Єдиний унікальний номер 722/1788/15-к
Номер провадження 1-в/722/318/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю: прокурора: ОСОБА_3

представника СВК № 67 ОСОБА_4

та засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сокирянської виправної колонії №67 Відділу Державної пенітенціарної служби України у Чернівецькій області справу за клопотанням (поданням) засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі та переведення у Долинський виправний центр Івано-Франківської області,-

В С Т А Н О В И В :
03.11.2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі та переведення у Долинський виправний центр Івано-Франківської області.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник СВК №67 у вирішенні клополтання засудженого покладався на розсуд суду.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого щодо заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш мёяким покаранням у виді обмеження волі не заперечував, в частині клопотання про переведення у Долинський виправний центр заперечував з тих підстав, що дане питання не може вирішуватися судом.

Дослідивши додані до клопотання письмові документи, матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 та інші документи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.06.2013 року за ст.ст. 194 ч. 2, 71 ч.1 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

В даний час засуджений відбуває покарання в Сокирянській виправній колонії.

З досліджених судом долучених адміністрацією СВК-67 до клопотання засудженого документів, а також документів, що містяться в особовій справі засудженого встановлено наступні обставини:

В місцях позбавлення волі засуджений перебуває з 01.07.2011 року. За час перебування в СІЗО м. Львів був двічі притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав.

До СВК №67 ОСОБА_5 прибув 10.08.2013 року.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч.1 ст.118 КВК України засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях позбавлення волі і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах, за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.

Отже, виходячи із вказаної норми закону, обов`язок щодо створення відповідних умов для праці та працевлаштування засудженого покладено виключно на адміністрацію установи виконання покарань.

Судом встановлено, що в матеріалах особової справи засудженого та поданих до суду адміністрацією СВК №67 документах відсутні будь-які докази ухилення чи відмови засудженого ОСОБА_5 від запропонованих адміністрацією колонії робіт.

З наведених підстав, суд вважає необгрунтованими викладені у характеристиці обставини щодо відсутності звернень засудженого до адміністрації з приводу його працевлаштування з самого моменту його прибуття в СВК №67.

Як вбачається із атестаційних листів засудженого ОСОБА_5 , зокрема:

?з 2014 року до 2015 року останній не став на шлях виправлення;

?станом на 15.07.2015 року стає на шлях виправлення.

З довідки про заохочення та стягнення встановлено, що за час перебування в установі до моменту звернення з клопотанням до суду ОСОБА_5 тричі був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог режиму відбування покарання, стягнення погашені у встановленому законом порядку.

Разом з тим, 05.04.2015 року ОСОБА_5 винесено заохочення у виді подяки за сумлінну поведінку і ставлення до праці по підсумках І кварталу 2015 року.

Як встановлено із змісту характеристики від 01.11.2015 року, із вересня 2014 року і по даний час засуджений працевлаштований в якості різноробочого в деревообробному цеху. До роботи відноситься відповідально, покладені перед ним змінні виробничі завдання намагається виконувати. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та прилужкову тумбочку намагається утримувати в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Роботи із благоустрою установи та сомообслуговування виконує. За період відбування покарання в установі здобув професію «токар» в навчальному центрі при установі. По підсумках конкурсу фахової майстерності був відзначений керівництвом навчального цетру.

З довідки №791 від 30.10.2015 року, виданої відділом організації та нормування праці СВК встановлено, що ОСОБА_5 з вересня 2013 року по серпень 2014 року включно на виробництві установи не працював, жодних норм виробітку не виконував. За період з листопада 2014 року по вересень 2015 року засуджений щомісячно працював на виробництві установи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Згідно п.2 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

На день звернення до суду та на день розгляду даної справи ОСОБА_5 , який засуджений за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, фактично відбув більше 2/3 строку призначеного покарання.

Враховуючи наведені вище вимоги законів та встановлені обставини в їх сукупності, із врахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі довів, що став на шлях виправлення.

Суд враховує, що задоволення судом клопотання засудженого про застосування щодо нього вимог ст.82 КК України має на меті не остаточно звільнити засудженого від відбування покарання, а передбачає продовження відбування ним більш м`якого виду покарання, продовження процесу виправлення та подальшу можливість доведення свого виправлення.

За таких обставин, ОСОБА_5 заслуговує заміни йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, тому його клопотання в даній частині підлягає до задоволення.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_5 в частині його переведення в Долинський виправний центр Івано-Франківської області, суд виходить з наступного:

Ст.537 КПК України визначено перелік питань, які має право вирішувати суд під час виконання вироків, а ч.2 ст.539 КПК України передбачено, які питання, пов`язані із виконанням вироку, може вирішувати місцевий суд, у межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання та які питання може вирішувати суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок. Жодними іншими статтями КПК України не передбачено вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку.

При цьому, ні ст.537, ні ст. 539, ні жодними іншими статтями КПК України не передбачено розгляд місцевим загальним судом клопотань засуджених про їх переведення в конкретну установу виконання покарань, оскільки вирішення даних питань відноситься до повноважень спеціально створених комісій ДПтСУ, а суд не заміняє собою повноважень органів, передбачених законодавством.

За таких обставин, клопотання засудженого в даній частині не підлягає до задоволення.

На підставі ст. 82 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.3, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

ОСОБА_5 замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Самбірського міського районного суду Львівської області від 13.06.2013 року, за ст.ст. 194 ч. 2, 71 ч.1 КК України на 02 (два) роки 05 (п`ять) місяців 13 (тринадцять) днів обмеження волі.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7-ми днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд.

Суддя Сокирянського районного
суду Чернівецької області ОСОБА_1