ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2015 року Індустріальний районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участі: прокурора ОСОБА_2
законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_3
законних представників неповнолітніх обвинувачених - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
секретаря ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000960 від 28.05.2015 року відносно:
- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, українця, громадянина України, учня 8-Б класу КЗО ЗСЗШ №133, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 186 ч.2 КК України;

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Дніпропетровську, українця, громадянина України, учня 8-Б класу КЗО ЗСЗШ №133, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_9 , разом з обвинуваченим ОСОБА_10 , 27 травня 2015 року, близько 16 години 00 хвилин, знаходились біля будинку №51-а по пр. Миру у м. Дніпропетровську, де побачили у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 мобільний телефон Nokia 520, в цей момент у обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 раптово виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілого, групою осіб. Далі, обвинувачений ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_10 почали вимагати від потерпілого ОСОБА_11 мобільний телефон Nokia 520, який знаходився при ньому при ньому, на що ОСОБА_11 відмовив обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , після цього, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, групою осіб, переслідуючи корисливий мотив, обвинувачений ОСОБА_10 , застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілого, з метою придушення волі до опору викрутив праву руку ОСОБА_11 та наніс останньому один удар кулаком правої руки в область черева, тим самим спричинив фізичну біль потерпілому ОСОБА_11 . Після цього, усвідомлюючи своє викриття потерпілим ОСОБА_11 та очевидність своїх дій для нього, обвинувачений ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_9 не відмовились від продовження своїх злочинних дій, спрямованих на викрадення майна потерпілого, не припинили їх вчиняти, та, з метою доведення своїх злочинних дій до кінця, обвинувачений ОСОБА_10 витяг з шортів ОСОБА_11 , мобільний телефон Nokia 520, тим самим відкрито викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_11 , а обвинувачений ОСОБА_9 в цей же час, усвідомлював суспільну небезпечність дій обвинуваченого ОСОБА_10 та підтримував його злочинні дії. Після чого обвинувачений ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_10 утримуючи відкрито викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 1503 гривні.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_9 виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілого, вчинений групою осіб, тобто у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 186 ч.2 КК України.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_10 виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілого, вчинений групою осіб, тобто у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 186 ч.2 КК України.

Будучи допитаними в якості обвинувачених, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнали повністю, пояснюючи суду, що 27 травня 2015 року, близько 16 години 00 хвилин, вони знаходились біля будинку АДРЕСА_3 , де побачили у потерпілого ОСОБА_11 мобільний телефон Нокіа, яким вирішили заволодіти, для чого ОСОБА_10 наніс удар потерпілому в область черева, подавивши при цьому опір потерпілого до спротиву, витяг із шорт потерпілого мобільний телефон Нокіа, який передав ОСОБА_9 , після чого вони втекли із місця вчинення злочину, продав мобільний телефон за 220 гривень, гроші витративши на власні потреби.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 підтвердив, що дійсно, 27 травня 2015 року у денний час, обвинуваченими ОСОБА_9 і ОСОБА_10 із застосуванням насильства було відкрито викрадено мобільний телефон «Нокіа 520» у його неповнолітнього сина ОСОБА_11 . Пояснив суду, що телефон повернуто робітниками міліції, претензій матеріального характеру до обвинувачених не має.

Законні представники неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 запевнили суд про здійснення подальшого впливу та виховання неповнолітніх ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , з метою недопущення вчинення ними інших злочинів.
Також, провина обвинувачених підтверджується письмовими доказами які надані прокурором та досліджені судом безпосередньо - протоколом огляду мобільного телефону «Нокіа 520», із фото таблицею до нього; протоколами пред*явлення осіб для впізнання по фотокарткам, в ході яких потерпілий ОСОБА_12 впізнав обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , як осіб, які відкрито заволоділи мобільним телефоном «Нокіа 520», 27 травня 2015 року біля будинку АДРЕСА_3 із застосуванням насильства; висновком судово- товарознавчої експертизи №2886-15 від 14 липня 2015 року, згідно якої ринкова вартість станом на 27.05.2015 р. мобільного телефону «Нокіа 520» становить 1503 гривні.
При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які скоїли кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, за місцем навчання характеризуються задовільно, свою провину у скоєні кримінального правопорушення визнали повністю та у скоєному щиро покаялися, що суд відносить до пом`якшуючих їх покарання обставин, та вважає, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. ст. 75, 104 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особами, відносно яких винесено обвинувальний вирок у той же строк з дня вручення копії вироку.

Головуюча: ОСОБА_1