Провадження № 1-кп/520/118/15
УХВАЛА
01.09.2015 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в приміщені суду у відкритому судовому засіданні питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні №0006397 від 07.12.2013 р., за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, українця, громадянина України, не одружений, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора прокуратури Київського району м.Одеси ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою. За наслідками розгляду цього питання суд може продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого, оскільки строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , закінчується.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки щодо нього висунута обґрунтовані підозра і обвинувачення у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі до 10 років, а також ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу, не зникли, актуального значення не втратили, продовжують існувати.
Захисник обвинуваченого заперечив проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого і заявив, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, він тяжко хворіє на СНІД 4-го ступеню, потребує лікування поза межами слідчого ізолятору, в умовах ОСІ належного лікування не отримує, вважала за доцільне змінити запобіжний захід на менш суворий вид домашній арешт.
Обвинувачений підтримав позицію захисника.
Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого, виходячи з наступного.
Так відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено і з обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється і обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.
Відповідно до ст.177 КПК України прокурором також доведена наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на переховування від суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 хоча і проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , але офіційно не працює, не має стабільного, офіційного джерела прибутку, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, а на прожиття, як це видно з висунутого обвинувачення, заробляє незаконним шляхом. Крім того встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, вчиняв інші злочини, що видно з наявних в його біографії судимостей протягом 2013 2014 років.
Судом враховується, відповідно до ст.178 КПК України тяжкість покарання, вік, репутація обвинуваченого, його майновий стан, відсутність міцних соціальних зв`язків, місця роботи, та стан здоров`я. Згідно довідки начальника Одеського слідчого ізолятору №5/12-1119 від 22.01.2015р. ОСОБА_5 отримує призначене лікування від діагностованого захворювання, і з урахуванням наслідків у стані здоров`я обвинуваченого змінюється тактика подальшого лікування.
На підставі наведених даних суд вважає, що більш м`які види запобіжних заходів, не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого, окрім застави та тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України необхідно визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину без застосування насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-317, 369-372, 132, 177, 178, 182, 183 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_5 на строк до двох місяців, тобто до 30 жовтня 2015 року.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, в сумі 85000 (Вісімдесят п`ять тисяч) гривень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу, після чого обвинувачений звільняються з-під варти.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки строком на 2 (два) місяці, з моменту звільнення з під варти, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати на реєстрацію до суду щопонеділка;
2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі не виконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ст.323 КПК України, у разі якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомив про причини своєї неявки, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1