ун. № 759/4427/13-к
пр. № 1-кп/759/158/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2013 року Святошинський районний суд м. Києва у складі

головуючого - судді Скоріна А.В.;

суддів - Косик Л.Г., Журибеди О.М.

при секретарях: Левадному Р.С., Кошику М.Й.,

Кузик Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001206 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Гордіївка Романівського району Житомирської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1, проживаючого в АДРЕСА_2, раніше не судимого,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м.Києва, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_3, проживаючого в АДРЕСА_2, раніше не судимого,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженця м.Києва, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_4, раніше не судимого,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_13, уродженця м.Києва, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_15, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_5, проживаючого в АДРЕСА_4, раніше не судимого,

яким повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора Марунича О.В., Паламарчук Я.А.

сторони захисту: захисників ОСОБА_7, ОСОБА_8,

ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,

ОСОБА_12

обвинувачених ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_13

В С Т А Н О В И В :

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2, 28.11.2009 року, приблизно в 14 годин 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, разом з ОСОБА_3, ОСОБА_14 та ОСОБА_5, без попередньої змови, знаходячись в складському приміщення «Київгорвторресурс», розташованому по вул. Я.Коласа, 15-А в м. Києві, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров'я, скоїли напад на громадянина ОСОБА_15, з метою заволодіння чужим майном, яке знаходилося у володінні останнього та яке належить гр-нам ОСОБА_15 та ОСОБА_13, і заволоділи ним.

Так, ОСОБА_2, 27.11.2009р., домовився з наочно знайомим гр.ОСОБА_15, який працює приймальником металобрухту в «Київгорвторресурс», розташованому по вул. Я.Коласа, 15-А в м. Києві, про поставку йому значної кількості металобрухту і щоб той приготував кошти у розмірі 5 000 гривень. Металобрухт, який він мав поставити ОСОБА_15, ОСОБА_2 планував отримати від наочно знайомого чоловіка на ім'я ОСОБА_16, за ціною нижчою, ніж та ціна, про яку вони домовились з ОСОБА_15 Різницю між вартістю металобрухту, ОСОБА_2 планував залишити собі.

28.11.2009 року, приблизно в 14 годин 00 хвилин, ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та ОСОБА_4 і ОСОБА_5, на автомобілі «Грейт Вол», яким керував ОСОБА_5, прибули до приміщення прийому металобрухту, розташованого по вул. Я.Коласа, 15-А в м. Києві.

Після цього ОСОБА_2, а через деякий час ОСОБА_3 та ОСОБА_4, прослідували в приміщення по прийому металобрухту, де знаходився гр.ОСОБА_15, а ОСОБА_5 залишився чекати їх в салоні вказаного автомобіля. Зайшовши до вказаного вище приміщення між ОСОБА_15 та ОСОБА_2 виникла сварка, з приводу розрахунків за металобрухт. В ході сварки у ОСОБА_2 виник умисел на заволодіння чужим майном, яке належить гр.-нам ОСОБА_15 та ОСОБА_13

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_2, не повідомляючи про свої наміри ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дістав зі своєї правої кишені куртки предмет схожий на пістолет, про наявність якого не знали останні, та приставивши його до спини гр.ОСОБА_15 став вимагати передати йому гроші, тим самим погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров'я. В цей час ОСОБА_4 і ОСОБА_3, усвідомлюючи противоправність дій ОСОБА_2, вирішили приєднатися до нього та допомогти останньому заволодіти майном потерпілих. При цьому ОСОБА_3 знаходився поряд і своєю присутністю подавляв волю гр. ОСОБА_15 чинити будь-який опір, а ОСОБА_4, на вимогу ОСОБА_2 перевірив вміст кишень одягу гр.ОСОБА_15, де виявив та заволодів його мобільним телефоном «Нокіа 1100», ціною 80 грн. з сім-карткою оператора мобільного зв'язку «Київстар», ціною 30 грн., на рахунку якої грошей не було, а всього на загальну суму 110 грн., а також грошима в сумі 5 270 грн., які належать гр.. ОСОБА_13 та знаходились у гр. ОСОБА_15 В цей час ОСОБА_5 також прослідував в приміщення по прийому металобрухту і побачив, як ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчиняють розбійний напад на ОСОБА_15 Усвідомлюючи противоправність дій ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 вирішив приєднатися до них та допомогти останнім заволодіти майном потерпілих. З цією метою ОСОБА_5 повернувся в салон свого автомобіля та став спостерігати за навколишньою обстановкою.

