Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
________________________________________________________________________
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2015 року м. Первомайськ
Справа :484/2297/15-к

Номер провадження : 1-кп/484/192/15

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
законного представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9
законного представника потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_11
представника потерпілих адвоката ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002728 від 26.12.2014 р., за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженка м. Первомайськ Миколаївської області; громадянка України; освіта вища; одружена; працює директором Мигіївської загальноосвітньої школи; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судима; яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України,
встановив:
Восени 2013 р., точна дата слідством не встановлена, ОСОБА_5 , яка працює на посаді директора Мигіївської загальноосвітньої школи, що розташована в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, зайшла до класу «Етики», в якому проводила урок ОСОБА_13 з шостим класом. ОСОБА_5 почала сваритися на дітей з приводу того, що хтось забруднив стелю в коридорі школи на третьому поверсі. Після цього вона взяла іграшку «лизун» синього кольору та розмазала на голові учня шостого класу ОСОБА_8 . Під час зазначеної дії ОСОБА_5 смикала ОСОБА_14 за сорочку, чим спричиняла біль потерпілому. Своїми діями обвинувачена ОСОБА_5 умисно вчинила насильницькі дії, які завдали потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисне вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 не визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй злочину і пояснила, що восени 2013 р. з повідомлення завгоспу їй стало відомо, що ОСОБА_15 забруднив лизунцем стелю на третьому поверсі. Після чого вона пішла до кабінету, де вчитель ОСОБА_13 проводила урок етики у класі, де навчався ОСОБА_15 . На столі вчителя стояла коробочка з лизунцем, яку вона взяла в руки та почала розмовляти з ОСОБА_16 про недопустимість такої поведінки. Під час розмови коробочка з лизунцем відкрилася та її вміст випав на плечі та волосся ОСОБА_17 . Після чого вона стала збирати зазначений лизунець з голови та сорочки ОСОБА_16 та направила його до медичної сестри, щоб він привів себе в порядок, оскільки там є вмивальник. Вона не бачила, щоб ОСОБА_16 плакав. Під час зазначених подій у класі був тільки викладач ОСОБА_13 та учні класу; двері в кабінет були зачинені. Ніяких насильницьких дій щодо нього вона не вчиняла. Вважає, що потерпіла ОСОБА_7 використала ОСОБА_14 з метою звільнити її з роботи.

Потерпілий ОСОБА_8 , учень восьмого класу Мигіївської ЗОШ, у 2013 році навчався у шостому класі цієї школи, повідомив, що на перерві він з учнями кидався лизунцем та хтось влучив у стелю, але винуватим зробили саме його. ОСОБА_5 зайшла в кабінет, почала на нього сваритися, взяла коробку з лизунцем, яка стояла у вчителя на столі, смикнула його за рукав сорочки, та, тримаючи за неї, запропонувала розмазати лизунця на його голові, на що він заперечував. Після чого ОСОБА_5 зняла з коробочки кришку та здійснила свої погрози і розмазала лизунця на його голові. Коли ОСОБА_5 смикнула його за сорочку, йому було боляче, а коли розмазала лизуна на голові соромно перед класом. Після цього він розплакався та пішов до медсестри. Під час зазначених подій у класі був викладач ОСОБА_13 , учні класу та в дверях стояла завгосп. Медсестра помила в умивальнику йому голову, допомагала вибирати лизунця з волосся. Про те, що сталося він розповів медсестрі.

Крім показань обвинуваченої ОСОБА_5 та потерплого ОСОБА_8 , під час судового засідання судом безпосередньо сприйнято такі показання свідків.

Свідок ОСОБА_18 , учень восьмого класу Мигіївської ЗОШ, у 2013 році навчався у шостому класі цієї школи, пояснив, що подія відбувалась на уроці етики. ОСОБА_5 зайшла в клас з лизуном, який забрала у вчителя, підійшла до ОСОБА_14 , вилила собі лизуна на руку та розтерла його на голові ОСОБА_14 , він розплакався та побіг вмиватися, Після цього ОСОБА_19 пішла. В кабінеті була вчителька ОСОБА_20 , викладач з етики, української мови та літератури, вона все бачила, але мовчки сиділа. ОСОБА_19 кричала у зв`язку із поганою поведінкою учнів. Лизун не випадково впав їй на руку, вона його навмисно достала. Після того, як ОСОБА_16 помився, він казав, що пекло. ОСОБА_16 вийшов з класу сам. В класі була більшість дітей шостого класу. Після того, як ОСОБА_16 вибіг із класу, вчитель ОСОБА_20 продовжила урок.

Свідок ОСОБА_21 , учень восьмого класу Мигіївської ЗОШ, у 2013 році навчався у шостому класі цієї школи. Пояснив, що на уроці етики ОСОБА_5 зайшла до кабінету етики з лизуном, підійшла до ОСОБА_14 та розмазала йому лизун на голові, вона кричала і дала йому ляпаса. Лизун був у ОСОБА_16 . В класі була ОСОБА_13 , вона все бачила, але тихо сиділа і нічого не говорила. ОСОБА_16 вийшов з класу, пішов вмиватися, повернувся на наступний урок. ОСОБА_5 спрямовано розтерла лизуна на голові ОСОБА_16 , лизун був у нього на голові та на сорочці.

Свідок ОСОБА_22 , учениця восьмого класу Мигіївської ЗОШ, у 2013 році навчалася у шостому класі цієї школи, пояснила, що на уроці етики ОСОБА_5 прийшла в кабінет почала кричати, а потім розмазала лизуна на голові ОСОБА_14 , лизуна ОСОБА_5 принесла з собою. ОСОБА_16 хотів плакати, але тримався. В кабінеті була завгосп та вчитель ОСОБА_13 , яка на цю подію ніяк не відреагувала. Після уроків завгосп розповіла, що відмивати ОСОБА_16 голову і сорочку допомагала медсестра. Коли ОСОБА_19 сварила ОСОБА_14 , він впав, а коли піднявся ОСОБА_5 дала йому ляпаса.

Свідок ОСОБА_23 у 2013 році працювала медичною сестрою у ЗОШ с. Мигія, пояснила, що восени 2013 року до неї звернувся ОСОБА_24 , який плакав, на його голові та сорочці був синій лизун, шия червона. Він пояснив, що ОСОБА_5 розтерла у нього на голові лизуна та вдарила його.

Свідок ОСОБА_25 працювала завгоспом з 2012 по 2014 роки у Мигіївській ЗОШ. Восени 2013 року технічка ОСОБА_26 повідомила їй, що хтось забруднив стелю на третьому поверсі. Коли розпитали - дізналися, що це ОСОБА_27 . Про зазначену подію вона розповіла директору школи ОСОБА_5 . Після чого вона з директором пішла в клас, де навчався ОСОБА_24 , на урок етики. ОСОБА_5 зайшла в кабінет, відкрила портфель без дозволу ОСОБА_16 , достала лизуна синього кольору, взяла за одяг ОСОБА_14 , почала наносити йому ляпаси. Била по шиї, потім взяла лизуна та розтерла йому на голові. ОСОБА_16 впав, вона його підняла та почала над ним знущатися, а саме: наносити удари по потилиці, шарпати сорочку, розмазувати лизуна по волоссю. ОСОБА_16 був червоний, він вийшов з кабінету. Потім вона дізналася від медсестри, що вона надавала йому допомогу, відмивала волосся, сорочку. Ні вона, ні ОСОБА_13 ніяк не відреагували. Особисто вона ніяк не відреагувала, оскільки перебувала у шоковому стані через побачене. Коли вона зайшла до медсестри, ОСОБА_16 був по пояс роздягнений, а медсестра прасувала йому сорочку.

Свідок ОСОБА_13 , працює в Мигіївській ЗОШ, вчитель української мови та літератури, працює в цій школі десять років. На перерві ОСОБА_24 та ОСОБА_28 гралися лизуном, якого вона потім забрала у ОСОБА_14 , це була коробочка синього кольору. Через 10 хвилин після початку уроку до кабінету зайшла ОСОБА_5 , підійшла до її столу, спитала, хто на стелю кидав лизун, та почала сварити ОСОБА_29 . Щоб привернути його увагу ОСОБА_5 взяла його за плече. Що було далі, вона не помітила, бачила вже як ОСОБА_16 витирав голову від лизуна, в той час ОСОБА_5 тримала його за плече. Після цього ОСОБА_24 закричав, що йому зробили та вибіг з класу. В кабінеті була вона, ОСОБА_5 та учні класу, можливо в дверях хтось ще був, вона не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_30 пояснила, що бачила запухлого ОСОБА_14 , в нього була мокра сорочка та мокра голова, він пояснив, що ОСОБА_19 розтерла йому на голові лизуна.

Свідок ОСОБА_31 працює в Мигіївській ЗОШ завідуючою господарством два роки. Під час зазначених подій працювала технічним працівником; завгоспом працювала ОСОБА_32 , яка повідомила, що на третьому поверсі на стелю лизуна кинув ОСОБА_27 . Особисто вона не бачила, щоб у ОСОБА_14 були синці, обличчя червоне, мокрі руки, щоб він був засмучений. Свідком спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_24 не була.

Свідок ОСОБА_33 , працює в Мигіївській ЗОШ заступником директора з навчально-виховної роботи, працює в школі двадцять років, на посаді заступника чотири роки. Знає, що дійсно в школі був лизун, яким вимастили стелю. Більше з цього приводу повідомити нічого не може.

З аналізу вищезазначених доказів виплаває неузгодженість щодо місця знаходження іграшки «лизун», а саме: вона була на столі у вчителя ОСОБА_13 , обвинувачена ОСОБА_5 принесла її з собою або достала її із портфеля потерпілого ОСОБА_8 . Зазначена неузгодженість не породжує у суду розумних сумнівів щодо вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 умисних дій відносно потерпілого ОСОБА_8 , а саме: розмазування на голові іграшки «лизун», смикання за сорочку.

Показання обвинуваченої ОСОБА_5 суд розцінює як спосіб захисту.

Оцінивши зазначені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, а саме: умисне вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, є доведеною поза розумним сумнівом під час судового розгляду. Характер дій ОСОБА_5 свідчать про наявність умислу. Дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 КК України.

16 грудня 2014 р. ОСОБА_5 , яка працює на посаді директора Мигіївської загальноосвітньої школи, що розташована в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, дізналася, що учні на той час сьомого класу, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_10 забруднили стіну біля сходів між третім та другим поверхами вищевказаної школи. Після чого ОСОБА_5 підійшла до ОСОБА_10 та нанесла один удар рукою по спині, заштовхавши його до класу іноземної мови. Своїми діями обвинувачена ОСОБА_5 умисно завдала удару потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який завдав потерпілому фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми діями обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 не визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй злочину і пояснила, що 16 грудня 2014 р. зі слів прибиральниці їй стало відомо, що хтось забруднив стіну між другим та третім поверхами. В той день чергував сьомий клас. Вона, як тимчасово виконуюча обов`язки класного керівника цього класу, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю класного керівника сьомого класу, на класній годині в кабінеті англійської мови під час розмови з дітьми намагалася з`ясувати, хто саме забруднив стіну. Оскільки з`ясувати, хто це зробив не вдалося, вона зазначила, що класу, який чергував, необхідно прибрати школу. Діти погодились та почали прибирати. Зі слів учениці одинадцятого класу їй стало відомо, що стіну забруднили учні ОСОБА_28 та ОСОБА_27 . ОСОБА_34 вона направила до кабінету англійської мови, а сама пішла на перший поверх за ОСОБА_35 . У кабінеті англійської мови зазначеним хлопцям вона сказала, що це саме вони мають прибрати бруд на стіні та вибачитись перед усім класом за свою поведінку. ОСОБА_24 почав емоційно реагувати. На таку поведінку ОСОБА_14 ОСОБА_28 сказав, щоб він мовчав, оскільки це вони винні. ОСОБА_28 взяв миючий засіб та почав прибирати, а ОСОБА_24 втік з кабінету, залишив свій портфель. Обставини щодо того, що вона заштовхнула ОСОБА_34 до кабінету англійської мови, не відповідають дійсності, оскільки відстань між місцем, де ОСОБА_28 прибирав та кабінетом англійської мови 32-35 метрів, а вона не володіє такою фізичною силою. Ніяких насильницьких дій щодо ОСОБА_34 вона не вчиняла. Вважає, що ОСОБА_7 використала ОСОБА_34 з метою звільнити її з роботи. Батьки ОСОБА_34 щодо зазначеного інциденту до неї не зверталися.

Потерпілий ОСОБА_10 , учень восьмого класу Мигіївської ЗОШ, у 2014 році навчався у сьомому класі цієї школи, повідомив, що в грудні 2014 року він з ОСОБА_36 плювалися та влучили на стіну. Після цього була класна година, ОСОБА_5 зайшла до кабінету та почала з`ясовувати, хто забруднив стіну. ОСОБА_19 зазначила, що школу треба прибрати, а за те, що вони зробили ОСОБА_19 сказала, що вони винні 10 кг шпаклівки та мають принести на наступний день 250 грн. Тоді вони стали на свої пости та почали прибирати, поруч з ним прибирали учні ОСОБА_37 та ОСОБА_38 . Через 10-15 хвилин прийшла ОСОБА_19 , вдарила його по спині, схопила за светр та повела його до кабінету англійської. В той час поруч з ним були однокласники ОСОБА_39 і ОСОБА_40 . Після удару у нього пекла спина, але синців не було. До кабінету вона його не довела, а штовхнула і сказала, щоб він йшов сам. В той час в кабінеті вже стояв ОСОБА_27 . ОСОБА_19 била ОСОБА_14 по обличчю та по вухах. У ОСОБА_14 було червоне обличчя та боліло вухо. ОСОБА_24 хотів взяти свій портфель та піти, але ОСОБА_19 його штовхнула на парти, які посунулися; ОСОБА_19 лаялася нецензурною лайкою. В той час в коридорі біля кабінету стояли діти і вони це чули. Про те, що сталося, він розповів тільки батькам.

Крім показань обвинуваченої ОСОБА_5 та потерплого ОСОБА_10 , під час судового засідання судом безпосередньо сприйнято такі показання свідків.

Свідок ОСОБА_30 пояснила, що ОСОБА_5 намагалася з`ясувати, хто забруднив стіни в школі, коли не з`ясувала заставила прибирати школу весь клас. Бачила як ОСОБА_5 штовхнула в спину ОСОБА_34 і вони кудись пішли. ОСОБА_19 кричала на всіх дітей.

Свідок ОСОБА_21 , учень восьмого класу Мигіївської ЗОШ, у 2014 році навчався у сьомому класі цієї школи, пояснив, що під час навчання у сьомому класі, коли стало відомо, що хтось забруднив стіни між другим та третім поверхами школи, ОСОБА_5 заставила їх клас прибирати, оскільки вони в той день чергували. Коли вони прибирали в коридорі, перед тим, як забрати дітей в клас ОСОБА_19 дала ОСОБА_41 ляпаса. Він був в коридорі, коли почув стук, начебто падали парти, та нецензурну лексику ОСОБА_42 , після чого з кабінету вийшли ОСОБА_28 та ОСОБА_24 , вони були червоні, що відбувалося в класі він не бачив. Бачив як ОСОБА_5 взяла за одяг ОСОБА_43 та дала йому ляпаса в коридорі, бо думала, що це він забруднив стіни.

Свідок ОСОБА_33 , працює в Мигіївській ЗОШ заступником директора з навчально-виховної роботи, працює в школі двадцять років, на посаді заступника чотири роки. Знає, що ОСОБА_28 та ОСОБА_24 забруднили стіни між другим та третім поверхами. Директор сказала класу, який чергував, саме там навчалися ОСОБА_28 та ОСОБА_24 , щоб прибирали в школі.

Свідок ОСОБА_44 , працює в Мигіївській ЗОШ, вчитель англійської мови, два з половиною роки. Повідомила, що вона особисто не була свідком тих подій, про те, що сталося дізналася з розповідей дітей: ОСОБА_22 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 .

Свідок ОСОБА_22 , учениця восьмого класу Мигіївської ЗОШ с. Мигія, у 2014 році навчалася у сьомому класі цієї школи, пояснила, що коли вона йшла по коридору в кабінеті англійської мови був шум, ОСОБА_5 кричала на ОСОБА_17 та ОСОБА_48 .

Свідок ОСОБА_49 надала пояснення щодо події, яка відбулася у 2012 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_50 . Оскільки зазначена подія не є предметом розгляду даної кримінальної справи, зазначений доказ не має для справи доказового значення, тому визнається судом неналежним.

Показання свідків ОСОБА_51 та ОСОБА_52 суд оцінює критично, оскільки вони не узгоджуються між собою.

Показання обвинуваченої ОСОБА_5 суд розцінює як спосіб захисту.

Аналіз вищезазначених доказів не породжує у суду розумних сумнівів щодо вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 умисних дій відносно потерпілого ОСОБА_10 , а саме: нанесення одного удару рукою по спині.

Оцінивши зазначені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, а саме: умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, є доведеною поза розумним сумнівом під час судового розгляду. Характер дій ОСОБА_5 свідчать про наявність умислу. Дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 КК України.

26 грудня 2014 р. близько 10:00 ОСОБА_5 , яка працює на посаді директора Мигіївської загальноосвітньої школи, що розташована в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, зайшла до кабінету ОСОБА_7 , яка працює вчителем математики вказаної школи. Під час розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла сварка та ОСОБА_5 умисно завдала один удар правою рукою в область обличчя ОСОБА_7 . Згідно з висновком експерта судово-медичної експертизи № 685 від 26.12.2014 р., у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у виді крововиливу внутрішнього кута лівого ока, вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Своїми навмисними діями ОСОБА_5 спричинила легкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 .

Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто легке тілесне ушкодження.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 не визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй злочину і пояснила, що 24 грудня 2014 р. заступник з виховної роботи ОСОБА_33 написала на її ім`я доповідну записку, в якій просила розібратися стосовно поведінки вчителя математики ОСОБА_7 , яка принижувала на підсумковій контрольній роботі завуча в присутності дітей, висловлювала невдоволення щодо дій самого заступника. 25 грудня 2014 р. вона запропонувала ОСОБА_7 написати пояснення стосовно її поведінки щодо заступника на підсумковій контрольній роботі. ОСОБА_7 одразу погодилась, а потім повідомила, що нікого не ображала та нічого писати не буде. 26 грудня 2014 р. вона взяла зміст контрольної роботи, методичні рекомендації щодо викладання математики в навчальному році, критерії оцінювання навчальних досягнень учнів. Із зазначеними документами вона піднялася на третій поверх до кабінету математики, де перебувала ОСОБА_7 . На прохання показати зошити з підсумкових контрольних робіт, ОСОБА_7 відповіла, що цих зошитів не має. Такого бути не може, оскільки зошити з контрольних робіт повинні бути саме в начальному закладі, тим більше, що це був останній день семестру. Після чого ОСОБА_7 висловила сумніви щодо її компетентності та сказала, що зошити не надасть. На прохання надати прості зошити з контрольних робіт ОСОБА_7 також відповіла відмовою. Підставою для огляду цих зошитів стало те, що в журналі у деяких учнів не стояли тематичні оцінки. ОСОБА_7 продовжувала її ображати. Зазначені зошити були на столі. Після того, як вона відкрила зошит учениці шостого класу Білецької, яка є донькою ОСОБА_7 , оцінки в зошиті не було, в той час як в журналі стояла тематична оцінка «10». На зауваження щодо цього ОСОБА_7 знову відповіла образами та почала виганяти її з кабінету. Після цього вона взяла журнал та зошити і вийшла з кабінету, залишив двері відчиненими. Потім вона прийшла до кабінету заступника з навчально-виховної роботи ОСОБА_33 , де повідомила, що розмови з ОСОБА_7 у неї не вийшло. Про те, що вона начебто вдарила ОСОБА_7 , їй стало відомо з розповіді вчителя біології ОСОБА_53 , та про те, що ОСОБА_7 зняла побої та обіцяла, що зробить все, щоб ОСОБА_5 тут не працювала. Щодо зазначених подій розмову вона вела вже після свята з деякими вчителями. Таку поведінку ОСОБА_7 вона пояснює тим, що нею у 2014 році були зроблені зауваження ОСОБА_7 щодо продажу нею сухариків, жувальних гумок учням, та щодо її пропозицій учням відвідувати кінотеатр 3D, який утримувала ОСОБА_7 , за що батьки потім повинні були повертати гроші. Також між ними виник конфлікт у серпні 2014 р. під час складання педагогічного навантаження та у вересні 2014 р. через скарги батьків, що ОСОБА_7 збирає гроші на ремонт класу. Крім того, конфліктна ситуація виникла у зв`язку із відмовою чоловіку ОСОБА_7 укласти договір оренди кабінету хореографії для проведення занять у секції з боксу. Обвинувачена ОСОБА_5 зазначила, що раніше у неї з ОСОБА_7 були добрі стосунки і особисто вона не має особистої неприязні до ОСОБА_7 ; до подій у грудні 2014 р. від ОСОБА_7 в свій адрес вона чула тільки образи, погрози пролунали в її адрес саме 26 грудня 2014 р. За результатами написання дітьми державної підсумкової атестації зауваження щодо роботи ОСОБА_7 як вчителя математики були викладені у доповідній записці та направлені у травні 2015 р. до начальника відділу освіти.

Потерпіла ОСОБА_7 , вчитель математики Мигіївської ЗОШ, повідомила, що у неї завжди були добрі стосунки з ОСОБА_5 . Погіршення зазначених стосунків відбулося між ними у зв`язку з її професійними успіхами в роботі. Після чого виникали конфліктні ситуації через визначення педагогічного навантаження, збирання коштів з батьків на ремонт кабінету. Потім вона дізналася, що підсумкову контрольну роботу з математики для її учнів буде розробляти заступник з навчально-виховної роботи ОСОБА_54 . У зв`язку із рівнем складності підібраних завдань до підсумкової контрольної роботи вона вирішила з`ясувати у ОСОБА_33 чим вона керувалася під час її складання. Розмова між ними відбувалася в кабінеті у присутності дітей без зайвої емоційності. Після зазначеної події ОСОБА_5 сказала написати пояснювальну щодо її поведінки. Вона погодилася на надання пояснень, оскільки не вбачала в своїх діях будь-яких порушень. 26 грудня близько 10:00 год. вона була у школі з метою привести до ладу свої паперові справи. Це вона хотіла зробити до початку виступу дітей її класу на новорічному святі, який було заплановано на 13:00 год. Коли вона працювала у своєму кабінеті, до неї зайшла ОСОБА_19 та почала з`ясовувати що саме не влаштовує її у зазначених контрольних роботах. ОСОБА_5 емоційно висловлювала своє незадоволення в її адресу, на що вона реагувала спокійно, але була емоційно напружена. На її прохання заспокоїтись ОСОБА_19 не реагувала. Після чого вона запропонувала ОСОБА_5 вийти з її кабінету. ОСОБА_5 продовжувала сваритися, під час виходу з кабінету ОСОБА_19 розвернулася та вдарила її по щоці та пішла. Після конфлікту вона спілкувалася з вчителем ОСОБА_55 , просила її, щоб вона допомогла її класу під час виступу на новорічному святі, оскільки їй треба поїхати. Коли вона йшла на другий поверх, вона зустріла бібліотекаря ОСОБА_56 і вчителя ОСОБА_57 . Також вона бачила ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , інших людей, яких бачила, вона не пам`ятає. ОСОБА_60 , ОСОБА_61 та ОСОБА_62 вона стисло розповіла про подію, саме ОСОБА_60 звернула увагу на її щоку. Після цього вона викликала таксі, зателефонувала чоловікові та своєму адвокатові, поїхала до слідчого відділу, написала заяву, отримала направлення на судово-медичну експертизу, приблизно біля 12:00 год. пройшла експертизу, поїхала до голови райдержадміністрації Сироти, залишила там заяву про проведення службової перевірки за вказаним фактом і приїхала до школи. Вона чекала, що цей конфлікт з ОСОБА_63 вдасться владнати. Після спливу деякого часу у неї протягом двох годин була розмова в кабінеті директора школи з головою профспілки, під час якої ОСОБА_5 наголошувала на її недоліки в роботі. Потім в школі було скликано збори профспілки, де її обвинувачували у наклепі. Після того як ситуація набула розголошення в суспільстві, було скликано комісію у складі вісьмох осіб, на засідання якої директор та завуч не з`являлися, членами комісії наголошувалося на проблемність дітей та конфлікт між вчителями.

