Справа № 1-167/11
Провадження № 1/1620/3849/11
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
П О С Т А Н О В А

22 серпня 2011 рокумісто Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Сидоренко Ю.В., розглянувши в порядку досудового розгляду з участю секретаря Кійченко Т.Г., прокурора Корсун В.С., обвинуваченого ОСОБА_1 матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 395 КК України,

Встановив:

Органом досудового слідства ОСОБА_1 звинувачується в тому, що «на протязі березня-червня 2011 року, діючи умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, неодноразово без дозволу, залишав місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, не зявлявся ночувати додому, розпивав алкогольні напої в місцях їх реалізації, і таким чином умисно здійснював порушення правил встановленого адміністративного нагляду».

Вказані дії були кваліфіковані органом досудового слідства за ст.395 КК України, але всупереч вимогам ст.132, 223 КПК України в постанові про притягнення ОСОБА_1 як обвинуваченого та обвинувальному висновку не зазначено, коли саме та на який час він залишав місце проживання, тобто не вказані час та обставини вчинення злочину. ОСОБА_1 обвинувачується в порушенні правил адміністративного нагляду, що є предметом адміністративного правопорушення, а не злочину, передбаченого ст.395 КК України. Крім того, орган досудового слідства в обвинувальному висновку по вказаному епізоду в порушення вимог ст.223 КПК України посилається на джерела доказів, не вказуючи на те, які обставини вони підтверджують.

Вказані порушення норм кримінально-процесуального закону порушують право обвинуваченого на захист, а саме: обмежено права знати у вчиненні яких конкретно діянь він звинувачується та якими матеріалами справи підтверджується його вина, що перешкоджає йому обрати конкретно визначену форму захисту від предявленого обвинувачення.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005р. №2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» кримінальна справа у будь-якому разі не може бути призначена до судового розгляду, якщо: вона не була порушена або порушена некомпетентною особою; її розслідування провадила не уповноважена на те особа чи особа, яка підлягала відводу; було порушено вимоги КПК про обов'язковість пред'явлення обвинувачення і матеріалів розслідування для ознайомлення; при провадженні дізнання чи досудового слідства було порушено право обвинуваченого на захист

Без усунення вказаних порушень вимог Кримінально-процесуального кодексу України справа не може бути призначена до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 237, 244, 246 КПК України,

Постановив:

1. Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.2, 395 КК України повернути Миргородському міжрайонному прокурору для проведення додаткового розслідування з метою усунення порушень вимог Кримінально-процесуального кодексу України, зазначених в описовій частині постанови.

2. Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 залишити попередню підписку про невиїзд.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд протягом 7 діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_2