Заволодівши чужим майном, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прослідували до автомобіля «Грейт Вол», та під керуванням ОСОБА_5, з місця скоєння злочину втекли, розподіливши гроші в сумі 5 270 грн. між собою.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України не визнав, а визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України та пояснив, що до 28.11.2009 року не одноразово здавав металобрухт ОСОБА_15. Останній раз виникла ситуація, що він заплатив за простій машини, бо гроші від ОСОБА_15 потрібно було чекати більше години. Він здав йому металолом, і ОСОБА_15 зателефонував та повідомив, що в нього щось не те з вагою, і начебто він здав йому не ту кількість за яку отримав кошти. 28.11.2009р. він приїхав вранці до нього і вони домовились, про здачу металобрухту після обіду. ОСОБА_15 телефонував цілий день, і він йому пояснив, що здасть метал пізніше. Металобрухт, який він мав поставити ОСОБА_15, він планував отримати від наочно знайомого на ім'я ОСОБА_16, за ціною нижчою, ніж та ціна, про яку вони домовились з ОСОБА_15 Різницю між вартістю металобрухту, він планував залишити собі. З ОСОБА_16 вони домовились про зустріч на Борщагівці у ОСОБА_15 ОСОБА_5 йому зателефонував і попросив позичити грошей. Він пішов з роботи додому і по дорозі зустрів ОСОБА_5Г, який їхав на машині зі своїм братом ОСОБА_4 Попросив ОСОБА_5 підвезти його додому і тут знову зателефонував ОСОБА_15 і запросив до себе. Він попросив ОСОБА_5 почекати, зайшов до себе додому і там зустрів ОСОБА_3 В будинку був скандал і він забрав ОСОБА_3 з собою. Вони сіли в машину і поїхали до ОСОБА_15 Коли приїхали на Борщагівку, він вийшов з машини та зустрівся з ОСОБА_15 на вулиці. ОСОБА_15 запросив його в середину і там його зважив, а потім запропонував піти на ті ваги де здавав металобрухт і там виникла різниця у вазі. В приміщення також зайшли ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ОСОБА_15 був не тверезий і почав грубити щодо різниці у вазі і виник конфлікт щодо грошей. ОСОБА_15 почав говорити, що приготовив гроші, і запитував де метал. Почав його підштовхувати на конфлікт, і тоді він вирішив забрати гроші у ОСОБА_15 Він дістав із своєї правої кишені куртки газовий пістолет, який зранку був при ньому, приставивши пістолет до спини ОСОБА_15 і став вимагати у нього гроші. На що ОСОБА_15 відповів, що грошей у нього немає. Після цього він наказав ОСОБА_4, який зайшов до приміщення пункту прийому металобрухту та побачив, як він приставив ОСОБА_15 пістолет, перевірити вміст кишень одягу ОСОБА_15, що той і зробив, та виявив пачку грошей в банківській упаковці купюрами по 50 гривень, яку забрав. ОСОБА_3 у цей час стояв поруч. Де був ОСОБА_5 в цей час, він не знає. Заволодівши грошима, він наказав ОСОБА_15 не виходити з приміщення, поки вони не підуть. Коли вони вийшли з приміщення, то приїхав той хлопець який повинен був здавати метал, але він махнув йому рукою і пішов до машини. Перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_4 передав йому пачку грошей, купюрами по 50 гривень, перерахувавши яку, вони виявили, що в ній було 4 850 гривень. Після цього він, з грошей викрадених ними у ОСОБА_15, на прохання ОСОБА_4 передав йому в борг 1000 гривень, а на прохання ОСОБА_5 - 500 гривень та 250 гривень за бензин, ОСОБА_3 він грошей не давав, оскільки останній був в нетверезому стані. Він з ОСОБА_3 вийшли з автомобіля біля будинку в якому проживають. Цивільний позов заявлений потерпілим визнав повністю.

