Справа № 191/2634/15-к
Провадження № 1-кп/191/306/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження за №0001344 від 15 липня 2015 року, обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Синельникове Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, розлученого, маючого малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
14 липня 2015 року до ЧЧ Синельниківського МВ з Синельниківського ОМВК надійшли матеріали у відношенні військовозобов`язаного ОСОБА_3 , котрому була вручена повістка про прибуття до Синельниківського ОМВК для уточнення облікових даних та проходження медичної комісії на 09-00 годин 09 червня 2015 року. 19 травня 2015 року ОСОБА_3 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на виконання Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» для проходження медичного огляду та відповідно до постанови ВЖ від 09 червня 2015 року був визнаний придатним за станом здоров`я для проходження військової служби.

У подальшому на виконання Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» для проведення призову за мобілізацією та відправлення у військову частину однієї із військових частин України за військовою спеціальністю ВОС 869 569 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 09 червня 2015 року була вручена бойова повістка на ім`я останнього про виклик його до призовної дільниці розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , о 08 годині 00 хвилин 11 червня 2015 року для відправлення до військової частини. Однак, всупереч вимог законодавства, військовозобов`язаний ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх суспільно небезпечних дій, достовірно знаючи про час та місце його відправки у війська для проходження військової служби у зв`язку з призовом за частковою мобілізацією, з метою ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, до ІНФОРМАЦІЯ_4 у зазначений час не прибув, причину неявки не повідомив.

Умисні дії ОСОБА_3 виразилися в ухиленні від призову за мобілізацією, які кваліфікуються за ст.336 КК України.

30 липня 2015 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Синельниківської міжрайонної прокуратури юристом 3 класу ОСОБА_8 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001344 від 04 червня 2015 року, з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_3 з другої сторони було укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, та згідно умов якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, сторонами погоджено покарання ОСОБА_3 у вигляді 2 років позбавлення волі із звільненням його від відбування основного покарання з випробуванням на 1 рік на підставі ст.75 КК України.

В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні у повному обсязі та пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його боку є добровільним, просить суд затвердити угоду.

Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Суд, заслухавши думки прокурора, захисника та обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, доходить до таких висновків.

У відповідності до ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У ч.1 ст.475 КПК України зазначено, що суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, яке згідно ст.12 КК України є кримінальними правопорушеннями середньої тяжкості.

На думку суду укладена сторонами угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, оскільки її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, укладення угоди між сторонами є добровільним, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання із звільненням його від відбування основного покарання з випробуванням.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироку законної сили суд вважає за необхідне не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 липня 2015 року в кримінальному провадженні №0001344 від 15 липня 2015 року між прокурором Синельниківської міжрайонної прокуратури юристом 3 класу ОСОБА_8 та ОСОБА_3 про визнання винуватості за ст.336 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 впродовж іспитового строку не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_3 про те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1