Справа № 346/3828/15-к
Провадження № 1-кп/346/22/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3 ,
законного представника потерпілої: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, розлученого, не працюючого, з вищою освітою, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого, депутатом не являється, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 156 КК України, а саме вчинив розпусні дії щодо малолітньої особи.
Злочин вчинено за наступних обставин.
07 липня 2015 року близько 21 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи у житловому будинку в АДРЕСА_2 , у якому проживають ОСОБА_7 та її малолітня донька - потерпіла ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в жилій кімнаті на першому поверсі житлового будинку, обвинувачений ОСОБА_6 , скориставшись тим, що у житловому будинку на той час перебувала тільки повністю роздягнена малолітня потерпіла ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, вчинив розпусні дії щодо малолітньої особи, а саме на ліжку цілував в губи повністю роздягнену малолітню ОСОБА_8 , після чого, ОСОБА_6 взяв повністю роздягнену малолітню ОСОБА_8 на руки та поніс на другий поверх житлового будинку. Знаходячись в кімнаті на другому поверсі житлового будинку, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, поставив повністю роздягнену малолітню ОСОБА_8 на диван, після чого продовжив вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, а саме: зняв із себе увесь одяг та повністю оголив свої статеві органи. У подальшому, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, почав цілувати повністю роздягнену малолітню ОСОБА_8 в губи та своєю рукою торкався статевих органів малолітньої, та вставляв палець у статевий орган ОСОБА_8 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним злочину відповідно до викладеного. Так, обвинувачений суду показав, що 07 липня 2015 року близько 21 год. 00 хв. прийшов у житловий будинок в с. Семаківці, де проживає ОСОБА_7 , зайшов в жилу кімнату на першому поверсі та побачив потерпілу ОСОБА_8 , яка була повністю роздягнена, підійшов до неї та запропонував випити компот, після чого почав її цілувати в губи та поніс її на другий поверх житлового будинку. Знаходячись в кімнаті на другому поверсі житлового будинку, ОСОБА_6 , закрив кімнату на ключ, та поставив повністю роздягнену малолітню ОСОБА_8 на диван, після чого зняв із себе увесь одяг та повністю оголив свої статеві органи, почав цілувати повністю роздягнену малолітню ОСОБА_8 в губи та своєю рукою торкався статевих органів малолітньої, та вставляв палець у статевий орган ОСОБА_8 . Коли у житловий будинок зайшли родичі дівчинки припинив свої дії. У вчиненому щиро розкаївся, просив суд суворо не карати.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зміст ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому що сторона обвинувачення та сторона захисту правильно розуміє зміст цих обставин, а показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та, визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 156 КК України, оскільки він вчинив розпусні дії щодо малолітньої особи.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинений злочин обвинуваченим ОСОБА_6 є тяжким злочином.
Згідно із ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає: щире каяття обвинуваченого.
Згідно із ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити за ч.2 ст. 156 КК України у виді позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, визнання вини, те, що обвинувачений раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті та не перебуває на обліку у психіатричному кабінеті, перебуває на обліку військовозобов`язаних, має на утриманні одну малолітню дитину, позитивно характеризується по місцю проживання, думку законного представника потерпілої про покарання обвинуваченому на вирішення суду, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому до нього слід застосувати ст.75 КК України, звільнивши від відбуття призначеного покарання, встановивши іспитовий строк та поклавши на ОСОБА_6 обмеження, передбачені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - домашній арешт.

Цивільного позову в провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк - 5 (п`ять) років безпозбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі на строк - 5 (п`ять) роківз випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - домашній арешт.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1