Справа №: 272/1379/15-к
Провадження № 1-кп/272/104/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2015 року
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :
головуючого -судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нехворощ, Андрушівського району, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, не одруженого, раніше не судимого,-
за ст.122 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
Досудовим розслідуванням встановлено що ОСОБА_4 09 жовтня 2015 року біля 20 години, знаходячись неподалік домоволодіння АДРЕСА_1 , на грунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_5 численні удари руками та ногами по різним частинам тіла, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, згідно висновку судово- медичного експерта № 166 від 23.10.2015 у вигляді:
-численних саден обличчя, синців навколо обох очей, синців обох щік, поверхневої забійної рани в ділянці правої брови, синця в правій скроневій ділянці, синця поряд з лівою вушною мушлею; що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я;
-укушених ран (2-х), синця та садна 2-го пальця правої кисті, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;
-перелому 5-го ребра зліва без зміщення, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий, що не є небезпечним для життя, але призвів до довготривалого розладу здоров`я.
Умисні дії ОСОБА_4 , що виразились в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.
24 листопада 2015 року між обвинуваченим та потерпілим була укладена угода про примирення , згідно якої обвинувачений по справі ОСОБА_4 повністю визнає свою вину. Обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у вигляді одного року і шести місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік із виконанням обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він підтримує укладену угоду про примирення, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 473, 474 ч.5 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом.
Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та підтримує дану угоду, яка укладена ним добровільно.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Вислухавши думку прокурора, який не заперечував затвердженню угоди про примирення, вивчивши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ст. 471 КПК України, злочин, що вчинив ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості, покарання яке пропонується в угоді - є покаранням в межах санкції ст. 122 ч. 1 КК України. Тому, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому.
Речові докази та процесуальні витрати в справі відсутні. Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді одного року і шести місяців позбавлення волі .
Згідно ст. 75, 76 звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, зобов`язавши його повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Суддя: ОСОБА_1