Єдиний унікальний номер 233/46/15-к
Номер провадження 11-кп/775/69/2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Артемівську

в складі:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула в закритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тбілісі Грузія, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працює, працездатний, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 4 грудня 2009 року Костянтинівським міськрайонним судом за ст..185 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки з застосуванням ст..75, 104 КК України з іспитовим строком на 2 роки, постановою Костянтинвівського міськрайонного суду від 13 серпня 2010 року звільнення від відбування покарання з іспитовим строком відмінено, направлений для відбування покарання в КВУ; 20 червня 2012 року Костянтинівським міськрайонним судом за ст.. 185 ч.2, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 7 місяців, звільнений 15 липня 2014 року згідно ухвали Микитівського райсуду м. Горлівки Донецької області від 7 квітня 2014 року відповідно ст..7 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 ч.1 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, за ст..153 ч.2 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років, за ст..187 ч.3 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією всього належного йому майна. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно обрано покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ВСТАНОВИЛА:

Обвинуваченим ОСОБА_6 були скоєні кримінальні правопорушення, передбачені ст..ст.187 ч.3, 152 ч.1, 153 ч.2 КК України, за наступних обставин.

18 жовтня 2014 року приблизно після 00 годин 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 вирішив незаконно заволодіти чужим майном шляхом розбійного нападу.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , знаходячись з тильної сторони будинку АДРЕСА_2 заліз на прибудову до будинку, яка являється входом до напівпідвального приміщення. З даху цієї прибудови ОСОБА_6 заліз на газову трубу, яка проходить з зовнішньої сторони будинку під вікнами другого поверху, де піднявся до вікна кухні квартири АДРЕСА_3 та через хвіртку у вікні проник у вказану квартиру, де мешкає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із своєю малолітньою онукою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Знаходячись у житловому приміщенні ОСОБА_6 зайшов до спальної кімнати, де спала ОСОБА_8 та, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом фізичного та психічного насильства, яке виразилось у нанесенні чисельних ударів руками по голові, неодноразових погрозах вбити, погрожуючи наявністю ножа, придушив волю потерпілої до опору, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 припухлість і синець на повіках лівого ока, закриту черепно- мозкову травму, струс головного мозку, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров*я.

Придушуючи волю потерпілої до опору , ОСОБА_6 вимагав у потерпілої ОСОБА_8 видати йому грошові кошти. В ході розбійного нападу, розуміючи, що воля потерпілої до опору придушена, у ОСОБА_6 виник злочинний намір на задоволення своєї статевої пристрасті природним способом.

Незважаючи на присутність в кімнаті малолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою задоволення статевої пристрасті, стягнув з ОСОБА_8 нижню білизну і почав задовольняти свою статеву пристрасть природним способом, однак, будучи неспроможним закінчити статевий акт природним способом через фізіологічні причини, ОСОБА_6 , діючи умисно, продовжив задовольняти свою статеву пристрасть неприродним способом. Задовольнивши свою статеву пристрасть неприродним способом, при цьому спричинив потерпілій ОСОБА_8 : крововиливи в області нижнього склепіння піхви і на слизовій прямої кишки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після чого ОСОБА_6 припинив свої злочинні дії, направлені на задоволення своєї статевої пристрасті, проте, ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, продовжив свої дії, направлені на вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_8 та погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров*я ОСОБА_8 , став вимагати грошові кошти, що належать ОСОБА_8 .. При цьому потерпіла ОСОБА_8 , реально сприймаючи погрози ОСОБА_6 , дістали з Біблії, яка знаходилась у спальній кімнаті на столі, та віддала останньому грошові кошти у сумі 500 грн та з паперового гаманця грошові кошти у сумі 92 грн. Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння злочинів зник.

У апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 ставиться питання про скасування вироку та направлення кримінального провадження на новий розгляду в суд першої інстанції. Апелянт зазначає, що немає доказів заволодіння грошима потерпілої і не перевірена можливість проникнення ним в квартиру через вікно; не дана належна оцінка висновкам експерта. Крім того, не були досліджені речи, в які були одягнені він і потерпіла.

Прокурор відкликав апеляційну скаргу і тому вона не розглядається.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який прохав залишити вирок без змін, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає, а вирок суду слід залишити без змін, за таких підстав.

Суд, першої інстанції згідно до вимог ст..94 КПК України дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для постановлення обвинувального вироку.

