Провадження №1-кп/522/153/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002906 від 08.04.2014 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, молдованина, маючого середню освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше тричі засудженого:

- 21.08.2007 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 09.11.2011 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.. 185 ч. 2 КК України до 3 місяців арешту;

- 18.12.2012 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.ст. 185 ч.2, 309 ч.1 КК України до 6 місяців арешту;

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд,-
В С Т А Н О В И В:

Як було встановлено та доведено судом в судовому засіданні - 31.03.2014 року, приблизно о 20 годині 10 хвилин, ОСОБА_7 діючи навмисно за попередньою змовою з двома іншими не встановленими у ході слідства особами, зайшли до розташованого по АДРЕСА_3 магазину «Лукошко», де зорієнтувавшись в оточуючій обстановці побачили, що за касовим апаратом вищевказаного магазину відсутній касир, а на вхідній двері не має охоронця, один із невстановлених співучасників почав відволікати покупців шляхом вчинення сварки та витребуванням «книги скарг», а в цей час ОСОБА_7 разом іншим не встановленим у ході слідства співучасником підійшли до касового апарату, який в цей момент був зачинений, де ОСОБА_7 відкрив його та заволодів частиною наявних в ньому грошових коштів у сумі 2050 гривень, після чого вибіг із магазину.

Через деякий час із магазину також вибігли двоє інших невстановлених у ході слідства співучасників ОСОБА_7 та усі втрьох зникли у невідомому напрямку, завдавши потерпілій фізичній особі - підприємцю ОСОБА_8 матеріальний збиток у розмірі 2050 гривень.

Крім того, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на вчинення кримінальних правопорушень, 08.05.2014 року, приблизно 06 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись неподалік від залізничної платформи станції Одеса - Застава-2 у м. Одесі та маючи злочинний намір на відкрите заволодіння чужим майном, підійшов до раніше незнайомої йому жінки, встановленої у ході слідства як ОСОБА_9 , та застосувавши до неї небезпечне для життя та здоров`я насильство, зірвав з шиї потерпілої золотий хрестик з золотим медальйоном та шматочком золотого ланцюжка, завдавши останній матеріальну шкоду у розмірі 2000 тисяч гривень, після чого з місяця скоєння кримінального правопорушення втік, а викраденими речами розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України визнав частково та вказав, що дійсно 31.03.2014 року у вечірній час він зайшов до магазину «Лукошко» по АДРЕСА_3 , де побачив, що біля одного із касових апаратів магазину відсутній касир, рядом нікого не було, тому він вирішив скоїти крадіжку грошей із касового апарату, для чого відкрив ящик, звідки викрав гроші в сумі 2050 гривень, після чого із магазину став виходити, не зважаючи на якісь викрики із залу магазину. Викрадення грошей скоїв він самостійно, з ним особисто нікого не було. Були там якісь громадяни і також щось робили, але він до них ніякого відношення не мав. Грабіж 08.05.2014 року рано вранці неподалік від залізничної платформи станції Одеса - Застава-2 у м. Одесі ОСОБА_9 він не скоював, в указаний час знаходився за місцем свого проживання, не маючи змоги вийти на вулицю взагалі після отриманих травм після свого побиття незнайомими громадянами.

Крім часткового визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_7 , провина його у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2 КК України доведена в повному обсязі та підтверджується:
Поясненнями потерпілої ОСОБА_9 , яка вказала, що 08.05.2014 року рано вранці вона йшла на роботу в районі залізничної платформи Одеса-Застава-2, де зустрілася із раніше незнайомим ОСОБА_7 , який перегородив їх дорогу та спитав, чи ходять так рано поїзди, вона відповіла, що ні, але він не пропустив, а потім насильно зірвав із її шиї золотий ланцюжок, після чого втік. Вона його не досить добре запам`ятала, але коли побачила у відділку міліції, то відразу впізнала, що підтвердила підписом в протоколі впізнання.

Поясненнями свідків:

- ОСОБА_10 , який вказав, що він був запрошений працівниками міліції в якості понятого при впізнанні особи, де побачив 4-х чоловік, які були представлені для впізнання жінці, яка відразу вказала на молодого хлопця, як на особу, яка раніше її ограбила. Цією особою виявився ОСОБА_7 , як він назвався. Ніяких підказок чи інших порушень при вказаній слідчій дії не було, ніхто, в тому числі і ОСОБА_7 скарг не подавав.

- ОСОБА_11 , який вказав, що також був задіяний в якості понятого при впізнанні жінкою грабіжника із чотирьох представлених осіб і вона відразу ж вказала на молодого хлопця із темним обличчям, як на грабіжника, який назвався ОСОБА_7 , при цьому ніяких заяв чи скарг не висказав.

- ОСОБА_12 , яка вказала, що 01.05.2014 року на вулиці її брата ОСОБА_7 сильно побили, поламали йому ребра, його відвезли в лікарню, де він лікувався, після чого вона забрана його до себе додому, де він до 16.05.2014 року не виходив навіть із квартири, що виключає можливість його участі у вказаному пограбуванні.

Між тим довідка лікарні № 11 від 11.02.2015 року та довідка від 05.06.2015 р. вказують, що ОСОБА_7 звернувся 01.05.2014 року самостійно в прийомне відділення МКЛ-11, де у нього було встановлено: ушиби голови та рекомендовано нагляд, навіть не лікування в поліклініці за місцем проживання. При цьому було зазначено, що лікарю ОСОБА_7 вказав, що травма не виробнича і не кримінальна, щоб в органи міліції повідомлень не надсилали.

Тому пояснення самого ОСОБА_7 , а також його близьких родичів, що він тяжко постраждав від побиття та не міг самостійно пересуватися суд, а тому і скоїти грабіж 08.05.2014 року оцінює критично.

Протоколом впізнання особи від 13.05.2014 року, в якому вказано, що потерпіла ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_7 , як особу, здійснившу на неї напад і відкрито вкрала її золоті прикраси.

Інші докази, в тому числі грабіж від 31.03.2014 року в магазині «Лукашко» на підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників процесу, cудом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у грабіжі, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно, поєднаний з насильством, який не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд вбачає визнання та щире каяття по одному епізоду скоєння злочинів, активне сприяння розкриттю злочину, те, що він позитивно характеризується.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, суд не знаходить.

На обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах обвинувачений не значиться.

Враховуючи часткове визнання вини ОСОБА_7 , наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, але наявність по погашених судимостей, що вказує суду на небажання його встати на шлях виправлення, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства та до нього не можливо застосувати положення ст. 75 КК України.

Питання про речові докази віршується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 128, 349, 368-371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 13.05.2014 року.

Речові докази по справі: - золотий ланцюжок довжиною 46 сантиметрів, тонкий в розірваному стані - вважати повернутим за належністю ОСОБА_9 ; DVD-R - диск на якому мається відеозапис з камери відео спостереження за 04.02.2014 року, розташовані в приміщенні "Лукошко", який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в Апеляційний суд Одеської області апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому.

Суддя Приморського райсуду м.Одеси ОСОБА_1