Справа № 405/6704/15-к
1-кп/405/300/15
УХВАЛА
16 вересня 2015 року колегія Ленінського районного суду міста Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Кіровограда кримінальне провадження обвинувальний акт у якому внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005461 від 19.06.2015 року відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачених за ч. 3 ст. 187 КК України, щодо яких під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою,
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
встановила:
15.09.2015 року до Ленінського районного суду міста Кіровограда надійшов направлений першим заступником прокурора міста Кіровограда ОСОБА_11 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005461 від 19.06.2015 року відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачених за ч. 3 ст. 187 КК України.
Ухвалою судді від 15.09.2015 року вказане кримінальне провадження було призначене до підготовчого судового засідання в колегіальному складі суду на 16.09.2015 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження , в тому числі, запобіжний захід , обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом 2 цього Кодексу.
Прокурором до суду подане клопотання про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинувачений знаходячись на волі зможе впливати на потерпілого та свідків, крім того є ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.
Потерпілий підтримав клопотання прокурора.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_5 залишили вирішення клопотання на розсуд суду.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора, зазначивши, що вказані підстави прокурором для продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні. Обвинувачений додав, що він не має наміру переховуватись від слідства, так як працює не офіційно, проживає з цивільною дружиною, та утримує трьох її неповнолітніх дітей. Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 додав, що відсутня обґрунтована підозра у відношенні обвинуваченого, так як відсутні докази вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження. Враховуючи характер протиправних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_6 є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, з огляду на його моральні якості, репутацію, відсутність тісних соціальних зв`язків, відсутність даних про ступень довіри до обвинуваченого з боку громадськості, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, зможе вплинути на потерпілого та свідків, які ще не допитувались під час судового розгляду, ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування). Те, що обвинувачений офіційно не працює, а отже немає особистого доходу на власне утримання, вказує на наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень. За сукупності таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги дані про його особу, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Крім того, колегія зазначає, що доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про наявність тісних соціальних зв`язків не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, враховуючи те, що зі слів самого обвинуваченого він не проживає зі своєю дружиною, а тільки близько року з цивільною дружиною, діти якої не його і він їх не всиновлював.
Щодо доводів захисника ОСОБА_10 з приводу відсутності доказів вчинення ОСОБА_6 інкримінованого злочину, судова колегія зазначає, що під час підготовчого судового засідання суд не може давати оцінку доказам.
Прокурором до суду також подане клопотання про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинувачений знаходячись на волі зможе впливати на потерпілого та свідків, крім того є ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.
Потерпілий підтримав клопотання прокурора.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора, обвинувачений ОСОБА_6 залишив розгляд даного клопотання на розсуд суду.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора, зазначивши, що вказані підстави прокурором для продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні. Обвинувачений додав, що має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має постійне місце мешкання, з`явися добровільно до правоохоронних органів із зізнанням, сприяв розкриттю злочину, працює неофіційно, вважав за можливе змінити запобіжний захід на домашній арешт. Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 додала, що обвинувачений ОСОБА_12 не має на меті переховуватись від слідства, зважаючи на наявність тісних соціальних зв`язків та постійного місця проживання.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження. Враховуючи характер протиправних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_5 є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, з огляду на його моральні якості, репутацію, відсутність даних про ступень довіри до обвинуваченого з боку громадськості, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, зможе вплинути на потерпілого та свідків, які ще не допитувались під час судового розгляду, ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування). Те, що обвинувачений офіційно не працює, а отже немає особистого доходу на власне утримання, вказує на наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень. За сукупності таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги дані про його особу, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Добровільна явка ОСОБА_5 до правоохоронного органу, наявність неповнолітньої дитини та дружини не зменшують ризики неналежної процесуальної поведінки з його боку, враховуючи тяжкість злочину, в якому він обвинувачується, а також характер та обставини його вчинення, та його особу, оскільки він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів.
Разом з тим, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Колегія суддів також враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні «Лабіта проти Італії» від 6.04.2000 р., що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
На думку колегії суддів, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочину із застосуванням насильства, можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, ухилення від явки до суду.
Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до правової позиції викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, колегія суддів з урахуванням вищенаведених ознак вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.
Таким чином, обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченим необхідно продовжити на 60 днів кожному.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-315, 369 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Клопотання прокурора щодо продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до «16» годин «00» хвилин «15» листопада 2015 року.
Клопотання прокурора щодо продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до «16» годин «00» хвилин «15» листопада 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3