Так, потерпіла в судовому засіданні пояснила, що 17 жовтня 2014 року з вечора з онукою лягли спати. Вночі прокинулась від удару в область голови і на неї навалився чоловік накривши її ковдрою. При цьому сказав, що в нього є ніж. В цей час ОСОБА_6 , якого вона впізнала згодом, який був в дружніх стосунках з її дочкою з дитинства, незважаючи на її заперечення та присутність онуки згвалтував її, спочатку природнім, а потім неприроднім шляхом. Активного спротиву не могла вчинити, оскільки сприйняла погрози ОСОБА_6 реально і боялася за онуку. Після цього, ОСОБА_6 висловлюючи погрозу її життю вимагав віддати йому гроші і золото. Побоюючись здійснення погроз ОСОБА_6 її життю віддала 500 грн. купюрами 2 по 200 грн і 100 грн., які вона тримала в Біблії, а також 92 грн, які були в паперовому гаманці. Далі ОСОБА_6 витер ганчіркою сліди на вікні та підвіконні, які залишив при проникненні в квартиру через вікно і тільки тоді вона зрозуміла яким чином він потрапив до її квартири. Вказані обставини вона підтверджувала і при проведенні слідчого експерименту (а.с.96-103).

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_8 являється її дочкою і мешкала в 2014 році разом з онукою в АДРЕСА_2 . Приблизно о 3 годині дочка зателефонувала і повідомила що її зґвалтували. Приїхавши побачили пригнічену дочку, яка повідомила обставини зґвалтування та заволодіння грошима.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні дав аналогічні показання.

Згідно протоколу огляду місця події від 18 жовтня 2014 року (а.с.36-61) таким є квартира АДРЕСА_3 . З місця події вилучені, речі, які належать потерпілій ОСОБА_8 , а саме: постільна білизна, жіночі кофта та труси, змиви бурого кольору з рами та вікна кухні квартири, відріз відпечатками пальців з поверхні холодильника.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи (а.с.62-63) у ОСОБА_8 виявлено: - припухлість і синець на повіках лівого ока, закриту черепно- мозкову травму, струс головного мозку, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров*я; - крововиливи в області нижнього склепіння піхви і на слизовій прямої кишки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, і могли бути спричинені в результаті дії тупого твердого предмету, яким міг бути ерегований чоловічий статевий член.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи (а.с. 72, 73) при судово- медичному дослідженні ОСОБА_6 виявлено: різана рана на долонній поверхні середньої фаланги 2 го пальця лівої долоні, які утворилися від дії гостроріжучого предмету і відносяться до легких тілесних ушкоджень; - крововили в області шийки головки статевого члену, які могли бути спричинені в результаті можливого тертя і відносяться до легких тілесних ушкоджень. При судово- цитологічному дослідженні мазка відбитку і контроля ладьєвидної ямки з статевого члену ОСОБА_6 виявлені клітини піхвового епітелію. Проведення серологічної реакції дає можливість припустити, що дані клітини належать жінці з груповою належністю крові В(111), в тому числі і від громадянки ОСОБА_8 .

Згідно висновку експерта №1257-Ц/2014р. від 25 листопада 2015 року (а.с.11-117) при проведенні судово- медичної експертизи одного мазка- відбитку і контрольних мазків з ладьєвидної ямки з статевого члену ОСОБА_6 виявлені клітини піхвового епітелію від жінки з груповою належністю крові В(111) з изогемагглютинином анті-А, в тому числі і від громадянки ОСОБА_8 . Клітини буккального і кишкового епітелія, сперми не виявлені.

Як вбачається з висновків амбулаторної судової -психіатричної експертизи № 562 від 16 грудня 2014 року (а.с.132-136) ОСОБА_6 страждає емоційно- нестабільним розладом особистості. В момент скоєння правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В момент скоєння правопорушення ОСОБА_6 не перебував у тимчасово-хворобливому стані, що позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. . В теперішній час ОСОБА_6 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Під дію ст..20 КК України не підпадає.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає привальним висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів при обставинах, встановлених у судовому рішенні. У зв`язку з чим колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про добровільний статевий акт з потерпілою. Наявність слідів крові на вікні та відповідних тілесних ушкоджень у Мірзояна підтверджують висновки суду щодо способу проникнення у житло потерпілої.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання, суд відповідно до ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який не працює, посередньо характеризується; як обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів.

Призначене ОСОБА_6 покарання є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення й попередження нових злочинів.

Даних, які би свідчили, що у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 допущено неправильне застосування кримінального закону чи істотне порушення кримінального процесуального закону, що перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення, не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

На ухвалу сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення цієї ухвали.

Судді: