І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2015 року м. Запоріжжя
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого малолітню дитину, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого в силу ст. 89 КК України,
обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,
обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, має середньо - спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не засудженого,
обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
Органом досудового розслідування ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачуються в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України за наступних обставин. 19.07.2014 року в нічний час ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , пересувались містом Запоріжжя на автомобілі «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням останнього та маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, здійснювали телефонні дзвінки з мобільних телефонів на стаціонарні номери мешканців м.Запоріжжя.
20.07.2014 року приблизно о 00 годині 30 хвилині ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, здійснили телефонний дзвінок на стаціонарний номер телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 .
Під час телефонної розмови, останні представились потерпілій її онуком та під вигаданим приводом здійснення операції потерпілому в дорожньо-транспортній події, якого начебто збив її онук, звернулися з проханням до потерпілої ОСОБА_9 передати їм гроші.
Після чого, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , неодноразово здійснили телефонні дзвінки на стаціонарний номер телефону потерпілої, під час яких представились другом її онука на ім`я ОСОБА_10 та пояснили, що гроші необхідно передати вищевказаній особі, яка під`їде на автомобілі до будинку АДРЕСА_4 , тим самим ввели потерпілу в оману.
20.07.2014 року, приблизно о 00 годині 55 хвилині ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою між собою, знаходячись в салоні автомобіля «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зупинились напроти будинку № 20 по вул. Немировича-Данченко в м. Запоріжжі, де ОСОБА_4 , діючи згідно розробленого плану, відомого всім співучасникам, не виходячи з салону автомобіля, звернувся до потерпілої, якій представився як друг її онука на ім`я ОСОБА_10 та повідомив, що гроші необхідно передати саме йому. Потерпіла ОСОБА_9 , перебуваючи під впливом обману та не усвідомлюючи дійсності, передала ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2000 гривень.
Умисні дії ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
На виконання вимог ч. 2 ст. 340 КПК України суд роз`яснив потерпілій ОСОБА_9 її право підтримувати обвинувачення в суді та після висловлення згоди на підтримання обвинувачення, судом надано час для підготовки до судового розгляду.
Потерпіла ОСОБА_9 , будучи повідомленою належним чином про день та місце судового розгляду кримінального провадження, у судові засідання, призначені на 18.06.2015 року та 12.08.2015 року не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.
Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , просили закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст.190 КК України у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення та повторною неявкою потерпілої у судове засідання, яка прирівнюється до відмови від обвинувачення.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали можливим закрити кримінальне провадження відносно обвинувачених, дослідивши постанову прокурора про відмову від підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.5 ст. 340 КПК України у випадку, якщо потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення в суді, кримінальне провадження за відповідним обвинуваченням набуває статусу приватного і здійснюється за процедурою приватного обвинувачення.
Відповідно до ч. 6 ст. 340 КПК України повторне неприбуття в судове засідання потерпілого, який був викликаний у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом у інший спосіб), без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття після настання обставин, передбачених у частинах другій і третій цієї статті, прирівнюється до його відмови від обвинувачення і має наслідком закриття кримінального провадження за відповідним обвинуваченням.
Згідно п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом; відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення тягне за собою закриття кримінального провадження; відмова потерпілого, від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ч.7 ст. 284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9 ч. 1 ст. 284 КПК України, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Дослідивши вищезазначені обставини, враховуючи відмову прокурора від підтримання державного обвинувачення та повторну неявку потерпілої ОСОБА_9 у судове засідання, яка прирівнюється до відмови від обвинувачення, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України підлягає закриттю у зв`язку з відмовою прокурора та потерпілої від обвинувачення.
Керуючись ст. ст. 284, 340, 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .