н/п 1-кс/640/8493/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
24.11.2015 прокурором прокуратури Київського району м. Харкова молодшим радником юстиції ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України. Вручення повідомлення про підозру здійснено згідно із вимогами ст. ст. 42, 276-278 КПК України та зафіксовано за допомогою технічних засобів відео-фіксації.
Відповідно до вимог розділу 5 п.п. 5.5, а також розділу 8 п.п. 8.2 - 8.2.4 Статуту ТОВ «Новий сад» ОСОБА_4 , як директор підприємства, міг здійснювати адміністративно-господарські функції, пов`язані з управлінням та розпорядженням майном, що внесене чи буде внесене у статутний фонд вказаного підприємства і стало спільною власністю, а також здійснював адміністративно-розпорядчі функції щодо керівництва трудовим колективом найманих робітників, тобто він виконував функції службової особи юридичної особи приватного права.
Реалізуючи свій протиправний, злочинний умисел, ОСОБА_4 дав усне доручення ОСОБА_9 щодо проведення перемовин з власниками земельних паїв Миколаївської сільради, які передали їх в строкову оренду ТОВ «Профагро». При цьому він запропонував їй та ОСОБА_8 також здійснити в подальшому переоформлення вказаних земельних паїв і перереєстрацію на ТОВ «Новий сад».
На виконання злочинної змови ОСОБА_9 , діючи узгоджено з ОСОБА_4 , в його особистих інтересах та інтересах керованого ним підприємства, в період з жовтня 2014 року по березень 2015 року, використовуючи надану ним достовірну інформацію, отриману 20.11.2014 з Головного управління Держземагенства у Харківській області (розташоване за адресою: м. Харків, вул. Короленка, 16) про кількість та об`єм орендованих земельних ділянок підприємством ТОВ «Профагро», з відома секретаря Миколаївської сільради ОСОБА_10 здійснила підроблення 34 довіреностей на вчинення комплексу необхідних та належних за законом дій щодо земельних ділянок, які належать особам на праві приватної власності. Вказані довіреності підписані від імені довірителів, підписи яких підроблені. Чеки про сплату державного збору в сільраду принесла ОСОБА_9 . В подальшому зазначені довіреності, які не відповідали дійсності, були завірені мокрою печаткою Миколаївської сільської ради та підписані секретарем вказаної ради, ОСОБА_10 .
В подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи узгоджено, відповідно до вказівок ОСОБА_4 , в період з жовтня по червень 2015 року надали зазначені невідповідаючі дійсності довіреності разом з копіями інших документів, які підтверджують право власності на землю, до відділу Держземагенства у Зачепилівському районі Харківської області (адреса: Харківська область, смт. Зачепилівка, вул. Радянська, 56), безпосередньо провідному спеціалісту сектору державного земельного кадастру Відділу Держземагенства у Зачепилівському районі Харківської області ОСОБА_5 , щоб отримати необхідні витяги із державного земельного кадастру про земельну ділянку.
У свою чергу, ОСОБА_5 , будучи обізнаним щодо злочинного плану ОСОБА_4 , так як про це йому стало відомо від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи всупереч інтересам служби, з жовтня 2014 року по червень 2015 року включно з використанням свого службового становища представника влади, в інтересах третіх осіб, а саме ОСОБА_4 і керованого ним підприємства, шляхом службового зловживання по мірі надходження довіреностей разом з копіями інших документів, які підтверджують право власності на землю, видалив з 34 витягів Державного земельного кадастру про кожну земельну ділянку (земельні паї Миколаївської сільради Зачепилівського району Харківської області) відомості про обмеження їх у використанні у зв`язку з орендою земельних ділянок загальною площею 159,8 га іншим суб`єктом господарювання, а саме ТОВ «Профагро».
Зазначені 34 витяги з видаленими відомостями про обмеження їх у використанні іншим суб`єктом господарювання по мірі їх виготовлення в період з листопада 2014 року по червень 2015 року включно були надані до державної реєстраційної служби Зачепилівського районного управління юстиції Харківської області за місцем розташування вказаної служби, а саме: Харківська область, смт. Зачепилівка, вул. Радянська, 82.
При цьому ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи узгоджено, відповідно до вказівок ОСОБА_4 , в період з листопада 2014 року по червень 2015 року включно надали до державної реєстраційної служби Зачепилівського районного управління юстиції Харківської області, за місцем розташування вказаної служби, а саме: Харківська область, смт. Зачепилівка, вул. Радянська, 82, складені неналежним чином заяви, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від імені 34 осіб, власників земельних ділянок, та додатки до зазначених заяв щодо іншого речового права, складені в порушення порядку, затвердженого відповідно наказом Міністерства Юстиції України № 1841/5 від 14.12.2012 та наказом Мінюсту України № 595/5 від 17.04.2012), про які було достовірно відомо головному спеціалісту реєстраційної служби ОСОБА_6 .
Отримавши заяви та додатки до них, по мірі їх надходження, головний спеціаліст державної реєстраційної служби Зачепилівського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_6 , діючи всупереч інтересам служби, у період з листопада 2014 року по червень 2015 року включно з використанням свого службового становища представника влади, в інтересах третіх осіб, а саме ОСОБА_4 і керованого ним підприємства, шляхом службового зловживання, порушуючи Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Постанову Кабінету Міністрів України № 703 від 22.06.2011 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», а також в порушення п.п. 2.1.1. Посадової інструкції головного спеціаліста реєстраційної служби Зачепилівського районного управління юстиції спочатку склав картки прийому заяв, а потім вніс відомості в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Після цього він прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень шляхом вирішення проведення державної реєстрації речового права, щодо права оренди 34 земельних ділянок за ТОВ «Новий сад», умисно ігноруючи при цьому наявність обмежень їх у використанні у зв`язку з орендою зазначених земельних ділянок іншим суб`єктом господарювання, а саме ТОВ «Профагро», та видав витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права підприємству ТОВ «Новий сад».
Прокурор зазначив, що в результаті злочинної діяльності директора ТОВ «Новий сад» ОСОБА_4 , пов`язаної із зловживанням повноваженнями, в співучасті з підлеглою йому по сумісній роботі працівницею товариства ОСОБА_8 та його знайомою ОСОБА_9 до керованого ним підприємства незаконно перейшли в право користування 34 земельні ділянки (земельні паї Миколаївської сільради Зачепилівського району Харківської області), загальною площею 159,8 га, якими повинно було користуватись ТОВ «Профагро» відповідно до укладених договорів з орендарями, що призвело до завдання матеріальних збитків зазначеному підприємству в результаті раніш понесених ним затрат у зв`язку з проведеними сільськогосподарськими роботами на вказаних земельних ділянках, з їх обробкою та виплатою орендної плати орендарям. В результаті протиправних діянь директора ТОВ «Новий сад» ОСОБА_4 , який, будучи службовою особою юридичної особи приватного права, шляхом здійснення зловживання повноваженнями особи приватного права, діючи з корисливих особистих інтересів та інтересів керованого ним підприємства, спричинив тяжкі наслідки що полягають у завданні потерпілій стороні, а саме юридичній особі, якою є ТОВ «Профагро», матеріальних збитків на загальну суму 325 638, 26 грн., що підтверджено висновком судово-економічної експертизи № 139 від 20.11.2015.
Прокурор вказав, що ТОВ «Профагро» заявлено цивільний позов на суму 12 325 638,26 грн.
Посилаючись на ч.ч.1-3 ст.1172 ЦК України, п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», прокурор зазначив, що у зв`язку з тим, що дії підозрюваного ОСОБА_4 були вчинені в ході виконання ним своїх трудових обов`язків, щодо керівництва вказаним підприємством, а також у зв`язку із пред`явленням потерпілим цивільного позову як до ОСОБА_4 так і до очолюваного ним підприємства, дане клопотання подається щодо майна та рахунків ТОВ «Новий сад», яке несе цивільно-правову відповідальність за заподіяну його працівником шкоду.
Прокурор вказав, що у зв`язку з вищевказаним виникла необхідність у накладанні арешту на видаткові частини відкритих вищевказаних рахунків, які належать ТОВ «Новий сад», з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати грошові кошти на даних рахунках для можливості задоволення цивільного позову. Документи та інформація по даним рахункам знаходиться лише у зазначених банківських установах і тому виконання арешту на видаткові частини рахунків можливе лише у цих банках шляхом отримання рішення суду.
Прокурор зазначив, що для забезпечення інтересів потерпілого, яким заявлено цивільний позов на суму 12 325 638,26 грн., з яких 12 000 000 грн. складає моральна шкода, вбачається за необхідне накласти арешт на все майно ТОВ «Новий сад», оскільки часткове накладення арешту не здатне забезпечити вказаний цивільний позов у повній мірі.
Матеріальні збитки, які визначені експертизою співрозмірні та пропорційні до загальної вартості всіх квартир та ? будинку, що дорівнює 195 217 грн. або вартості житлового будинку в с. Володимирівка.
Разом з цим, для забезпечення інтересів потерпілого, яким заявлено цивільний позов на суму 12 325 638,26 грн., з яких 12 000 000 грн. складає моральна шкода, вбачається за необхідне накласти арешт на все майно ОСОБА_4 , оскільки часткове накладення арешту не здатне забезпечити вказаний цивільний позов у повній мірі.
Прокурор також вказав, що право власності ОСОБА_4 на майно, що належить арештувати, підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 48488982 від 26.11.2015.
Крім того, з метою забезпечення арешту майна прокурор просив розглянути клопотання без повідомлення підозрюваного ОСОБА_4 .
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом повідомлення його адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , проте у судове засідання не з"явився, причини неявки не повідомив (а.с.180).
Захисники підозрюваного ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судове засідання не з`явилися, 08.12.2015 до суду надійшли заяви захисників про відкладення розгляду клопотання у зв`язку з зайнятістю у іншому судовому засіданні (а.с.182-186, 187-191).
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна ОСОБА_4 та його захисників.
Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання та які надані до суду, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України.
Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
24.11.2015 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення, про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України. Вручення повідомлення про підозру здійснено згідно із вимогами ст. ст. 42, 276-278 КПК України та зафіксовано за допомогою технічних засобів відео-фіксації (а.с.13-15,87,88).
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Згідно з ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За вимогами ч. 3 ст. 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Згідно з ч. 4 ст. 171 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
ТОВ «Профагро» заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 , ТОВ «Новий сад», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суми матеріальних збитків у розмірі 325 638, 26 грн., суми упущеної вигоди у розмірі 2 000 000 грн., суми немайнової шкоди у розмірі 10 000 000 грн., загальна сума - 12 325 638,26 грн. (а.с.16-18)
На обґрунтування завданої матеріальної шкоди у розмірі 325 638, 26 грн. прокурором надано Висновок експерта від 20.11.2015 за № 139 (а.с.80-86).
Проте, в порушення вимог ч. 3 ст. 171 КПК України до клопотання не додані докази факту спричинення ТОВ «Профагро» шкоди, а саме упущеної вигоди у розмірі 2 000 000 грн. та немайнової шкоди у розмірі 10 000 000 грн.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання в межах суми матеріальних збитків, вказаних у цивільному позові та накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 53,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , загальна вартість якого 383 954 грн., оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення та невжиття заходів забезпечення цивільного позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності ОСОБА_4 на вказане вище майно шляхом заборони відчуження житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 53,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , завданням кримінального провадження.
Однак, в порушення ч. 2 ст. 171 КПК України, в клопотанні прокурора в цій частині не зазначені документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Таким чином, суд вважає за необхідне в частині накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «Новий сад» відмовити, оскільки з наданих суду документів не вбачається наявність будь-яких відомостей про факт належності ТОВ «Новий сад» нерухомого майна, а також відомостей щодо його вартості, що не дає суду можливості визначити співмірність такого виду забезпечення позову з заявленими в позовній заяві вимогами.
При цьому, в порушення вимог ч. 4 ст. 171 КПК України, прокурор не довів, що вартість майна, яке належить арештувати за даним клопотанням, з метою забезпечення цивільного позову, є співрозмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 53,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , з метою забезпечення цивільного позову, шляхом заборони відчуження вказаного будинку, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1