Справа № 591/5501/15-к
Провадження № 1-кс/591/1330/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2015 року м. Суми
Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб прокуратури Сумської області,
в с т а н о в и в :
До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми зі скаргами на бездіяльність службових осіб прокуратури Сумської області щодо розгляду заяв про вчинення злочинів та невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які були об`єднані в одне провадження, звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які мотивували тим, що 30 липня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до прокурора Сумської області з заявою про вчинення слідчим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст. 396 КК України, а також вчинення суддею Лебединського райсуду ОСОБА_7 злочинів, передбачених ст.ст. 256 та 396 КК України. Оскільки відомості по наведеним повідомленням до ЄРДР внесені не були, просили суд зобов`язати прокурора Сумської області ОСОБА_8 внести відомості по зазначеним заявам про вчинення злочинів до ЄРДР, винести постанову про залучення ОСОБА_3 потерпілим та одночасно законним представником ОСОБА_4 , застосувати запобіжний захід у вигляді взяття під варту до осіб, які викрали його доньку, надати повідомлення про підозру ОСОБА_9 та іншим особам, які викрадали його доньку, взяти під захист його та його доньку.
В судове засідання ОСОБА_3 будучи неодноразово повідомленим належним чином не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Представник прокуратури Сумської області в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, згідно поданої заяви просив скаргу слухати у його відсутність.
Дослідивши матеріали об`єднаної скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню в зв`язку з наступним.
З матеріалів справи вбачається, що 30 липня 2015 року потерпілий ОСОБА_3 , діючи в своїх інтересах та в інтересах своєї доньки ОСОБА_4 звернувся до прокурора Сумської області з заявою про вчинення злочину групою службових осіб, де зокрема зазначав і про вчинення слідчим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст. 396 КК України, а також вчинення суддею Лебединського райсуду ОСОБА_7 злочинів, передбачених ст.ст. 256 та 396 КК України.
Відомості по наведеному повідомленню до ЄРДР внесені не були, про що ОСОБА_3 було направлено відповідь 1-м заступником прокурора Сумської області ОСОБА_10 від 31 липня 2015 року за № 17-2533-15.
Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року, згідно пп. 4 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Ця вимога передбачена і п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до ЄРДР.
Аналізуючи наведені норми, суд приходить висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто злочину або кримінального проступку.
Заява ОСОБА_3 відносно слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 та судді Лебединського райсуду ОСОБА_7 носить узагальнений характер, викладена в формі необґрунтованих та невмотивованих припущень заявника, з її змісту вбачається, що в ній відсутні відомості щодо обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
За таких обставин в задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо внесення відомостей до ЄРДР належить відмовити.
Вирішення питання про покладення на прокурора обов`язку застосувати запобіжний захід не віднесено до визначеної ст.303 КПК України компетенції слідчого судді, а тому, в цій частині доводи скарги не підлягають задоволенню.

Скарга в частині зобов`язання прокурора винести постанову про залучення ОСОБА_3 в якості потерпілого та представника потерпілого малолітньої доньки також задоволенню не підлягає, оскільки відмовлено у внесенні відомостей до ЕРДР, а щодо іншого кримінального провадження, то ОСОБА_3 не надано постанови слідчого про відмову в присвоєнні такого статусу, питання ж про призначення ОСОБА_3 законним представником потерпілої було вирішено ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_11 від 24.07.2015 року.
В частині взяття під захист скаржників скарга також не підлягає задоволенню, оскільки скаржниками не надано будь-яких доказів звернення до слідчого з такими клопотаннями, доказів відмови в застосуванні заходів безпеки при наявності обґрунтованих підстав та обґрунтування необхідності застосування таких заходів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовити за необгрунтованістю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1