Крім показань обвинуваченої ОСОБА_5 та потерплої ОСОБА_7 , під час судового засідання судом безпосередньо сприйнято такі показання свідків.

Свідок ОСОБА_64 , вчитель, стаж роботи у Мигіївській ЗОШ 28 років. Про конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , який відбувся 26.12.2014 р., вона почула зі слів ОСОБА_7 , особисто вона нічого не бачила. На другому поверсі школи близького 10:00 10:30 першою вона побачила ОСОБА_5 , яка нервовою ходою пройшла по коридору, одразу після цього вона побачила ОСОБА_7 , яка була дуже схвильована, ображена та плакала. Досвід роботи у цьому закладі дозволяє їй відрізнити нервову ходу ОСОБА_5 від будь-якої іншої її ходи. ОСОБА_7 розповіла, що ОСОБА_5 дала їй по щоці, через що їй треба поїхати. Вона бачила, що у ОСОБА_7 була припухла ліва щока та мало місце почервоніння, як від свіжого удару. Під час розмови біля них була ОСОБА_65 . Освітлення в коридорі було достатнім для того, щоб роздивитися обличчя ОСОБА_7 . Вона знала, що конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вже деякий час триває; щодо зазначеної події, то ОСОБА_7 їй пояснила, що це сталося через контрольні роботи за перше півріччя.

Свідок ОСОБА_66 , вчитель початкових класів, стаж роботи у Мигіївській ЗОШ 28 років. Про конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , який відбувся 26.12.2014 р., повідомила, що вона була в актовій залі, коли близько 10:00 год. її запросила вийти в коридор ОСОБА_65 . На коридорі вона побачила заплакану ОСОБА_7 , у якої була дуже червона ліва щока. На її прохання ОСОБА_7 розповіла про те, що сталося, та попросила побути з її класом на новорічному святі, оскільки вона йде до міліції з метою фіксації отриманих ушкоджень. ОСОБА_7 розповіла їй, що ОСОБА_5 зайшла до неї в кабінет на третьому поверсі та почала ображати, коли ОСОБА_7 заперечувала, ОСОБА_5 її вдарила. Спочатку вона спілкувалися з ОСОБА_7 вдвох, потім до них підійшла ОСОБА_60 , людей було дуже багато, інших вона не пам`ятає. Приблизно у цей же час вона бачила як ОСОБА_5 проходила по коридору школи, але в якому стані вона була не бачила. Коли вона підійшла до завучів з виховної та навчальної роботи та повідомила, що на святі вона буде працювати з шостим класом, вони здивовані не були. Таким чином вона зробила висновок, що про подію, яка відбулася між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , завучам відомо.

Свідок ОСОБА_59 , вчитель початкових класів, стаж роботи у Мигіївській ЗОШ 20 років. 26 грудня 2014 р. вона була черговою на новорічному святі. В коридорі близько 10:00 год. вона стояла розмовляла з ОСОБА_67 , до них підійшла ОСОБА_7 та розповіла, що між нею та ОСОБА_5 відбувся конфлікт, під час якого ОСОБА_5 дала їй ляпаса. ОСОБА_7 попросила її погукати ОСОБА_68 , вона погукала та сама залишилася в актовій залі. Вона бачила, що у ОСОБА_7 підпухла ліва щока, яка була червоною, зазначені ушкодження не сильно, але було видно. Безпосереднім свідком конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вона не була.

Свідок ОСОБА_69 працює бібліотекарем в Мигіївській ЗОШ 31 рік. 26.12.2014 р. стояла на в коридорі на другому поверсі, розмовляла з вчителем ОСОБА_70 . Бачила ОСОБА_5 , коли та спускалася з третього поверху, через три-чотири хвилини з третього поверху по сходам йшла ОСОБА_7 , вона плакала, ліва щока була червона. Вона ні з ким не спілкувалась. Потім вона дізналася про подію, яка відбулась між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_60 , вчитель початкових класів Мигіївській ЗОШ, стаж роботи в цій школі 18 років. 26.12.20014 р. близько 10:00 10:15 години бачила на коридорі як розмовляли ОСОБА_66 та ОСОБА_7 , яка плакала. Вона підійшла до ОСОБА_7 та спитала, що сталося. ОСОБА_7 сказала, що її вдарила ОСОБА_5 . Ліва щока ОСОБА_7 була червона. Знає, що стосунки між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 напружені.

Свідок ОСОБА_71 , працює з лютого 2014 р. медичною сестрою в Мгіївській ЗОШ. 26.12.2014 р. близько 10:00 11:00 години бачила ОСОБА_7 , яка виходила зі школи та була засмучена, в неї була червона ліва щока, вона не бачила плакала вона чи ні. Біля 14:00 ОСОБА_33 , ОСОБА_72 , ОСОБА_5 , ОСОБА_44 і вона пили чай, тоді відбулася розмова про те що сталося, а саме, що в кабінеті ОСОБА_7 відбувся з ОСОБА_5 конфлікт, під час якого ОСОБА_5 дала ОСОБА_7 ляпаса. ОСОБА_5 сказала, що дала ляпаса ОСОБА_7 , але свідків цієї події немає.

Свідок ОСОБА_44 , працює два з половиною роки вчителем англійської мови в Мигіївській ЗОШ. 26.12.2014 р. приблизно о 10:00 годині вона стояла біля актової зали, бачила, що біжить ОСОБА_5 , яка зайшла в кабінет ОСОБА_54 . ОСОБА_5 була засмучена та знервована. Вона зайшла до кабінету ОСОБА_33 з метою дізнатися що трапилось. ОСОБА_5 була в кабінеті у підсобці, ОСОБА_33 тихо пояснила їй, що ОСОБА_5 дала ляпаса ОСОБА_7 . Близько 14:00 години ОСОБА_5 , ОСОБА_72 , ОСОБА_71 та вона пили чай в підсобці кабінету ОСОБА_33 , сама ОСОБА_33 в той час була в кабінеті. У цій бесіді ОСОБА_5 особисто казала, що у неї з ОСОБА_7 стався конфлікт під час якого вона вдарила ОСОБА_7 , вихвалялася, що їй нічого не буде, оскільки свідків цієї події немає.

Свідок ОСОБА_73 , працює директором районного центру дитячої творчості, який базується на території Мигіївської ЗОШ. 26.12.2014 р. розмовляла з бібліотекарем ОСОБА_56 , коли повз них пройшла ОСОБА_5 з третього поверху, ОСОБА_19 не плакала. Через деякий час спускалася сходами ОСОБА_7 , але вона пішла до актової зали і з ОСОБА_7 не спілкувалася.

Свідок ОСОБА_52 , третій рік працює технічним працівником у Мигіївській ЗОШ. Вона перебувала на другому поверсі біля актової зали під час проведення новорічних свят, виступав саме шостий клас, приблизно 12:00 год. Вона зустріла ОСОБА_5 , яка була, червона, заплакана, збуджена. Приблизно через п`ять хвилин, коли вона йшла на перший поверх, зустріла ОСОБА_7 , яка була одягнена у верхній одяг, на обличчі ОСОБА_7 вона нічого не помітила. Одразу після цього вона побачила, що ОСОБА_7 вже без верхнього одягу перебувала у актовій залі. До цього вона ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_5 не бачила. Точного часу не пам`ятає, але знає, що закінчував виступ саме шостий клас.

Свідок ОСОБА_74 , працює рік технічним працівником у Мигіївській ЗОШ. 26.12.2014 р. вона стояла в коридорі біля актової зали, з нею були ОСОБА_75 і ОСОБА_76 . Бачила як пройшла заплакана ОСОБА_5 , потім пройшла ОСОБА_7 не заплакана, але схвильована. Білецька поговорила з вчителями та пішла. Вона бачила правий бік ОСОБА_7 , лівий бік - не бачила. Було це близько дванадцятої години початок на першу. Чула розмову ОСОБА_7 з вчителями, яким вона сказала, що так не залише та викликає таксі. Коли ОСОБА_7 розвернулася бачила все її лице, але нічого на обличчі не помітила.

Свідок ОСОБА_31 , працює в Мигіївській ЗОШ завідуючою господарством два роки. 26.12.2014 р. була з техпрацівниками в актовій залі, закінчили виступати початкові класи, вийшла на коридор, біля неї були ОСОБА_77 і ОСОБА_74 , коли вони говорили бачила ОСОБА_5 заплакану. Через п`ять хвилин підійшла ОСОБА_7 до вчителів ОСОБА_78 , ОСОБА_66 та ОСОБА_65 . ОСОБА_7 була одягнена сказала, що вона їй цього не пробаче та бере таксі. Обличчя Білецької вона бачила повністю, але на ньому нічого не було. Це відбувалося з 12:00 до 13:00 години. Під кінець виступу дітей шостого класу зайшла до актової зали ОСОБА_7 на обличчі нічого не бачила. Точну годину вказати не може.

Свідок ОСОБА_79 , працює вчителем у Мигіївській ЗОШ 19 років. 26.12.2014 р. зранку в школі її не було; нічого не бачила. В школі була з 11:20 до 14:20. Коли побачила ОСОБА_7 , вона розказала, що її вдарила ОСОБА_5 , сказала, що вона подала заяву, та сказала, що зробить все щоб така людина тут не працювала. Спілкування з ОСОБА_7 в неї відбулося після того, як ОСОБА_80 повернулася до школи; на обличчі нічого не було. До конфлікту з ОСОБА_7 не спілкувалась.

Свідок ОСОБА_72 , працює секретарем в Мигіївській ЗОШ три роки. 26.12.20014 р. почула від колег, що ОСОБА_5 побила ОСОБА_7 . Бачила ОСОБА_7 в актовій залі наприкінці виступу учнів шостого класу. Бачила повністю обличчя ОСОБА_7 , дуже уважно його роздивилася, на ньому нічого не було. Коли закінчилося третє свято вони пили чай в кабінеті заступника, там були ОСОБА_33 , ОСОБА_81 , ОСОБА_44 , ОСОБА_71 та ОСОБА_5 , яка була дуже засмучена. Крім того, вона бачила, що ОСОБА_5 запрошувала до себе в кабінет ОСОБА_7 , вона не прийшла і ОСОБА_5 пішла на третій поверх в кабінет ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_82 , працює технічним працівником у Мигіївській ЗОШ. Вона прибирала на першому поверсі, коли пройшла ОСОБА_7 на її лиці вона нічого не бачила. В коридорі була бібліотекар ОСОБА_56 , вона гукнула ОСОБА_7 , в який час це було не пам`ятає. Сліз на обличчі ОСОБА_7 вона не бачила. Білецька була в пальто та шарфі на голові. З ОСОБА_7 не спілкувалася. ОСОБА_7 повернулася в школу, коли виступили учні її класу, точно час сказати не може.

Свідок ОСОБА_77 працює в Мигіївській ЗОШ шістнадцять років, технічний працівник. 26.12.2014 р. вона була біля актового залу, бачила ОСОБА_7 , чула, що вона казала, що вигнала з кабінету ОСОБА_5 , та сказала, що поїде до міста. Потім бачила ОСОБА_7 , коли вона повернулась із міста, ніяких ушкоджень на її обличчі вона не бачила.

Свідок ОСОБА_33 ,заступник директора з навчально-виховної роботи, працює в Мигіївській ЗОШ двадцять років, на посаді заступника чотири роки. 26.12.2014 р. була черговим адміністратором та була біля актової зали. Директор підійшла і сказала, що піднімається на третій поверх з приводу її доповідної. Через деякий час директор пройшла повз неї та зайшла до її кабінету, директор була в стривоженому стані. Вона зайшла до свого кабінету, де ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_7 її принизила. Вона зрозуміла про що йдеться, оскільки 24.12.2014 р. ОСОБА_7 її також принизила. Під час виступу шостого класу вона підтримувала дітей. На останніх хвилинах виступу шостого класу за куліси зайшла ОСОБА_7 , точного часу вона не знає. Лице ОСОБА_7 вона не бачила. До свята вона ОСОБА_7 не бачила. Вдень в її кабінеті вона з директором пила чай, під час розмови засуджували поведінку ОСОБА_7 . Тоді в кабінеті були вона, ОСОБА_5 , ОСОБА_72 , ОСОБА_71 , ОСОБА_33 , ОСОБА_44 , та деякий час ОСОБА_83 . Їй невідомо про випадки, коли ОСОБА_7 залишала свій клас. Останній час в колективі були напружені стосунки.

Свідок ОСОБА_84 працює 28 років вчителем географії в Мигіївській ЗОШ. З приводу конфлікту між ОСОБА_36 та ОСОБА_5 , між ОСОБА_85 та ОСОБА_5 вона пояснити нічого не може. Свідком подій, які мали місце 26.12.2014 року вона не була. Оскільки свідок нічого не повідомила щодо даної кримінальної справи, її показання не можуть бути розцінені судом як доказ в розумінні Кримінального процесуального кодексу України.

Свідок ОСОБА_86 надала пояснення, щодо події, яка не є предметом розгляду даної кримінальної справи. Таким чином, зазначений доказ не має для справи доказового значення, тому визнається судом неналежним.

Судово-медичний експерт ОСОБА_87 надав такі пояснення. Огляд проводився вдень у службовому кабінеті експертиз в Первомайській центральній міській багатопрофільній лікарні. Точного часу отримання ушкодження під час проведення даного огляду встановити неможливо. Ушкодження могли бути отримані в час, зазначений оглянутою особою, а саме: 26.12.2014 р. Тілесне ушкодження, а саме: полосчатий, синюшний крововилив внутрішнього кута лівого ока, відноситься до легких тілесних ушкоджень. Визначення «полосчатий» означає, що довжина крововиливу перевищує ширину. Зазначені ушкодження могло виникнути в результаті дії тупого твердого предмету, якою може бути долоня. Зазначені ушкодження не можуть утворитися в результаті падіння з висоти власного тіла, в результаті дії хімічних речовин або тертя чи стиснення. Для удару в ліву щоку характерно виникнення крововиливу у внутрішньому куті ока. Набряків чи ускладнень не було. Кут нанесення удару не має значення. Слабий крововилив зникає через 3-5 днів, середній через 5-7 днів.

Крім вищезазначених доказів, під час судового засідання судом досліджено такі письмові докази.

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.12.2014 р. о 13:00. Протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 26.12.2014 р., згідно з яким допит потерпілої розпочався о 13:20, закінчився о 13:46. Зазначені докази досліджувались в частині часу вчинення процесуальної дії.

Висновок експерта № 685 від 26.12.2014 р., згідно з яким у ОСОБА_7 виявлено крововилив внутрішнього кута лівого ока. Дане тілесне ушкодження могло утворитися в строк зазначений дії оглянутою від тупого твердого предмета та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Оглянутою ОСОБА_7 повідомлено судово-медичного експерта, що ушкодження вона отримала 26.12.2014 р.

Графік проведення новорічних заходів у Мигіївській ЗОШ І-ІІІ ступенів Первомайської районної ради. Даний доказ свідчить про час виступу на новорічному святі учнів 5 7 класів. Згідно з даним доказом виступ учнів відбувався з 13:00 до 15:00 години.

Копія наказу Відділу освіти Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області № 113 від 29.12.2014 р. про проведення службового розслідування, завірена копія пояснювальної записки ОСОБА_5 , доповідної записки ОСОБА_33 , лист Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області № Б-230-14/14 від 06.01.2015 р., копія листа Відділу освіти Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області № 162 від 10.02.2015 р., копія акту службового розслідування, проведеного в Мигіївській ЗОШ І-ІІІ ступенів від 29.12.2014 р., скарга ОСОБА_25 на дії директора Мигіївської загальноосвітньої школи І.ІІІ ступенів ОСОБА_5 , копія листа Миколаївської обласної державної адміністрації № Т-1151-14 від 26.08.2014 р., копія листа Департаменту освіти, науки та молоді Миколаївської обласної державної адміністрації №№ Т-162-27-Ко, Т-162/2-27, Т-162/3-27-Ко від 21.08.2014 р., копія звернення від 12.03.2015 р. начальнику Первомайського МВ УМВС в Миколаївській області, лист № 14 від 05.01.2015 р. сільського голови Мигіївської сільської ради. Оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, суд визнає зазначені докази недопустимими.

Показання обвинуваченої ОСОБА_5 суд розцінює як спосіб захисту.

Аналіз вищезазначених доказів не породжує у суду розумних сумнівів щодо вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 умисних дій відносно потерпілої ОСОБА_7 , а саме: умисне завдання одного удару правою рукою в область обличчя ОСОБА_7 , який спричинив потерпілій легке тілесне ушкодження.

Оцінивши зазначені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, є доведеною поза розумним сумнівом під час судового розгляду. Характер дій ОСОБА_5 свідчать про наявність умислу. Дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до Витягу з кримінального провадження № 0002728 від ОСОБА_7 26.12.2014 р. надійшла заява про те, що 26.12.2014 р. близько 10:00 вона отримала тілесні ушкодження, перебуваючи в ЗОШ с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, внесено до ЄРДР 26.12.2014 р., правова кваліфікація ч. 1 ст. 125 КК України, про підозру повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; від начальника служби у справах дітей Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_88 06.03.2015 р. надійшло повідомлення про те, що нібито в Мигіївській ЗОШ І-ІІІ ступенів можливі факти спричинення тілесних ушкоджень школярам, внесено до ЄРДР 07.03.2015 р., правова кваліфікація ч. 1 ст. 126 КК України, про підозру повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 27.05.2015 на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів виявлено факт вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, внесено до ЄРДР 28.05.2015 р., правова кваліфікація ч. 1 ст. 126 КК України, про підозру повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Орган досудового розслідування Первомайський МВ УМВС України в Миколаївській області; слідчий ОСОБА_89 ; прокурор ОСОБА_3 , ОСОБА_90 .

Постанову про призначення судово-медичної експертизи від 26.12.2014 р., згідно з якою призначено судово-медичну експертизу ОСОБА_7 , у зв`язку з отриманням нею 26.12.2014 р. тілесних ушкоджень, ухвалено старшим слідчим СВ Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_91 .

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складено старшим слідчим СВ Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_89 , затверджено прокурором Первомайської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 .

Постановою Первомайської міжрайонної прокуратури від 03.12.2015 р. визначено групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у даному кримінальному провадженні, а саме: прокурори Первомайської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_92 .

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність повноважень у слідчого та прокурорів під час досудового та судового слідства.

Під час призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, вказані дані про особу, яка позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи, думку потерпілих.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , судом не встановлені.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, є вчинення злочину щодо малолітнього.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, судом не встановлені.

Ураховуючи викладене, а саме: дані про особу обвинуваченої, майновий і сімейний стан, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, обставини, що обтяжують покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, суд приходить до висновку про те, що покарання ОСОБА_5 слід обрати в межах санкцій ч. 1 ст. ст. 125 та ч. 1 ст. 126 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити шляхом часткового складання призначених покарань.

В рамках кримінального провадження до суду звернувся цивільний позивач - ОСОБА_9 , яка є законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , з позовом про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 3 000,00 грн. моральної шкоди та 500,00 грн. витрат на правову допомогу. Обвинувачена ОСОБА_5 позов не визнала, оскільки не визнає своєї вини у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_9 , яка є законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , частково, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України. Насильницькі дії було вчинено відносно малолітнього ОСОБА_8 в шкільному класі, у присутності його однокласників, вчителя, тобто на очах інших осіб, чим була принижена його людська та дитяча гідність. В наслідок вчинення неправомірних дій неповнолітньому ОСОБА_8 було завдано моральну шкоду, яка полягала у фізичних та моральних стражданнях, перенесених ним під час та після протиправних дій ОСОБА_5 . З урахуванням глибини цих страждань, їх тривалості, сімейного та матеріального стану обвинуваченого та цивільного позивача з урахуванням принципів справедливості та розумності, суд відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, вважає можливим стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 , яка є законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн. В іншій частині стягнення моральної шкоди суд вважає розмір не доведений.
Цивільний позивач - ОСОБА_9 , яка є законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , просить стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 витрати на правову допомогу в сумі 500,00 грн. Сплата коштів на правову допомогу в розмірі 500,00 грн. підтверджується фінансовими документами, а саме квитанцією № 21 від 17.06.2015 р.
Відповідно до ст.ст. 118, 120 КПК України, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 .
В рамках кримінального провадження до суду звернувся цивільний позивач - потерпіла ОСОБА_7 з позовом про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 5 000,00 грн. моральної шкоди та 1 000,00 грн. витрат на правову допомогу. Обвинувачена ОСОБА_5 позов не визнала, оскільки не визнає своєї вини у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 частково, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України. Протиправні дії було вчинено відносно потерпілої ОСОБА_7 в шкільному навчальному закладі, де вона працює вчителем більше 21 року. В наслідок вчинення неправомірних дій потерпілій ОСОБА_7 було завдано моральну шкоду, яка полягала у фізичних та моральних стражданнях, перенесених нею під час та після протиправних дій ОСОБА_5 . З урахуванням глибини цих страждань, їх тривалості, сімейного та матеріального стану обвинуваченого та цивільного позивача з урахуванням принципів справедливості та розумності, суд відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, вважає можливим стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн. В іншій частині стягнення моральної шкоди суд вважає розмір не доведений.
Цивільний позивач потерпіла ОСОБА_7 просить стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 витрати на правову допомогу в сумі 1 000,00 грн. Сплата коштів на правову допомогу в розмірі 1 000,00 грн. підтверджується фінансовими документами, а саме: квитанцією № 22 від 17.06.2015 р.
Відповідно до ст.ст. 118, 120 КПК України, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 .
Цивільний позов ОСОБА_11 , яка є законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , заявлено не було.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ч. 1. ст. 70, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, ст. ст. 368, 369, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженку м. Первомайськ Миколаївської області, визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити їй покарання у виді ста годин громадських робіт;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженку м. Первомайськ Миколаївської області, визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, і призначити їй покарання у виді стоп`ятдесяти годин громадських робіт.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки м. Первомайськ Миколаївської області, остаточне покарання у виді двохсот годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 , яка є законним представником неповнолітнього ОСОБА_8 , моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 500,00 грн., всього 2 500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.).
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1 000,00 грн., всього 4 000,00 грн. (чотири тисячі грн. 00 коп.).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженою з моменту отримання копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1