його щире каяття у вчиненому злочині.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_1 є рецидив злочинів.

З урахуванням даних, які характеризують ОСОБА_1 та обставин, які помякшують і обтяжують його покарання, ОСОБА_1 доцільним буде призначення покарання відповідно до санкції Закону у виді арешту, що повинно вплинути на виправлення ОСОБА_1, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ОСОБА_2, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 323 та 324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України і призначити покарання ОСОБА_1 у виді арешту на строк чотири місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_1, до вступу вироку в законну силу, утримання під вартою, змінити на підписку про невиїзд, звільнивши ОСОБА_1 з-під варти з залу суду.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту приведення вироку у виконання.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_1 час перебування його під вартою з 21.09.2011 року по 24.10.2011 року.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15-и діб з моменту його проголошення.

Суддя О.М. Кучерявець