Справа № 484/2658/15-к
Провадження № 1-кп/484/220/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2015 р. м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001376, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайська Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, освіта вища, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Первомайська Миколаївської області, українця, громадянина України, маючого повну середню освіту, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого: 08.01.2002 року, Первомайським міським судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік; 09.09.2002 року, Первомайським міським судом за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 24.02.2006 року, Первомайським міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, 06.06.2006 року Первомайським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 27.03.2007 року Первомайським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, остаточно призначене покарання 4 роки позбавлення волі; 10.05.2012 року Первомайським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України, до трьох років позбавлення волі; 26.06.2014 року звільнений умовно-достроково Казанським міським судом на не відбутий термін 10 місяців 14 днів.

в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

старших прокурорів Первомайської міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В :

Судом встановлено, що на початку березня 2015 року, точна дата органами досудового розслідування не встановлена, близько 23 години, обвинувачений ОСОБА_3 таємно з подвір`я домоволодіння ОСОБА_9 , яке розташоване в АДРЕСА_3 викрав металевий бак вагою 70 кг, вартістю 3 грн. за 1 кг, всього на загальну суму 210 грн. заподіявши потерпілому матеріальну шкоду.

Викрадене майно тачкою, яку взяв в своєму домоволодінні, перевіз від будинку потерпілого та здав в пункт прийому металобрухту. Отримані від реалізації викраденого гроші витратив на свої нужди.

17 травня 2015 року у вечірній час обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , знаходились в будинку останнього за місцем його проживання в АДРЕСА_1 , де вживали спиртні напої.

Біля 22 години 10 хв. в цей же день, за попередньою змовою між собою, за пропозицією ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужим майном, а саме медалями, спільно прийшли до житлового будинку АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_10 , учасник Великої Вітчизняної війни.

Через паркан, обвинувачені проникли на територію домоволодіння, одягли на обличчя маски, щоб їх не впізнали. Після чого, ОСОБА_4 постукав кілька разів у двері будинку ОСОБА_10 , а коли останній запитав «хто там?» і двері не відчинив, то ОСОБА_4 , прикладаючи зусилля, смикнув вхідні двері, які відчинилися. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проникли до веранди, яка прибудована до будинку і являється з будинком однією цілою будовою.

ОСОБА_10 вийшов з будинку до веранди та сокирою, яку тримав в руках, обороняючись від нападників, наніс один удар ОСОБА_4 в голову. Останній вихватив з рук ОСОБА_10 сокиру та штовхнув його на підлогу. ОСОБА_10 намагався покликати на допомогу, однак ОСОБА_3 двома руками притиснув потерпілого за плечі до підлоги, долаючи опір останнього, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження. В цей час ОСОБА_4 зайшов в середину будинку потерпілого, де в одній із кімнат знайшов чоловічий піджак потерпілого вартістю 1000 грн., на лацканах якого знаходилося 18 медалей учасника Великої Вітчизняної війни, вартістю 60 грн. кожна, та орден «Вітчизняної війни» вартістю 1000 грн. спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3080 грн..

Викрадене майно перенесли до місця проживання ОСОБА_3 , де 17 медалей сховали, а одну медаль ОСОБА_4 в цю ж ніч за 40 грн. продав своєму знайомому в місті Первомайську.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Також своїми умисними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло.

Вину в скоєних злочинах обвинувачені визнали повністю. ОСОБА_3 розповів суду, що в березні цього року він таємно, з домоволодіння ОСОБА_9 викрав металевий бак для збереження води. Тачкою, яку взяв в своєму господарстві, викрадене перевіз та здав в пункт прийому металолому, отримавши гроші в сумі 210 грн..

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтвердили факт відкритого заволодіння майном з проникненням у житло ОСОБА_11 , із застосуванням насильства.

За їх свідченнями в суді встановлено, що 17.05.2015 року, вони разом в будинку ОСОБА_3 вживали спиртні напої. ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_3 заволодіти медалями у ОСОБА_11 , учасника Великої Вітчизняної війни, і в такий спосіб, продавши їх, заробити значну суму грошей, так як не працювали і були позбавлені засобів для існування.

В цей же день після 22 години вони підійшли до домоволодіння ОСОБА_11 , через паркан проникли на територію, одягли на обличчя маски, які самостійно виготовили із в`язаних шапочок, та одягли перчатки. ОСОБА_4 постукав у вхідні двері будинку потерпілого, а коли той відізвався, то сильно штовхнув їх, від чого вони відчинилися. Обоє проникли до веранди будинку. В цей час до веранди з будинку вийшов ОСОБА_10 , який тримав в руках сокиру, і нею наніс удар ОСОБА_4 в голову, після чого ОСОБА_4 вихватив з рук ОСОБА_10 сокиру та штовхнув його на підлогу. Лежачи на підлозі, потерпілий намагався покликати на допомогу, однак ОСОБА_4 наказав ОСОБА_3 тримати потерпілого, щоб він не чинив опір. ОСОБА_3 двома руками притиснув потерпілого за плечі до підлоги, а ОСОБА_4 в цей час зайшов до будинку, де викрав піджак з медалями та орден. З викраденим майном вони прийшли додому, в печі спалили піджак, а 17 медалей сховали в шафі.

