печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю сторони обвинувачення: слідчого ОСОБА_3 та сторони захисту: захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2014 року у кримінальному провадженні №0000016 від 21.11.2012 року,

В С Т А Н О В И В :

29.04.2014 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, який було накладено ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2014 року у кримінальному провадженні №0000016 від 21.11.2012 року.

В цьому клопотанні адвокат ОСОБА_4 просить скасувати арешт майна грошових коштів у сумі 1717000,00 дол. США, 1250000,00 грн. та 9000,00 Євро накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2014 у кримінальному провадженні №0000016 від 21.11.2012 року, як необґрунтований та зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно грошові кошти у сумі 1717000,00 дол. США, 1250000,00 грн. та 9000,00 Євро.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 , подане ним клопотання в інтересах ОСОБА_5 підтримав, посилаючись на викладені у ньому доводи та просив слідчого суддю задовольнити його в повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_3 проти обставин, викладених у клопотанні, заперечував з підстав його незаконності та необґрунтованості та просив слідчого суддю відмовити у його задоволенні.

Адвокат ОСОБА_6 , мотивуючи подане ним клопотання про скасування арешту майна, який було накладено ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2014 року у кримінальному провадженні №0000016 від 21.11.2012 року вказав, що 24.03.2014 року, старший слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 діючи в порушення вимог ст.ст. 19, 41 Конституції України, вимог ч. 2 ст. 167, ч. ч. 1-4 ст. 170, ч. ч. 1-3 ст. 171, та ч. ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, за відсутності правових підстав для накладення арешту на майно, яке на праві власності належать ОСОБА_5 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про арешт майна (грошових коштів) ОСОБА_5 .

У подальшому, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2014 року накладено арешт на тимчасово вилучені речі (грошові кошти) у вигляді 1717000,00 дол. США, 1250000,00 грн. та 9000,00 Євро, які виявлені під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані обставини адвокат ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що старший слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , проігнорував той факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , станом на 21.03.2014 року, у кримінальному провадженні №0000016 від 21.11.2012 року у процесуальному статусі підозрюваного, обвинуваченого не перебували та не були особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Адвокатом ОСОБА_4 також було вказано на те, що грошові кошти, відшукані і вилучені 21.03.2014 року при проведенні обшуку за місцем проживання родини ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 не є підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; не призначалися (не використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; не є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім цього, адвокат ОСОБА_4 у поданому ним клопотанні вказав на те, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000016 від 21.11.2012 року, старший слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 не здобув належних та допустимих доказів, які б вказували на існування підстав, у зв`язку з якими закон пов`язує вичерпну необхідність здійснити арешт вказаних грошових коштів. Старший слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 не здобув доказів, які б підтверджували той факт, що вилучені грошові кошти на праві власності належать не ОСОБА_5 , а підозрюваному, обвинуваченому у кримінальному провадженні №0000016 від 21.11.2012 року, або особі, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового засідання, приходить до висновку про задоволення клопотання, з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали провадження слідчий суддя встановив, що органом досудового розслідування Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000016 від 21.11.2012 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, 21.03.2014 року старшим слідчим Генеральної прокуратури України в особливо важливих справах ОСОБА_9 , за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук в ході якого вилучено грошові кошти у сумі 1717000,00 дол. США, 1250000,00 грн. та 9000,00 Євро.

В цей же день, громадянка України ОСОБА_5 письмовою заявою повідомила старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про те, що вказані грошові кошти належать їй на праві приватної власності, які вона накопичила від ведення господарської діяльності, операцій з цінними паперами, діяльності приватного підприємця та сплатила відповідні податки з них, що підтверджується відповідними документами.

Крім цього, слідчим суддею із протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 21.03.2014 року, було встановлено, що грошові кошти, відшукані і вилучені 21.03.2014 року, при проведенні обшуку за місцем проживання його родини за адресою: АДРЕСА_1 , належать його дружині ОСОБА_5 на праві приватної власності, які вона заробила за останні двадцять років. Також слідчим суддею було встановлено, що свідком ОСОБА_7 до протоколу вказаного допиту були долучені копії документів, що підтверджували походження грошей, які були вилучені під час проведення вказаного обшуку, а саме: копію довідки ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька від 17.03.2014 року, копію декларації про матеріальний стан від 17.03.2014 року та копію витягу з центральної бази даних державного реєстру фізичних осіб ДПА України від 18.03.2014 року.

Як вбачається слідчим суддею, із довідки Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька від 21.03.2014 року №8730/10/05-62-17-04, довідки Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька від 17.03.2014 року №7915/10/05-62-17-04, довідки Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька від 17.03.2014 року №7916/10/05-62-17-04, сукупний дохід ОСОБА_5 за 2006-2013 рокисклав14279714,00 грн.

З матеріалів справи та отриманих пояснень учасників судового засідання, слідчим суддею встановлено, що в матеріалах кримінального провадження №0000016 від 21.11.2012 року, відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б вказували на те, що грошові кошти вилучені 21.03.2014 року, за адресою: АДРЕСА_1 є грошовими коштами, які підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Припущення старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про те, що грошові кошти у сумі 1717000,00 дол. США, 1250000,00 грн. та 9000,00 Євро, які були вилучені за адресою: АДРЕСА_1 є майном, яке було здобуте у результаті кримінального правопорушення, є безпідставним та необґрунтованим.

Обставини про те, що за місцем проживання наближеної до ОСОБА_10 особи ОСОБА_7 , який є чоловіком сестри ОСОБА_10 та займає посаду першого заступника голови Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, зберігаються предмети і документи, які мають значення для розслідування кримінального провадження, а також гроші та цінності здобуті злочинним шляхом, якими за сприяння ОСОБА_10 заволоділи ТОВ «Албента», ТОВ «Ойл Рівер», TOB «Украгро-5», TOB «Цукрово-рафінадний комбінат «Володимирцукор», є безпідставними та необґрунтованими, оскільки станом на 21.03.2014 року, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000016 від 21.11.2012 року у процесуальному статусі підозрюваного, обвинуваченого не перебували та не були особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Заборона використання житлового приміщення, в якому на законних підставах проживають будь-які особи, не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів клопотання та необхідність скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2014 року, на тимчасово вилучені речі (грошові кошти) у вигляді 1 млн. 717 тис. доларів США, 1 млн. 250 тис. грн. та 9 тис. євро, які виявлено під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_2 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-175, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 березня 2014 року у кримінальному провадженні №0000016 від 21 листопада 2012 року - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2014 року, на тимчасово вилучені речі (грошові кошти) у вигляді 1 млн. 717 тис. доларів США, 1 млн. 250 тис. грн. та 9 тис. євро, які виявлено під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1