Провадження № 1-кп/734/5/16 Справа № 734/3227/15-к
іменем України
13 січня 2016 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
із участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастова Київської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, курсанта 3 навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , військове звання - солдат, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя військової частини польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 407 і ч. 4 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в:
29 січня 2015 року ОСОБА_5 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14 січня 2015 року та в той же день направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
За наказом № 19 від 29 січня 2015 року командира військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 призначений на посаду курсанта 3 навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону вказаної військової частини та зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення, а також відповідно до ст.ст. 2, 4 і 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до ст.ст. 17 і 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Відповідно до ст.ст. 1 і 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни.
У відповідності до вимог ст.ст. 11, 16 і 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, повинен: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги; віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
У порушення вищевказаних вимог солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини польова пошта НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , приблизно о 21.00 годині 1 березня 2015 року самовільно залишив територію вказаної військової частини і повернувся 16 березня 2015 року до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Крім того, солдат ОСОБА_5 приблизно о 21.00 годині 19 березня 2015 року повторно самовільно залишив територію вказаної військової частини.
Під час незаконного перебування за межами військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 до органів місцевої влади і військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити, тобто солдат ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину тривалістю понад один місяць, в умовах особливого періоду, який відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VІІ, розпочався 17 березня 2014 року.
Таким чином, солдат ОСОБА_5 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17 і 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 4 і 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16 і 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, з метою невиконання свого військового обов`язку, не одержавши дозволу відповідного начальника, самовільно залишив вказану військову частину. Під час незаконного перебування за межами указаної військової частини солдат ОСОБА_5 до органів місцевої влади і військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.
Обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) визнав і показав, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 . Приблизно о 21.00 годині 1 березня 2015 року самовільно залишив територію військової частини і повернувся до військової частини НОМЕР_1 16 березня 2015 року. Також приблизно о 21.00 годині 19 березня 2015 року самовільно залишив територію цієї військової частини. Причиною самовільного залишення військової частини є те, що захворіла його матір, яка є пенсіонером, та потребувала сторонньої допомоги. Має намір продовжувати військову службу у Збройних Силах України. Висловив щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів).
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які учасниками судового провадження не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При встановлених обставинах і оцінюючи перевірені докази, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив: 1)самовільне залишення військової частини тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 407 КК України; 2)самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує визнання вини, щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень (злочинів), вчинення кримінальних правопорушень (злочинів) внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів) та особу винного, який задовільно характеризується за місцем проходження військової служби, і вважає необхідним за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), з урахуванням особи винного, на підставі ст. 69 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкціях ч. 2 ст. 407 і ч. 4 ст. 407 КК України, - у виді арешту. Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив декілька кримінальних правопорушень (злочинів), тому покарання необхідно призначати йому відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, тобто покарання за сукупністю злочинів.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 і 376 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 407 і ч. 4 ст. 407 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання: за ч. 2 ст. 407 КК України із застосуванням ст.ст. 69 і 60 КК України - у виді арешту строком на 2 (два) місяці; за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст.ст. 69 і 60 КК України - у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців із відбуванням покарання на гауптвахті відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ).
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 відраховувати з 11.00 години 21 вересня 2015 року, тобто із часу фактичного затримання.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів із моменту проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який перебуває під вартою, у такий же строк із моменту вручення копії вироку.
Суддя