Також ОСОБА_2 показав, що ніякого проникнення не було, оскільки ОСОБА_15 зустрів його на вулиці, а потім сам завів всередину приміщення і почав показувати ваги. Попередньої змови щодо скоєння розбійного нападу з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не було. Все виникло спонтанно, а останні вже приєднались до його дій.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України не визнав, а визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України та пояснив, що 28.11.2009 року вживав спиртні напої і у нього був з дружиною конфлікт. Коли зайшов ОСОБА_2, то побачив, що в них конфлікт і запропонував поїхати з ним по справах. Вони вийшли і сіли в машину до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Куди вони їдуть йому було не цікаво і він ще випив горілки. Потім він захотів покурити і вийшов з машини та пішов в приміщення до ОСОБА_2 До того як вони зайшли в приміщення попередньої змови на пограбування ОСОБА_15 не було. Він приєднався до скоєння злочину вже в приміщенні, після того як ОСОБА_2 дістав пістолет. Цивільний позов визнає повністю.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України не визнав, а визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України та пояснив, що 28.11.2009 був вдома з ОСОБА_5 і десь в обід він запропонував поїхати з ним, але куди не пояснив. Потім вони зустріли ОСОБА_2 якого він раніше не знав. ОСОБА_2 сів на заднє сидіння, і попросив відвезти його додому, а потім почекати біля дому. Після цього він вийшов з ОСОБА_3 і вони сіли на заднє сидіння. ОСОБА_2 попросив відвезти його на Борщагівку. Вони поїхали на вул. Я.Коласа в м. Києві. Коли їхали, то ОСОБА_3 та ОСОБА_2 пили горілку на задньому сидінні. Потім ОСОБА_2 пішов в приміщення гаражів і попросив їх почекати. ОСОБА_3 хотів курити, і він з ним вийшов з машини та направились до приміщення гаражів. В одному з гаражів стояв ОСОБА_3 спиною до дверей, а також стояв потерпілий і неподалік стояв ОСОБА_2, який щось шукав в нього в карманах. Потім ОСОБА_2 попросив його витягнути гроші з внутрішньої кишені. Після цього він підійшов і допоміг йому обшукати потерпілого і дістати гроші. Забравши гроші вони вийшли з приміщення та сіли в машину. ОСОБА_2 дав йому 1 000 гривень і сказав, що віддавати не потрібно. До того як вони зайшли в приміщення попередньої змови на пограбування ОСОБА_15 не було. Він приєднався до скоєння злочину вже в приміщенні, після того як ОСОБА_2 дістав пістолет. Цивільний позов визнає повністю.

Також ОСОБА_4 показав, що до затримання не вчився, оскільки не було документів. В школу він не ходив, читати вміє по складах. Про це він говорив слідчому, але той нічого не давав читати, а просто писав і в нього показання не брав.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.3 КК України не визнав, а визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України та пояснив, що 28.11.2009р. зустрівся з ОСОБА_2 і підвіз його додому. З ним також в машині знаходився брат ОСОБА_4 ОСОБА_2 пішов додому, а коли вийшов був вже не сам, а разом із ОСОБА_3, який був випивший. ОСОБА_2 попросив відвезти його на вул.Я. Коласа, і він погодився. По дорозі коли вже їхали ОСОБА_3 випив ще горілки. Коли приїхали на вул.Я. Коласа, то спочатку в приміщення пішов ОСОБА_2, а згодом пішли ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Через деякий час він вийшов з автомобіля та підійшов до пункту прийому металу і тоді побачив ОСОБА_2, який тримав в руках пістолет і саме тоді зрозумів, що то пограбування. Він сів в автомобіль, та почав спостерігати за навколишньою обстановкою, а коли вони повернуться з пограбування допомогти їм зникнути з місця злочину. До того як вони зайшли в приміщення попередньої змови на пограбування ОСОБА_15 не було. Цивільний позов визнає повністю.

Крім власних показань вина ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України підтверджується показаннями потерпілих та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що по вул.Якуба Коласа, 15, м.Київ, працював заготувачем металобрухту. До нього зателефонували і сказали, що було озброєне пограбування, залякали працівника пункту прийому металобрухту ножем чи пістолетом і забрали гроші. Як точно проходило пограбування, не знає. Про подробиці дізнався під час досудового слідства. Забрали гроші приблизно в сумі 5 000 гривнь. Цивільний позов підтримує.

Оголошеними в судовому засіданні, у відповідності до п.8 Перехідних положень КПК України, показаннями потерпілого ОСОБА_15, згідно яких встановлено, що він працював приймальником металобрухту «Київгорвторресурсу», складське приміщення якого розташовано по вул. Я.Коласа, 15-А в м. Києві. 23.11.2009 року, коли він знаходився на своєму робочому місці, то до нього приїхав раніше не знайомий йому чоловік, як пізніше йому стало відомо ОСОБА_2, який здав йому певну кількість металобрухту, за що він передав останньому гроші.

27.11.2009 року ОСОБА_2 зателефонував до нього на мобільний телефон та повідомив про те, що хоче привести значну кількість металобрухту і щоб він приготував завчасно гроші на його закупівлю. Вислухавши ОСОБА_2, він погодився та вони домовились про дану угоду на 28.11.2009 року.

28.11.2009 року, приблизно в 10 годин, приїхав ОСОБА_2 зі своїм другом без обіцяного металобрухту, у яких він запитав де металобрухт, на що вони відповіли, що метал буде пізніше та пішли з території пункту прийому металобрухту. В цей самий день, приблизно в 14 годин, ОСОБА_2 разом з двома незнайомими особами, як пізніше йому стало відомо, що то був ОСОБА_3 та ОСОБА_4, прийшли знову на територію пункту прийому металобрухту, розташованого по вул.. Я.Коласа, 15-А в м. Києві. Побачивши, що в них немає металобрухту, він запитав в останніх, де обіцяний металобрухт, на що вони відповіли, що скоро привезуть.

Тоді ж знаходячись в даному складському приміщенні пункту прийому металобрухту, він зважив на вагах ОСОБА_3, який начебто хотів переконатись в тому, чи вони правильно показують, та продовжував чекати на обіцяний ними металобрухт. В цей час із-за спини до нього підійшов ОСОБА_2, який дістав з кишені своєї куртки предмет схожий на пістолет та приставивши його до спини, промовив, щоб він не ворушився та не кричав, та став вимагати в нього гроші, які він приготував для купівлі у них металобрухту. В цей час до приміщення увійшов ОСОБА_4, якому ОСОБА_2 вказав зачинити з середини двері, що той і зробив. На вимогу ОСОБА_2 віддати гроші, він сказав, що грошей у нього немає. В цей час ОСОБА_4 і ОСОБА_3, знаходячись поряд і своєю присутністю подавляли його волю чинити їм опір. Вимоги ОСОБА_2 та демонстрацію предмета схожого на пістолет він сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров'ю. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стали перевіряти вміст кишень його одягу, де виявили в правій кишені штанів гроші в сумі 270 гривень, в кишені сорочки його особистий мобільний телефон «Нокіа 1100», ціною 80 гривень, з сім-карткою оператора мобільного зв'язку «Київстар», ціною 30 гривень, на рахунку якої грошей не було, у внутрішній кишені куртки з лівого боку дістали обмотану банківською стрічкою пачку грошей, купюрами по 50 гривень, в сумі 5 000. Заволодівши майном, яке знаходилось у нього, вони з місця скоєння злочину втекли, при цьому наказали йому на протязі 30 хвилин не виходити з приміщення. В результаті злочинних дій ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 йому завдано матеріальну шкоду на суму 110 гривень, тому й він у справі заявив цивільний позов на вказану суму, а гроші в сумі 5 270 гривень належать гр.. ОСОБА_13, який є власником даного пункту прийому металобрухту. Вийшовши з приміщення пункту прийому металобрухту, він викликав працівників міліції і повідомив їм обставини вчиненого відносно нього злочину.

( том №1 а.п. 89-93)

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні показав, що підсудні йому не знайомі і він бачив їх лише під час відтворення обстановки та обставин місця події. Він був понятим під час відтворення обстановки та обставин місця події, після чого підписав протокол відтворення обстановки та обставин місця події. Показання які, давав під час досудового розслідування підтримує.

Крім показань потерпілих та свідка вина ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України підтверджується наступним.

- даними протоколу огляду місця події від 07.12.2009 року, згідно яких оглянуто приміщення пункту прийому металобрухту та прилеглу до нього територію, розташованого по вул.. Я.Коласа, 15- А в м. Києві, де ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скоїли розбійний напад на гр. ОСОБА_15;

( том № 1 а.п. 38-46 )

- даними протоколу пред'явлення особи для впізнання від 23.01.2010 року, згідно яких потерпілий ОСОБА_15 серед представлених йому для впізнання осіб впізнав чоловіка, який 28.11.2009 року, знаходячись в приміщенні пункту прийому металобрухту, розташованого по вул.. Я.Коласа, 15-А в м. Києві, відносно нього скоїв розбійний напад, ним виявився ОСОБА_2;

( том № 1 а.п. 103 )

- даними протоколу пред'явлення особи для впізнання від 23.01.2010 року, згідно яких потерпілий ОСОБА_15 серед представлених йому для впізнання осіб впізнав чоловіка, який 28.11.2009 року, знаходячись в приміщенні пункту прийому металобрухту, розташованого по вул.. Я.Коласа, 15-А в м. Києві, відносно нього скоїв розбійний напад, ним виявився ОСОБА_3;

( том № 1 а.п. 102 )

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 25.01.2010 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_15, згідно яких він вказав на місце та відобразив обставини скоєного відносно нього злочину ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який мав місце 28.11.2009 року;

( том №1 а.п. 97-101)

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 25.01.2010 року, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_2, згідно яких останній вказав на місце та відобразив обставини скоєння ним злочину відносно ОСОБА_15;

( том № 1 а.п. 150-156 )

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 25.01.2010 року, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_3, згідно яких останній вказав на місце та відобразив обставини скоєння ним злочину відносно ОСОБА_15;

( том №1 а.п. 192-196 )

Аналізуючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Кваліфікація дій та обсяг обвинувачення, пред'явлені обвинуваченим і викладені в обвинувальному акті за ст.187 ч.3 КК України, за кваліфікуючою ознакою «за попередньою змовою групою осіб» та «проникнення в інше приміщення», не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Показання обвинуваченого ОСОБА_2, що ніякого проникнення в приміщення не було, оскільки потерпілий ОСОБА_15 зустрів його на вулиці, а потім сам завів в середину приміщення і почав показувати ваги, а також, що попередньої змови щодо скоєння розбійного нападу з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не було і все виникло спонтанно, а останні вже приєднались до його дій, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і узгоджуються з показаннями інших обвинувачених, потерпілих та свідка, які не викликають у суду сумніву в їx достовірності у встановлених судом діянь обвинувачених, оскільки вони послідовні, не протирічні i підтверджуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказами.

У даному випадку наявна форма співучасті, передбачена ст.28 ч.1 КК України, а саме вчинення злочину групою осіб, якщо в ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою. За цієї форми співучасті всі виконавці (співвиконавці) виконують у повному обсязі чи частково об'єктивну сторону складу злочину. У цих випадках діяльність одного виконавця приєднується до діяльності іншого (інших) у процесі вчинення злочину, коли злочин уже почався, але ще не закінчився. При цьому змова може бути, але не до початку злочину, а в перебігу його виконання.

Щодо показань обвинуваченого ОСОБА_4, які він надав як підозрюваний 10.03.2010р. (Т.1 а.п.211-215), як обвинувачений 11.03.2010р. (Т.1 а.п.224-226) та під час відтворення обстановки та обставин події 11.03.2010р. (Т1 а.п.234-241) і які у відповідності до п.8 Перехідних положень КПК України, є доказами по справі, то вони визнаються судом недопустимими, оскільки отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод ОСОБА_4

Так, в судовому засіданні ОСОБА_4 показав, що не відвідував школу чи якийсь інший навчальний заклад і не має ніякої освіти, початкові навички письма та читання здобував самостійно, але фактично є неграмотним.

