Справа №573/18/16-к
Номер провадження 1-в/573/13/16

УХВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и
21 січня 2016 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі клопотання Міністерства юстиції України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Коршачина Білопільського району Сумської області, з повною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Люблінського районного суду м. Москва за ч. 3 ст. 30, п. «б» ч. 2 ст. 158 КК РФ до позбавлення волі строком 1 рік, судимість не знята і не погашена,

- про приведення у відповідність до кримінального законодавства України вироку Останкінського районного суду м. Москва Російської Федерації від 28 жовтня 2013 року,
в с т а н о в и в :
Вироком Останкінського районного суду м. Москва Російської Федерації від 28 жовтня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 2 ст. 161 КК РФ за скоєння замаху на грабіж із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк покарання визначено відраховувати з 02 червня 2013 року.

Апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Московського міського суду від 26 лютого 2014 року вказаний вище вирок залишено без змін і з цього часу він набрав чинності.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся із заявою про передачу його в Україну для подальшого відбування покарання.

05 січня 2016 року Міністерство юстиції України звернулося до Білопільського районного суду Сумської області з клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 у відповідність з чинним законодавством України.

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , яка просила задовольнити клопотання Міністерства юстиції України та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 3 статті 609 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що після надходження всіх необхідних документів Міністерство юстиції України протягом місяця розглядає надіслані матеріали та в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Частинами 1 та 2 статті 610 КПК України передбачено, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.

До клопотання Міністерство юстиції України подає на розгляд суду такі документи:

1) копію вироку разом з документом, що підтверджує набрання ним законної сили;

2) текст статей кримінального закону іноземної держави, на якому ґрунтується вирок;

3) документ про тривалість відбутої частини строку покарання, в тому числі інформацію про будь-яке попереднє ув`язнення, звільнення від покарання і про будь-які інші обставини щодо виконання вироку;

4) заяву засудженого про згоду на передачу його для відбування покарання в Україні, а у випадку, передбаченому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, заяву законного представника засудженого;

5) інформацію про стан здоров`я і поведінку засудженого.

Як встановлено судом, вироком Останкінського районного суду м. Москва Російської Федерації від 28 жовтня 2013 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 2 ст. 161 КК РФ за те, що він 02 червня 2013 року у період часу з 21 год. 11 хв. до 21 год. 17 хв. у торговому залі продуктового універсаму «Народна 7Я сімЯ», розташованого за адресою: м. Москва, проспект Миру, буд. 182 намагався викрасти майно ТОВ «ТД Інтерторг», а саме 1 палку ковбаси «Брауншвейгська» вартістю 531 рос.руб., пляшку горілки «Парламент» вартістю 257,40 рос.руб., але був помічений контролером-охоронцем ОСОБА_5 , який намагався затримати ОСОБА_4 . При цьому останній наніс ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя та здоров`я, але заволодіти викраденим майном не зміг з причин, які не залежали від нього, бо був затриманий працівниками універсаму.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_4 вчинив замах на грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинене із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, тобто умисні дії особи, безпосередньо направлені на вчинення злочину, якщо при цьому злочин не доведений до кінця з причин, які не залежали від волі цієї особи.

Відповідно до чинного законодавства України закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, кваліфікується за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Відповідно до ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Приводячи зазначений вище вирок у відповідність з вимогами ч. 4 ст. 610 КПК України, суд враховує, що призначене ОСОБА_4 покарання за вироком Останкінського районного суду м. Москва Російської Федерації від 28 жовтня 2013 року за своїм видом є сумісним із законодавством України, але за тривалістю покарання є більш м`яким, ніж передбачена відповідальність нижньою межою санкції ч. 2 ст. 186 КК України. Тому ОСОБА_4 необхідно вважати засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 602, 609, 610 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Вирок Останкінського районного суду міста Москви Російської Федерації від 28 жовтня 2013 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 2 ст. 161 КК РФ, привести у відповідність з кримінальним законодавством України.

ОСОБА_4 вважати засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк покарання відраховувати з 02 червня 2013 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя