Ухвала іменем україни 26 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6

суддів: ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком, залишеним без зміни судом апеляційної інстанції,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця м. Запоріжжя (АДРЕСА_1), громадянина України,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він вчинив злочин за наступних обставин.

28 січня 2015 року приблизно об 11.00 год. ОСОБА_2 шляхом пошкодження врізного замка та відважування вхідних дверей проник до квартири АДРЕСА_3, звідки таємно викрав майно ОСОБА_3, заподіявши потерпілому майнову шкоду в розмірі 1 686, 91 грн.

28 січня 2015 року приблизно об 11.30 год. ОСОБА_2 шляхом пошкодження врізного замка та відважування вхідних дверей проник до квартири АДРЕСА_2, звідки таємно викрав майно ОСОБА_4, заподіявши потерпілій майнову шкоду в розмірі 1 144, 43 грн.

30 січня 2015 року приблизно о 14.00 год. ОСОБА_2 шляхом пошкодження врізного замка та відважування вхідних дверей проник до квартири АДРЕСА_4, звідки таємно викрав майно ОСОБА_5, заподіявши потерпілій майнову шкоду в розмірі 1737, 64 грн.

У касаційній скарзі захисник просить змінити вирок суду першої інстанції й ухвалу апеляційного суду та пом'якшити призначене покарання, застосувавши положення ч. 1 ст. 69 КК.

Обґрунтовуючи свої вимоги, стверджує про те, що судами при призначенні покарання належним чином не враховано дані про особу засудженого та всі обставини, що пом'якшують покарання.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені у скарзі доводи і дослідивши долучені копії судових рішень, колегія суддів вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі, немає з огляду на таке.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, та кваліфікацію дій засудженого захисник у касаційній скарзі не оскаржує.

Доводи захисника про невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого через суворість є безпідставними.

Відповідно до ст. 65 КК суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з наданих копій судових рішень, при призначенні ОСОБА_2 покарання суд першої інстанції із дотриманням зазначених вимог цього Кодексу врахував ступінь тяжкості скоєного засудженим злочину, який згідно зі ст. 12 КК є тяжким, дані про його особу (посередньо характеризується, має незадовільний стан здоров'я, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини), обставини, що пом'якшують покарання (повне визнання вини, щире каяття), наявність обставин, що обтяжують покарання (рецидив злочинів), обставини та спосіб скоєння злочину і дійшов висновку про неможливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства, а тому призначив йому покарання у виді позбавлення волі, визначивши його розмір у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК, наближених до мінімальних, що належним чином обґрунтував.

Аналогічні доводи, викладені у касаційній скарзі, були предметом розгляду суду апеляційної інстанції, який не знайшов підстав для їх задоволення, навівши мотиви свого рішення.

Ухвала апеляційного суду повною мірою відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Наявність же кількох обставин, що пом'якшують покарання, враховуючи інші обставини, встановлені судом та особу ОСОБА_2 не свідчить про істотне зниження тяжкості вчиненого злочину, а тому колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_2 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, є необхіднім та достатнім для виправлення засудженого, попередження вчинення ним нових злочинів і не вбачає підстав для застосування положень ч. 1 ст. 69 КК.

Отже, з огляду на наведені у скарзі мотиви та надані до неї копії судових рішень підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_2.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

__________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8