Дата документу Справа № 331/2361/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1165/15 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/2361/15-к
Категорія: ст. 296 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000758, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України,

встановила:
До суду апеляційної інстанції на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2015 року /а.п. 23-25/ з апеляційною скаргою /а.п. 29-31/ звернувся заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_8 , в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

В обґрунтування скарги апелянт послався на те, що відповідно до положень ст. 469 КПК України, умовами, за наявності яких може бути укладено угоду про примирення є такі, коли: кримінальне правопорушення стосується тільки приватних (особистих або майнових) інтересів конкретної фізичної особи або приватного інтересу юридичної особи. Якщо в кримінальному провадженні наявні кілька потерпілих від одного кримінального правопорушення, примирення повинно відбутися з усіма потерпілими; кримінальне правопорушення належить до категорії кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, або до справ приватного обвинувачення.

Виходячи із зазначеного, прокурор вважає, що судом при вирішенні питання про затвердження угоди про примирення не враховано специфіки об`єкта посягання під час вчинення правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України, оскільки у злочинах, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси, зокрема громадський порядок, а спричинена конкретним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди не допускається.

Оскаржуваним вироком затверджена угода про примирення, укладена під час досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ст. 296 ч. 2 КК України до одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинувачений звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вироком суду, до набрання ним законної сили, запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання залишений без змін.

Як вказано у вироку суду, 27.02.2015 року, приблизно о 22 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, знаходячись біля 8-го під`їзду буд. АДРЕСА_3 , діючи з особливою зухвалістю, жбурнув у бік підходящих до під`їзду ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скляну пляшку, після чого підійшов до них та разом з невстановленою особою під надуманим приводом почав грубо чіплятися. Коли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою уникнути конфлікту стали намагатися піти, ОСОБА_7 завдав ОСОБА_9 удар рукою в обличчя, внаслідок чого збив його з ніг, після чого, разом з невстановленою особою нанесли чисельних ударів ногами по голові та тілу. У ході вчинення хуліганських дій ОСОБА_7 голосно виражався грубою нецензурною лайкою, ображав честь та гідність потерпілого ОСОБА_9 .

Внаслідок злочинних дій, ОСОБА_7 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та, згідно з висновком експерта №764 від 11.03.2015 року, заподіяв ОСОБА_9 закритий перелам кісток носу зі зміщенням кісних фрагментів без порушення функції носового дихання, синець з набряком м`яких тканин в області носу, що у сукупності кваліфікуються, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; синці в області лобу, навколо правого ока, що кваліфікуються, як легке тілесне ушкодження.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Так, органом досудового розслідування та судом першої інстанції дії ОСОБА_7 були кваліфіковані за ст. 296 ч. 2 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України, виступають публічні інтереси, зокрема громадський порядок, при цьому, спричинена конкретним особам, у даному випадку потерпілому ОСОБА_9 , шкода, є лише проявом посягання на основний об`єкт громадський порядок.

Відповідно до змісту обвинувачення, визнаного судом доведеним, хуліганські дії також були вчинені і у відношенні ОСОБА_10 , якому була завдана шкода його особистим інтересам, чому, як під час складання обвинувального акту на підставі угоди між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_9 , так і судом під час підготовчого засідання та судового розгляду, відповідна оцінка не дана.

Відповідно до положень ст. 469 КПК України (в редакції на час укладання угоди станом на 30.03.2015 року) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Оскільки основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення за ст. 296 ч. 2 КК України, вчиненого обвинуваченим, виступають публічні інтереси у виді громадського порядку, а спричинена потерпілому ОСОБА_9 шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт громадський порядок, то укладення угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_9 і підозрюваним ОСОБА_7 за таких підстав було недопустимим.

Проте, суд першої інстанції при вирішенні питання про затвердження угоди про примирення, укладеної під час досудового розслідування 30.03.2015 року між потерпілим ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_7 , не врахував специфіку об`єкта посягання під час вчинення ОСОБА_7 правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України, та затвердив цю угоду, чим порушив вимоги ст. 469 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 по кримінальному провадженню, скасувати.

Кримінальне провадження направити до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4