З управління освіти Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації отримано відповідь, що ОСОБА_4 за місцем мешкання в закладах освіти не навчався.

Таким чином, твердження ОСОБА_4 про відсутність у нього будь-якої освіти нічим не спростовані і узгоджуються зі змістом та рівнем грамотності його власноручних записів в матеріалах справи (Т.1 а.п.70, 209-226).

Слідчий порушуючи вимоги п.3 ч.1 ст.45 КПК України (в редакції 1960р.), щодо обов'язкової участі захисника, прийняв відмову ОСОБА_4 від захисника, хоча при перших процесуальних контактах з останнім повинен був звернути увагу на відсутність стійких навиків письма.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4, які він надав як підозрюваний 10.03.2010р. (Т.1 а.п.211-215), як обвинувачений 11.03.2010р. (Т.1 а.п.224-226) та під час відтворення обстановки та обставин події 11.03.2010р. (Т1 а.п.234-241), були взяті в основу обвинувачення за ч.3 ст.187 КК України.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2010р. у справі «Леонід Лазаренко проти України», позбавлення особи юридичної допомоги та використання наданих нею під час того періоду пізнавальних показань для засудження є достатніми ознаками порушення гарантій справедливого судового розгляду.

Згідно ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантована Конституцією та законами України.

Суд зобов'язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема порушення права особи на захист.

Таким чином, враховуючи принцип презумпції невинуватості, згідно якого всі сумніви мають трактуватись на користь обвинувачених, суд вважає, що в діях обвинувачених ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відсутня кваліфікуюча ознака «за попередньою змовою групою осіб» та «проникнення в інше приміщення».

Дії обвинувачених ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, під час досудового розлідування кваліфіковані не вірно, а тому суд вважає за необхідне перекваліфікувати їх дії з ст.187 ч.3 КК України на ст.187 ч.1 КК України.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи в сукупності здобуті в судовому провадженні докази, суд знаходить винуватість обвинувачених ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 доказаною повністю в тому, що вони скоїли напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, не працює, характеризується посередньо, обставину, що пом'якшує покарання - щире каяття у скоєному злочині, обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп'яніння, і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, не працює, характеризується посередньо, обставину, що пом'якшує покарання - щире каяття у скоєному злочині, обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп'яніння, і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, не працює, характеризується посередньо, обставину, що пом'якшує покарання - щире каяття у скоєному злочині, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено, і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_5, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, не працює, характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину, обставину, що пом'якшує покарання - щире каяття у скоєному злочині, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено, і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги, що вищевказаний злочин ОСОБА_5 скоїв до винесення вироку Оболонським районним судом м.Києва від 06.05.2010р., згідно якого його засуджено за ст.ст.186 ч.1, 263 ч.2, 70 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.70 ч.4 КК України, суд вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 задовольнити в повному обсязі.

Цивільний позов ОСОБА_15, залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_2 залишити без змін тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 ДДУ з питань виконання покарань.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту його затримання - 23.01.2010р.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити без змін тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 ДДУ з питань виконання покарань.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання - 23.01.2010р.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити без змін тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 ДДУ з питань виконання покарань.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання - 10.03.2010р.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців 18 (днів) позбавлення волі.

Згідно ст.70 ч.4 КК України, суд вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання згідно вироку Оболонського районного суду м.Києва від 06.05.2010р. більш суворим і остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців 18 (вісімнадцять) днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання - 10.03.2010р., зарахувавши в строк відбуття покарання, перебування в ІТТ ГУ МВС України в м.Києві з 06.11.2009р. по 16.11.2009р.

На підставі ст.ст.72, 73 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк попереднього ув'язнення.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 - тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 ДДУ з питань виконання покарань, скасувати, звільнивши його негайно з під варти у залі судового засідання у зв'язку з відбуттям покарання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_15, залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ОСОБА_13 у відшкодування завданої шкоди, кошти у розмірі 5 270 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ________________ Скорін А.В.

Судді: _________________ Косик Л.М.

_________________ Журибеда О.М.