АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2015 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у віддкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2015 року про накладення заборони на використання та розпорядження майном,
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою було частково задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБ України в Дніпропетровській області та накладено заборону на використання та розпорядження майном: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 «Yolkswagen Touareg», 2013 р.в., автомобіль марки «Yolkswagen Touareg», 2013 р.в., д.з. НОМЕР_2
В обґрунтування свого рішення суд вказав, що розглянувши клопотання, заслухавши пояснення слідчого та дослідивши надані до клопотання додатки, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки є достатні підстави вважати, що зазначене майно могло бути підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди. Також є підстави вважати, що зазначене майно могло бути предметом зазначеного злочину. Тому майно, на яке прохає накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, наведеним у п.п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України. Виходячи з того, що у межах кримінального провадження жодній особі підозра не пред`явлена, підстав для задоволення клопотання суд не вбачав, але виходячи з того, що це майно відповідає критеріям визначеним у п.п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України і є ризик, до закінчення досудового розслідування, його відчуження, задовольнив клопотання шляхом накладення заборони на використання та розпорядження цим майном.
На вказане судове рішення слідчого судді, представником ОСОБА_8 -адвокатом ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу якою скасувати повністю арешт майна.
В обґрунтування скарги зазначає, що ухвала суду є незаконною, при постановленні ухвали ОСОБА_8 не була присутня в судовому

засіданні, у матеріалах справи відсутні належні докази про її повідомлення про день, час і місце розгляду справи, копія ухвали їй не направлялася поштою. Обставини кримінального правопорушення нічим не підтверджуються. Слідчим
було внесено безпідставано до ЄДРДР відомості про злочин, передбачений ст.290 КК України, щодо підробки номерів, вузлів та агрегатів. Не встановлено у кримінальному провадженні відомості про одержання автомобіля внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до довідки рахунку від 30 квітня 2015 року ОСОБА_8 видано та продано автомобіль, вона його придбала за відплатним договором і є його добросовісним набувачем. Про підозру будь-якій особі не повідомлено, у матеріалах провадження відсутні цивільні позови.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши пояснення представника адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляцію і просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, вивчивши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів скарги вбачається, що при постановленні ухвали ОСОБА_8 не була присутня в судовому засіданні, у матеріалах справи відсутні належні докази про її повідомлення про день, час і місце розгляду справи, копія ухвали їй не направлялася поштою і лише 06.10.2015 року вона через свого представника отримала копію ухвали від 17.07.2015 р. Апеляційну скаргу представник подав 09.10.2015 р., за таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що строки оскарження судового рішення не порушені. Оскільки у відповідності до ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Апеляційним переглядом встановлено, що у липні 2015 року слідчий в ОВС СВ УСБ України у Дніпропетровській області звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про накладення арешту на майно: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 «Yolkswagen Touareg», 2013 р.в., автомобіль марки «Yolkswagen Touareg», 2013 р.в., д.з. НОМЕР_2 , слідчий вказує на те, що в провадженні слідчого знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000100 про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ч. 2 ст. 258 - 5, ст. 290 КК України.
У клопотанні слідчий також вказує на те, що громадяни України ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, здійснюють фінансування тероризму, та у матеріалах досудового розслідування наявні дані, що вони частину незаконно отриманих автомобілів, у т. ч. з тимчасово окупованих територій Луганської та Донецької областей, перереєстрували та реалізували своїм зв`язкам, які обізнані про незаконне походження вказаних автомобілів.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах дають підстави для висновку, що зазначене майно могло бути підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди. Також є підстави вважати, що зазначене майно могло бути предметом зазначеного злочину.
З вказаним висновком колегія суддів не може погодитись, оскільки суд не звернув увагу, що 02.10.2015 р. постановою процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000100 від 14.05.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 258-5, ст . 290 КК України , дане кримінальне провадження в частині вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 258-5 КК України закрито на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України ( у звязку з відсутністю події злочину), крім того автомобіль марки «Yolkswagen Touareg», 2013 р.в., д.з. НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_8 і не відповідає жодному з критеріїв, зазначеним у ст.ст. 167, 170 173 КПК України.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 214 КПК України, - досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім того слід зазначити, що відповідно до ст. 170 КПК України, - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Арешт може бути накладеним на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 171 КПК України із клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням із прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Так, дослідивши матеріали за клопотанням, колегія суддів вважає, що як слідчим, так і слідчим суддею не були дотримані вимоги ст. ст. 170, 171, 173, 214 КПК України при його внесенні та розгляді.
Так, у кримінальному провадженні, яке 14.05.2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 14.05.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 258-5, ст. 290 КК України, ОСОБА_8 не є підозрюваною, обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відомості про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальні правопорушення щодо ОСОБА_8 відсутні, так само як і відомості про оголошення підозри.
Не встановлено у кримінальному провадженні відомостей про одержання автомобіля марки «Yolkswagen Touareg», 2013 р.в., д.з. НОМЕР_2 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що відповідно до ст.ст.167, 170 КПК України давало б підстави для арешту та накладення заборони на використання і розпорядження майном.

Колегія суддів також вважає, що накладення заборони на використання і розпорядження майном з мотивів викладених як у клопотанні, так і в ухвалі слідчого судді не ґрунтується на положеннях вказаних вище норм Кримінального процесуального кодексу України.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість ухвали суду від 17.07.2015 року.
Відповідно до ст. ст. 409 - 410 КПК України, - неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, тягнуть скасування судового рішення, а з урахуванням вимог ст. 407 цього Кодексу зі скасуванням ухвали слідчого судді й постановленням нової ухвали.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 підлягає задоволенню, оскільки слідчим суддею постановлено судове рішення, яке не може бути визнане законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170 - 173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2015 року про накладення заборони на використання та розпорядження майном на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 «Yolkswagen Touareg», 2013 р.в., автомобіль марки «Yolkswagen Touareg», 2013 р.в., д.з. НОМЕР_2 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ УСБ України у Дніпропетровської області про арешт майна: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 «Yolkswagen Touareg», 2013 р.в., автомобіля марки «Yolkswagen Touareg», 2013 р.в., д.з. НОМЕР_2 .

Судді: _______________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .