ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

з участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004169 від 06.09.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Мала-Орловка Шахтарського району Донецької області, освіта неповна середня, не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 1 статті 152 Кримінального кодексу України,-
ВСТАНОВИВ:

06.09.2015 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_4 знаходився по АДРЕСА_2 , де побачив потерпілу ОСОБА_6 , яка проходила по вказаній вулиці. Після чого у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на статеві зносини із застосуванням фізичного насильства (зґвалтування). Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до потерпілої ОСОБА_6 та усвідомлюючи для себе, що для реалізації умислу йому необхідно подавити волю потерпілої до спротиву, несподівано наніс один удар правою рукою в область лівого ока ОСОБА_6 , від якого остання втратила рівновагу та впала на землю. Після чого, користуючись свою перевагою в фізичній силі та, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 схопив потерпілу ОСОБА_6 , яка в цей час знаходилась в положенні лежачи на землі, за волосся та відтягнув до кущів. Далі, ОСОБА_4 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає й не завадить доведенню умислу до кінця, схилився до ОСОБА_6 , яка в цей час лежала на землі, та став торкатися руками до статевого органу останньої проти її волі, засунувши свою ліву руку під спідницю та нижню білизну. ОСОБА_6 почала кричати та здійснювати опір злочинним діям ОСОБА_4 , в ході якого вкусила останнього за мізинець лівої руки. ОСОБА_4 розуміючи, що він своїми діями недостатньо подавив волю ОСОБА_6 до спротиву, та не бажаючи припиняти свої злочинні дії, наніс останній один удар правим кулаком в область нижньої губи та почав обома руками здавлювати її шию. ОСОБА_6 , втративши здатність до спротиву та усвідомлюючи реальну загрозу для свого життя та здоров`я, почала просити ОСОБА_4 припинити свої злочинні дії, але останній на прохання ніяк не відреагував та продовжив руками торкатися до статевого органу ОСОБА_6 , збуджуючи себе для подальшого статевого акту. Через декілька хвилин ОСОБА_4 , почувши сторонніх людей, які йшли неподалік від місця вчинення ним злочину, злякався, що він може бути затриманий на місці вчинення злочину та покинувши ОСОБА_6 , зник, внаслідок чого не зміг довести злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі. Потерпілій ОСОБА_6 злочинними діями ОСОБА_4 були спричинені наступні тілесні ушкодження: синці на голові та ногах, садно на тлі синця на голові та садна на ногах та слизовій оболонці нижньої губи, що відносяться до легких за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 1 статті 152 Кримінального кодексу Україниу повному обсязі, та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, пояснивши що доповнити йому нічого.

Суд зі згоди прокурора, обвинуваченого, його захисника, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому суд з`ясував чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачений буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за частиною 3 статті 15, частиною 1 статті 152 Кримінального кодексу України незакінчений замах на статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування або з використанням безпорадного стану потерпілої особи (зґвалтування).
У відповідності із пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №5 «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи», зґвалтування вважається закінченим злочином з моменту початку статевих зносин, при цьому не має значення, чи закінчила винна особа статевий акт у фізіологічному розумінні. Насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом вважається закінченим злочином з початку здійснення дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення статевої пристрасті неприродним способом. Дії, спрямовані на вчинення зґвалтування або насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, але не доведені до кінця з причин, що не залежали від волі винної особи, слід розглядати як замах на зґвалтування чи замах на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом і кваліфікувати із посиланням на відповідні частини статті 15 Кримінального кодексу України.
При вирішенні питання про покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь важкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 в силу статті 89 КК України раніше не судимий, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, перебуває на обліку в психоневрологічному диспанцері з 1987 року, згідно висновку судово-психіатрічного експерта № 821, в момент вичнення злочину, розумів значення своїх дій та мог керувати ними.

Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, обставин, що обтяжує відповідальність ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини 1 статті 152 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 1 статті 152 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,утримувати в умовах Харківської установи виконання покарань №27 Управління Державної Пенітенціарної служби України в Харківській області.

Строк відбування покарання враховувати з моменту фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий: