Справа № 307/3197/15-к
Провадження № 1-кс/307/381/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2015 року м. Тячів
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 скаргу підтримали, посилаючись на викладені в ній підстави та просять її задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні пояснив, що в ході проведення досудового розслідування ним як слідчим доручення для встановлення інших очевидців події не давалися. Вважає, що оскаржувана винесена ним постанова про закриття кримінального провадження є законною, а тому просить в задоволенні скарги відмовити.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що скарга є безпідставною, оскільки були проведені всі необхідні слідчі дії та дослідження. Просить в задоволенні скарги відмовити.
Вивчивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно й неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують, чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ст.40 ч.2 КПК України передбачено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, уповноважений проводити(слідчі (розшукові) дії, у випадках встановлених цим кодексом.
З оскаржуваної постанови слідчого від 30.07.2015 року та матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході проведення досудового розслідування було допитано в якості потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що прибираючи позаду будинку, який межує з її сусідкою ОСОБА_7 , та з якою в неї тривалий час неприязні відносини, остання підійшла до огорожі і безпричинно нанесла їй удар в голову палицею, після чого схопила за волосся та притягнувши до сітки, нахилила її на свій бік, тиснула за руки та била руками по різних частинах тіла та в подальшому на її крик, підбігла мати ОСОБА_8 , яка відтягнула її від ОСОБА_7 , після чого та її відпустила.
Допитана з даного приводу в якості свідка ОСОБА_8 , яка є матір`ю потерпілої ОСОБА_5 , показала, що 7 травня 2015 року, близько 18 години, вона знаходилася в будинку. Її донька ОСОБА_5 виконувала роботу по дворогосподарству і в цей час вона почула як кричить її донька, після чого вона відразу вибігла на вулицю та побачила на подвір`ї позаду будинку, який межує із ОСОБА_7 , що остання, перебуваючи на своєму подвір`ї, схопила через сітку її доньку за волосся та б`є руками по різних частинах тіла. Вона почала кричати на ОСОБА_7 , підійшла до них та схопивши за руку ОСОБА_7 , почала її забирати від своєї доньки, під час чого ОСОБА_7 впала спиною на землю, а вона разом з донькою пішли до будинку.
Також з постанови слідчого вбачається, що слідчий дійшов висновку, що зважаючи на те, що свідок ОСОБА_8 є рідною матір`ю потерпілої ОСОБА_5 є підстави вважати, що її покази не повністю відповідають дійсності, у зв`язку з чим на них не можна базуватись при доказуванні вини ОСОБА_7 , а під час проведення слідчих дій було встановлено, що свідків даної події більше не було. Також зазначено, що в ході проведення досудового розслідування не здобуто достатньо доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 справді 07.05.2015 року спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження, а тому не має підстав для оголошення їй підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.1 КК України. Крім того, не виключено, що наявні у потерпілої тілесні ушкодження, вона могла отримати і при інших обставинах.
Відповідно до ст. 94 КПК слідчий повинен оцінювати кожний доказ ґрунтуючись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Крім того, відповідно до вимог п.п.2,3 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а резолютивна частина - відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Указані вимоги закону слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження дотримані не були.
Так, приймаючи постанову про закриття кримінального провадження слідчий лише виклав зміст заяви ОСОБА_5 , її покази як потерпілої, покази допитаного свідка, та що в ході досудового розслідування не здобуто доказів вини ОСОБА_7 , а тому не має підстав для оголошення їй підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.1 КК України.
З наданих матеріалів провадження вбачається, що слідчим ОСОБА_4 при винесенні оскаржуваної постанови від 30.07.2015 року про закриття кримінального провадження не були взяті до уваги покази потерпілої ОСОБА_5 щодо заподіяння їй ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, та покази свідка ОСОБА_8 , не усунуто протиріччя з приводу події, яка сталася 7 травня 2015 року, не дано оцінку доказам з точки зору належності, допустимості, достовірності, зокрема висновку експерта від 5 червня 2015 року за №392, відповідно до якого в ОСОБА_5 мають місце легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, які могли виникнути від локальних ударів руками, ногами та палкою та не є характерними для падіння, а також не дано оцінки сукупності вказаних зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Крім того, суд зазначає, що в ході проведення досудового розслідування, слідчим була визначена попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження. тоді як з матеріалів провадження вбачається, що потерпілій ОСОБА_5 були заподіяні легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
З огляду на те, що слідчим в ході розгляду заяви особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 не вчинено всіх необхідних слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, викладених у заяві, не надано належної оцінки фактичним даним вказаним ОСОБА_5 , не наведено жодних вагомих підстав закриття кримінального провадження, які згідно КПК України можуть братися до уваги, як належні, тому зазначені обставини в своїй сукупності на думку суду призвели до винесення передчасного та упередженого процесуального рішення.
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова слідчого від 30.07.2015 року підлягає до скасування.
Керуючись ст.ст.303, 306, 307, 309 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Зобов`язати СВ Тячівського РВ УМВС України у Закарпатській області відновити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, про що внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тячівського ОСОБА_1