Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 1-688
ВИРОК

ІМ′ЯМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді БРОНОВИЦЬКОЇ О.В.

при секретарі - Слободянюк О.А.

з участю прокурора - Шестакова Д.В.

адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України, українця,

освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого,

мешкає: АДРЕСА_1,

зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_3,

раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України,

освіта середня, не одруженого, не працюючого,

мешкає: м.Київ, вул.Садова, 90,

раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2010р. приблизно в 03.30 годин підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в парку «Кіото» по вул.Кіото, 2 в м.Києві, під час конфлікту, що виник раптово на грунті особистих неприязних стосунків з наглядно знайомим ним ОСОБА_4, ОСОБА_2 штовхнув ОСОБА_4 та скрутивши йому руки за спину повалив його на землю, на що ОСОБА_3, з метою подолання волі потерпілого до опору, наніс один удав рукою в тулуб ОСОБА_5, після чого, за попередньою змовою між собою, направлену на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 перевірив вміст кишень потерпілого та витяг з кишені мобільний телефон «Самсунг» та гроші в сумі 44грн., які передав ОСОБА_2, який в свою чергу, не даючи потерпілому чинити опір їх злочинним діям, продовжував тримати руки потерпілого, чим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за попередньою змовою між собою, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, відкритого викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_4, а саме: мобільний телефон «Самсунг», який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, з сім-карткою оператора мобільного звязку «Ді-Джус» вартістю 25грн., гроші в сумі 44грн., а всього майно загальною вартістю 69грн., після чого з місця вчинення злочину зникли.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно наданих ними показань свою вину у вчиненні злочину визнали частково, та показали наступне.

Підсудний ОСОБА_2 показав, що 10.05.2010р. приблизно в 03.30 годин в парку «Кіото» в м.Києві після сумісного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, з яким вони познайомились напередодні, у нього виник конфлікт з ОСОБА_4, який чіплявся до його дівчини ОСОБА_6, в ході якого він штовхнув ОСОБА_4 та скрутивши йому руки за спину повалив його на землю, ОСОБА_3 наніс один удав рукою в тулуб ОСОБА_5, після чого ОСОБА_3 перевірив вміст кишень потерпілого та витяг з кишені мобільний телефон «Самсунг» та гроші в сумі 44грн., які передав йому, а він в свою чергу передав речі потерпілого ОСОБА_6 та сказав їй, що це речі ОСОБА_3, потерпілий піднявся та побіг в бік метро, а вони втрьох пішли до кафе, по дорозі він викинув мобільний телефон потерпілого, частину викрадених грошей витратили на купівлю пива та цигарок, а залишок викрадених грошей в сумі 12грн. він заховав під каменем біля кафе при появі працівників міліції, з якими був потерпілий, після чого вони були затримані працівниками міліції. Попереднього зговору на викрадення майна потерпілого між ним та ОСОБА_3 не було. До вчиненого ставиться негативно та щиро кається у вчиненому.

Підсудний ОСОБА_3 показав, що 10.05.2010р. приблизно в 03.30 годин в парку «Кіото» в м.Києві після сумісного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, з яким вони познайомились напередодні, у них виник конфлікт з ОСОБА_4, який чіплявся до ОСОБА_6, в ході якого ОСОБА_2 штовхнув ОСОБА_4 та скрутивши йому руки за спину повалив його на землю, а він наніс один удав рукою в тулуб ОСОБА_5, після чого він перевірив вміст кишень потерпілого та витяг з кишені мобільний телефон «Самсунг» та гроші в сумі 44грн., які передав ОСОБА_2, потерпілий піднявся та побіг в бік метро, а вони втрьох пішли до кафе, де на викрадені гроші купили пиво та цигарки, після чого ОСОБА_2 разом з ОСОБА_6 відійшли, а його затримали працівники міліції, ОСОБА_2М, та ОСОБА_6 також були затримані працівниками міліції. . Попереднього зговору на викрадення майна потерпілого між ним та ОСОБА_2 не було, умисел перевірити кишені потерпілого у нього виник спонтано. До вчиненого ставиться негативно та щиро кається у вчиненому.

Не дивлячись на часткове визнання своєї вини у вчинення злочину підсудними ОСОБА_2 та ОСОБА_3, їх вина в повному обсязі підтверджується зібраними по справі та дослідженими доказами у їх сукупності, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 на досудовому слідстві про те, що 10.05.2010р. приблизно в 03.00 години в парку «Кіото» в м.Києві після сумісного вживання спиртних напоїв з двома хлопцями та дівчиною, в той час, коли він розмовляв з дівчиною, один з хлопців штовхнув його та скрутив йому руки за спину, він впав на землю, ще хтось наніс один удав рукою в його тулуб, після чого один з хлопців перевірив вміст його кишень та витяг з кишені мобільний телефон «Самсунг» з сім-карткою оператора мобільного звязку «Ді-Джус» вартістю 25грн., та гроші в сумі приблизно 40-50грн., після чого він піднявся та побіг в бік пр.Броварського, прибіг до автозаправки та звернувся до заправника, який викликав працівників міліції, з якими він поїхав шукати вказаних двох хлопців та дівчину, після чого працівниками міліції були затримані двоє хлопців та дівчина, оскільки він прямо на них вказав (а.с.26-29);

- показаннями свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні про те, що 10.05.2010р. приблизно в 03.30 годин в парку «Кіото» в м.Києві після сумісного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з яким вони познайомились напередодні, останній чіплятись до неї, на що ОСОБА_2 штовхнув ОСОБА_4 та скрутивши йому руки за спину повалив його на землю, а ОСОБА_3 наніс один удав рукою в тулуб ОСОБА_5, коли ОСОБА_4 лежав на землі, ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 мобільний телефон, який ОСОБА_2 передав їй та сказав, що це телефон ОСОБА_3, після чого вона провела потерпілого до дороги, повернулась до ОСОБА_2М, та ОСОБА_3 та вони втрьох пішли до кафе, де купили пива та цигарок, незабаром вони були затримані працівниками міліції, з якими був потерпілий;

- даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 10.05.2010р. ділянки місцевості біля кафе «Чернігівське» по вул.Кіото, 8 в м.Києві, в ході якого з-під каменя були вилучені гроші в сумі 12грн. (а.с.17-18);

- речовими доказами, в якості яких у справі визнані гроші в сумі 12грн. (а.с.23).

Показання підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відсутність між ними попереднього змови на відкрите викрадення майна потерпілого, спростовуються зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукуп6ності, з яких вбачається про спрямованість та узгодженість дій ОСОБА_2М, та ОСОБА_3 при вчиненні злочину щодо потерпілого, про що свідчать і самі ці дії підсудних при вчиненні злочину щодо потерпілого.

Зазначені показання підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд розцінює як намагання завадити встановленню істини по справі, зменшити ступінь своєї вини і міри відповідальності, оскільки оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази суд виходить з сукупності всіх обставин справи та бере до уваги ті з них, які переконливо свідчать про вчинення злочину щодо потерпілого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за попередньою змовою між собою, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерплого.

Враховуючи наведене, суд вважає вину підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні злочину доведеною повністю та кваліфікує дії кожного з них за ст.186 ч.2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання підсудним ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, роль та ступінь участі кожного з них у вчиненні злочину, конкретні обставини вчинення злочину, вид, кількість та вартість викраденого майна, відсутність матеріальних та моральних претензій до них з боку потерпілого, дані про особу винних, в тому числі:

ОСОБА_3 - те, що він раніше не судимий, однак притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, при цьому належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, вчинив злочин по даній справі через незначний строк, який пройшов після відбуття ним покарання за вироком суду за попередній злочин, на момент вчинення злочину не працював, позитивно характеризується по колишньому місцю проживання, його молодий вік, відношення до вчиненого;

ОСОБА_2 - те, що він раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю реєстрації, навчання, не працює, його молодий вік, відношення до вчиненого, сімейні обставини - виховання в неповній сімї однією матірю, стан здоровя матері.

Як обставину, яка згідно ч.1 ст.66 КК України пом'якшує покарання підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд визнає добровільне відшкодування завданих збитків.

На підставі ч.2 ст.66 КК України як обставину, яка помякшує покарання підсудного ОСОБА_2, суд визнає вчинення злочину вперше.

Як обставину, яка згідно ст.67 КК України обтяжує покарання підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи наявність у підсудного ОСОБА_2 кількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, з урахуванням його особи, суд приходить до висновку про можливість призначення йому покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.186 КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про неможливість виправлення та перевиховання підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та обирає їм покарання у виді позбавлення волі, яке вони мають відбувати в ізоляції від суспільства з урахуванням особи і тяжкості вчиненого ними злочину. При цьому, враховуючи дані про особу винних, конкретні обставини вчинення злочину та відсутність з боку потерпілого матеріальних та моральних претензій до підсудних, що суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 мінімальний строк позбавлення волі, який передбачений санкцією ч.2 ст.186 КК України, а ОСОБА_2 призначає покарання із застосуванням ст.69 КК України, що суд вважає необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.

Речові докази по справі: гроші в сумі 12грн. підлягають залишенню у потерпілого ОСОБА_4

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винними ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожного у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.186 ч.2 КК України, та призначити покарання:

ОСОБА_3

за ст.186 ч.2 КК України - у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі,

ОСОБА_2

за ст.186 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту затримання: ОСОБА_2 - з 15.05.2010р., ОСОБА_3 з 15.05.2010р.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без змін - утримання під вартою в Київському СІЗО Державного Департаменту України з питань виконання покарань.

Речові докази по справі: гроші в сумі 12грн. залишити у потерпілого ОСОБА_4

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженими в той же термін з моменту вручення їм копії вироку.

Головуючий: