Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1,
суддів ОСОБА_2., ОСОБА_3,
розглянувши у м. Києві 24 вересня 2015 року касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 23 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 15 травня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви засудженої ОСОБА_4 про застосування щодо неї Закону України «Про амністію у 2014 році».

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 липня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали районного суду та повернуто засудженій подану нею апеляційну скаргу на вказане судове рішення.

Зі змісту касаційної скарги засудженої убачається, що вона не погоджується з ухвалою апеляційного суду.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та долучену до неї копію оскаржуваного судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити, оскільки з наведених документів убачається, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, яка встановлює порядок і строки апеляційного оскарження, апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 395 КПК України, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайде підстав для поновлення цього строку.

Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, ухвалу суду першої інстанції від 15 травня 2015 року щодо ОСОБА_4 було вручено засудженій під підпис 21 травня 2015 року, тоді як апеляційну скаргу на вказане судове рішення засуджена подала лише 29 червня 2015 року, тобто поза межами семиденного строку на його оскарження.

При цьому, апеляційний суд дійшов висновку, що у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали засуджена не навела обґрунтованих підстав для його поновлення, у зв'язку з чим подану нею апеляційну скаргу було їй повернуто.

В обґрунтування прийнятого рішення апеляційний суд зазначив про те, що оскаржувану ухвалу від 15 травня 2015 року було оголошено в судовому засіданні в присутності засудженої, якій роз'яснено порядок і строки на її оскарження, а також 21 травня 2015 року під розписку вручено копію зазначеного судового рішення, у разі незгоди з яким вона не була позбавлена можливості своєчасно його оскаржити, однак апеляційну скаргу подала лише 29 червня 2015 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив засудженій у поновленні строку на апеляційне оскарження та його судове рішення є правильним.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що у касаційній скарзі засудженої не наведено жодних об'єктивних обставин, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України в разі, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, то суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

відмовити засудженій ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 23 липня 2015 року щодо неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ОСОБА_1_________________ ОСОБА_2____________ ОСОБА_3