АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, на постанову Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2015 року, -
Постановою Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2015 року апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Подільського районного суду міста Києва від 23 березня 2015 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , визнано такою, що не підлягає розгляду.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, прокурор подав апеляцію, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, визнати апеляцію прокурора такою, що підлягає розгляду і дати суду першої інстанції розпорядження про виконання вимог ст.351 КПК України в редакції 1960 року.
Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, через істотне порушення судом норм Кримінально-процесуального кодексу України та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
В обґрунтування цього зазначає, що ним були усунуті всі недоліки, на які суд звернув увагу у своїй постанові від 23 липня 2015 року, залишаючи апеляцію без руху. Також вказує, що в прохальній частині апеляції чітко викладена пропозиція щодо застосування кримінального закону при призначенні підсудним покарання.
З наведених підстав вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що прокурор не усунув всі недоліки апеляції, яку залишено без руху, не відповідають фактичним обставинам справи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та їх захисників, які заперечували проти задоволення апеляції та вважали рішення суду законним і обґрунтованим, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Вироком Подільського районного суду міста Києва від 23 березня 2015 року ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.296, ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання:

ОСОБА_6 за ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів визначено, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

ОСОБА_9 за ч.2 ст.296 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_9 за сукупністю злочинів визначено, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

ОСОБА_5 за ч.2 ст.296 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік; за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів визначено, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

У відповідності до положень ст.75 КК України ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного їм покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки та покладено на них обов`язки, визначені п.п.2-4 ст.76 КК України.

Не погоджуючись з даним вироком суду, прокурор подав апеляцію, в якій просив вирок суду скасувати, через невідповідність призначеного ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 покарання тяжкості злочину та особам засуджених, внаслідок м`якості.
Постановою Подільського районного суду міста Києва від 23 липня 2015 року апеляцію прокурора залишено без руху через невідповідність її вимогам ст.350 КПК України в редакції 1960 року. При цьому, суд надав прокурору строк для усунення недоліків
На усунення недоліків прокурором 05 серпня 2015 року знову було подано апеляцію на вирок суду.
Постановою Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2015 року апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, визнано такою, що не підлягає розгляду.
Своє рішення суд мотивував тим, що в поданій апеляції прокурор не усунув недоліки, на які суд вказував у своїй постанові від 23 липня 2015 року.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Залишаючи апеляцію прокурора без руху, суд першої інстанції у своїй постанові від 23 липня 2015 року зазначав, що вона не відповідає вимогам ст.350 КПК України в редакції 1960 року, оскільки в ній не зазначено, яке саме рішення, визначене в частині 1 статті 366 КПК України в редакції 1960 року, має прийняти суд за результатами апеляційного розгляду.
Таке рішення суду відповідає вимогам закону, оскільки ставлячи в апеляції вимогу про скасування вироку в частині призначеного покарання, прокурор не вказав, яке рішення мав прийняти суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного перегляду, визначене в статті 366 КПК України в редакції 1960 року (змінити вирок, скасувати та постановити новий вирок, тощо).

Зазначений недолік поданої апеляції унеможливлював розгляд справи в суді апеляційної інстанції, оскільки відповідно до положень ст.365 КПК України в редакції 1960 року вирок, ухвала чи постанова суду перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

Оскільки прокурор в поданій після усунення недоліків апеляції, яка надійшла до суду 05 серпня 2015 року, не усунув вказані недоліки на вимогу суду про забезпечення відповідності поданої апеляції вимогам ст.350 КПК України в редакції 1960 року, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах визнав апеляцію прокурора такою, що не підлягає розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів залишає постанову суду першої інстанції без змін, а апеляцію прокурора, який брав участь у справі, без задоволення.

Керуючись ст.ст.365, 366, 382 КПК України 1960 року, п.11 Перехідних положень КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2015 року, якою апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Подільського районного суду міста Києва від 23 березня 2015 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , визнано такою, що не підлягає розгляду, залишити без змін, а апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, без задоволення.

Судді:

________________ ________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3