ОСОБА_4 повідомив суду, що в цю ж ніч він у місті Первомайську своєму знайомому продав одну медаль за 40 грн.

Викладене обвинувачення підтверджується сукупністю доказів, безпосередньо досліджених судом.

За даними протоколу слідчого експерименту від 07.05.2015 року ОСОБА_3 на місці детально і послідовно розповів про обставини викрадення металевої бочки у потерпілого ОСОБА_9 ..

Причетність обвинувачених до вчинення відкритого заволодіння чужим майном підтверджується даними протоколів проведення слідчого експерименту від 20.05.215 року, за участю ОСОБА_3 , від 22.05.2015 року за участю ОСОБА_4 , під час яких проводилася фотозйомка.

Судом досліджені дані протоколи. Аналіз цих показань свідчить, що кожний з обвинувачених наводив такі деталі обставин злочину, які вони не могли б знати, якби не були безпосередніми їх виконавцями. Пояснення обвинувачених не містять протиріч. В суді обвинувачені підтвердили, що пояснення при проведенні слідчого експерименту вони давали добровільно за участю понятих. Будь-яких зауважень, доповнень та заяв щодо порушення кримінального законодавства під час проведення слідчого експерименту від обвинувачених не надходило. Судом ці докази визнані належними та допустимими, оскільки здобуті у відповідності до вимог КПК України.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 258 від 19.05.2015 року потерпілому ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забитої рани і садна голови, садна лівого колінного суглобу, крововиливу правого плеча. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 17.05.2015 року від дії тупого твердого предмету і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень..

Із висновку судово-медичного експерту № 278 від 21.05.2015 року вбачається, що у ОСОБА_4 виявлена забита рана лоба. Дане тілесне ушкодження могло утворитися від дії твердого тупого предмету, яким може бути обух сокири і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Із даних протоколу огляду місця події від 18.05.2015 року встановлено, що в будинку ОСОБА_3 у шафі виявлено 17 медалей учасника Великої Вітчизняної війни та ордену "Вітчизняної війни".

Згідно даних експертного дослідження вартість ювілейних та нагрудних медалей становить 60 грн. кожна, вартість ордена «Вітчизняної війни» І-го ступеня часів світової війни 1939-1945 років становить 1000 грн., вартість піджака - 1000 грн..

Згідно довідки ТОВ «Мінерал» вартість одного кг чорного лому складає 3 грн..

Поскільки показання обвинувачених узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, які надані суду стороною обвинувачення та безпосередньо досліджені судом, узгоджуються між собою, не містять протиріч, то суд вважає їх достовірними і кладе в основу вироку по справі.

Оцінивши в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 в скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжка) і його дії вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у житло.

Обираючи міру покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про їх особи.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 3 ст. 186 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Вивченням осіб обвинувачених встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово судимий за корисливі злочини. Звільнившись останній раз з місць позбавлення волі, через короткий проміжок часу, знову вчинив тяжкий умисний злочин.

ОСОБА_3 раніше не судимий.

Характеристики видані за місцем проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_3 свідчать про їх негативну поведінку, вони ніде не працювали, зловживали спиртними напоями.

Обставини, що обтяжують покарання обвинувачених відповідно до ст. 67 КК України, є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, відносно особи похилого віку, для ОСОБА_4 рецидив злочину.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених відповідно до ст. 66 КПК України, для ОСОБА_3 стан здоров`я, що підтверджується випискою із медичної картки, перша судимість.

Враховуючи конкретні обставини справи, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особи обвинувачених, мету призначення покарання, поведінку обвинувачених, які після вчинення злочину не цікавилися станом здоров"я потерпілого, який є особою похилого віку, що свідчить фактично про те, що вони не розкаялися у скоєному, і байдуже ставнляться до наслідків.

Тому суд дійшов висновку, що відповідно до вимог ст. 65 КК України буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередженя нових злочинів відбування покарання реально.

Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.. ст.. 368,370, 371, 373, 374 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, і призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, і призначити покарання позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Міру запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 18 травня 2015 року, ОСОБА_4 з 21 травня 2015 року.

Речові докази по справі металеві фрагменти схожі на фрагменти кріплення медалей, змиви з плямами бурого кольору, біологічні зразки крові, які знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Первомайського МВ УМВС України в Миколаївські області знищити після вступу вироку в законну силу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційної скарги було поновлено вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду .

СУДДЯ: