Справа № 481/764/15-к
Провадж.№ 1-в/481/46/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.08.2015 року

Новобузький районний суд Миколаївської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
представника Новобузького МВ КВІ УДПтСУ України в Миколаївській області ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новий Буг, Миколаївської області подання інспектора кримінально-виконавчої інспекції Новобузького району УДПтСУ в Миколаївській області про скасування щодо засудженого Новобузьким районним судом Миколаївської області від 30.05.2013 р. за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання, -
Встановив:
02.06.2015 року до суду надійшло подання інспектора КВІ ОСОБА_4 про скасування звільнення від покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі. В поданні КВІ посилається на те, що засуджений ОСОБА_6 протягом іспитового строку неодноразово не з`являвся на реєстрацію до інспекції, про що він був попереджений. Засудженому роз`яснено, що у випадку невиконання покладених судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що можуть потягти за собою адміністративні стягнення, і свідчать про його не бажання стати на шлях виправлення, матеріали будуть направлені до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 78 ч.2 КК України.

В судовому засіданні представник Новобузької КВІ інспектор ОСОБА_4 підтримав своє подання, просив його задовольнити.

Прокурор вважає, що подання про скасування іспитового строку та направлення в місця позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні з поданням не погодився, пояснив, що дійсно допускав порушення порядку та умов відбування призначеного покарання, однак вони виражалися лише у тому, що він декілька разів невчасно з`явився на реєстрацію. Також пояснив, що він повідомляв працівників Новобузького КВІ про те, що має намір виїхати за межі області з метою працевлаштування. І він дійсно, з 08.01.2015 року був офіційно працевлаштований до ТОВ «Гренвіс».

Суд, заслухавши інспектора КВІ ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_7 думку прокурора, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.05.2013 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Даний вирок набрав чинності 30 червня 2014 року і був направлений на виконання до КВІ Новобузького району 03.07.2014 року.

З матеріалів особової справи КВІ щодо ОСОБА_5 вбачається, що останній був взятий на облік інспекцією 03.07.2014 року.

22.07.2014 р. ОСОБА_5 під особистий розпис були роз`яснені обов`язки покладені на нього судом, порядок і умови відбування покарання з випробувальним терміном, правові наслідки за невиконання покладених на нього судом обов`язків, за порушення громадського порядку, учинення нового злочину. Останній також був ознайомлений з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 22.07.2014 року. Але засуджений ОСОБА_5 без поважних причин не з`явився на реєстрацію, у зв`язку з чим йому 11.10.2013 року було винесено перше письмове попередження і повторно були роз`яснені обов`язки покладені на нього судом, порядок і умови відбування покарання з випробувальним терміном, правові наслідки за невиконання покладених на нього судом обов`язків, за порушення громадського порядку, учинення нового злочину.

Незважаючи на попередження засуджений 25.11.2013 року, 24.02.2014 року, 26.05.2014 року, 13.10.2014 року, 27.10.2014 року, 22.12.2015 року, 12.01.2015 року, 26.01.2015 року, 23.02.3015 року не з`явився на реєстрацію і виклики інспекції.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 пояснив, що він не має постійного місця роботи, живе за рахунок тимчасових заробітків, а тому йому в пошуках роботи часто доводилось їздити в інші області, де він працював без належного оформлення документів, і саме тому він не вчасно з`являвся на реєстрацію, але не може надати офіційних документів на підтвердження поважності порушення режиму реєстрації в КВІ. Крім того, 13.10.2014 року та 27.10.2014 року він не з`явився на реєстрацію, оскільки в цей період лікувався вдома, так як потрапив у ДТП внаслідок якої був травмований.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України „ Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24 жовтня 2003 року згідно ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення порушень, що потягли стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

ч. 2 ст. 75 КК України передбачає, що суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно зі ст. 408-2 КПК України скасування звільнення засудженого від відбування покарання, призначеного судом із застосуванням ст. 75 КК України проводиться судом за поданням органу виконання покарань.

Відповідно до ст. 78 ч. 2 КК України підставою для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є невиконання ним покладених на нього обов`язків; систематичні вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно ст..166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно п.5.3 п.5 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 N 270/1560 (далі Інструкція), якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Згідно п.5.4 п.5 розділу IV Інструкції, невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одне із зобов`язань, які були покладені на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин) .

Надані засудженим письмові докази у вигляді довідки ТОВ «Гренвіс» та копії строкового трудового договору від 08.01.2015 року, вказують на те, що засуджений порушував порядок відбування покарання з поважних причин.

Іспитовий строк у ОСОБА_5 , згідно вироку суду, закінчився ще 30.05.2015 року, під час іспитового строку засуджений не вчинив нового злочину. Лише під час іспитового строку суд вправі вирішувати питання щодо його скасування та направлення особи для реального відбуття покарання.

Суд вважає, що докази неналежної поведінки засудженого ОСОБА_5 та його небажання стати на шлях виправлення, надані кримінально-виконавчою інспекцією, не є суттєвими та такими, що тягнуть скасування звільнення засудженого та направлення його для відбування покарання реально, а тому в задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК України,ст.ст. 369, 371, 372, 376, п.8 ч.1 ст.537, ст. 539 КПК України,-
Ухвалив:
Відмовити в задоволенні подання про скасування щодо засудженого Новобузьким районним судом Миколаївської області від 30.05.2013 р. за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з моменту її оголошення до апеляційного суду Миколаївської області.
Суддя: