Справа № 1-495/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

09 квітня 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Метелешко О.В.

при секретарі Паєті О.В.

за участю прокурора Ткачук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, вул. 60-річчя Жовтня, 8, кв. 28, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 26.01.2010 року приблизно о 21 годині 00 хвилин з метою таємного викрадення чужого майна біля будинку № 3-А по вул. Кибальчича в м. Києві підійшов до автомобіля «Газель» д.з. АА 81-82 ВТ, що належав ОСОБА_2 та продовжуючи свої злочинні дії, скориставшись відкритими дверима автомобіля, проник до його салону, звідки викрав майно ОСОБА_2, а саме: барсетку вартістю 100 грн., гаманець вартістю 150 грн., гроші у розмірі 1700 грн., стартовий пістолет вартістю 350 грн., технічний паспорт на автомобіль «Газель» д.з. АА 81-82 ВТ, що не становить матеріальної цінності, довіреність на право керування автомобілем на імя ОСОБА_2, що не становить матеріальної цінності, водійські права на імя ОСОБА_2, що не становлять матеріальної цінності, три кредитні картки, що не становлять матеріальної цінності, а всього майна на загальну суму 2 300 грн. Після чого, ОСОБА_1 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_2 матеріальної шкоди.

Крім того, ОСОБА_1 28.01.2010 року приблизно о 20 год. 30 хв., з метою повторного таємного викрадення чужого майна біля буд № 4 по вул. Регенераторній у м. Києві підійшов до автомобіля «Шеврове Авео», д.з. АА 9486 ВТ, що належав ОСОБА_3 та продовжуючи свої злочинні дії, за допомогою фізичної сили викрав з лобового скла автомобіля комплект щіток-склоочисників у кількості 2 штуки на загальну суму 120 грн. Після чого, ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився за власним розсудом, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_3 матеріальної шкоди.

Зокрема, ОСОБА_1 28.01.2010 року приблизно о 23 год. 00 хв., з метою повторного таємного викрадення чужого майна біля буд. № 5 по пр-ту Воззєднання в м. Києві, підійшов до автомобіля «Део Ланос», д.з. АА 9226 ЕЕ, що належав ОСОБА_4 та продовжуючи свої злочинні дії, за допомогою фізичної сили викрав з лобового скла автомобіля комплект щіток-склоочисників в кількості 2 штуки на загальну суму 120 грн. Після чого ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився за власним розсудом, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав повністю та пояснив, що приїхав до Києва в пошуках роботи, але його обманули і в нього закінчились гроші. Була зима і було холодно. На вокзалі йому хтось розповів, що можна звернутись до міліції з проханням, щоб вони посадили його на потяг, бо в нього не було грошей на квиток, після чого він так і зробив, але працівники міліції йому відмовили в цьому. У звязку з тим, що у нього зовсім не було грошей, він 26 січня 2010 року приблизно о 9 годині вечора знаходився по вул. Кибальчича, де побачив припаркований автомобіль «Газель», з якого мав намір викрасти речі. Він підійшов до автомобіля та впевнився, що навколо немає сторонніх осіб і за ним ніхто не спостерігає, смикнув за двері водія, вони відчинились. Оглянувши салон автомобіля, у бардачку виявив барсетку, яку викрав та зник з місця вчинення злочину. У подальшому оглянувши барсетку, виявив у ній гаманець, у якому знаходились гроші у розмірі 1 700 грн., документи та пістолет. Він забрав з гаманця гроші, решту викраденого майна викинув поблизу в сміттєвий бак. Викрадені гроші витратив на власні потреби. Наміру на викрадення документів не мав. Крім того, 28 січня 2010 року ближче до девятої години вечора, знаходячися по вул. Регенераторній, побачив автомобіль «Шеврове Авто» і він знову мав намір щось викрасти, оскільки потрібні були гроші. Впевнившись, що навколо нікого немає і його ніхто не бачить, підійшов до автомобіля та за допомогою фізичної сили зняв з лобового скла комплект щіток-склоочисників у кількості 2 штуки. Крім того, у цей же вечір він знаходився на території Дніпровського району, де безцільно бродив по вулицях. Приблизно одинадцятої години вечора по пр-ту Воззєднання, побачив автомобіль «Део Ланос» синього кольору. Так як у нього не було грошей, він вирішив викрасти з автомобіля щітки-склоочисники та в подальшому продати. Підійшов до автомобіля та впевнився, що немає нікого, за допомогою фізичної сили зняв з лобового скла автомобіля 2 щітки-склоочисники, які заховав під пальто. У цей час поруч з автомобілем проходили два чоловіка, які підійшли до нього та представилися працівниками міліції. При поверхневому огляді вони виявили в нього за пальтом викрадені щітки-склоочисники. Він зізнався працівникам міліції, що щойно викрав дані щітки з автомобіля та вказав на автомобіль, з якого викрав щітки. Вони підійшли до автомобіля та в цей час до нього підійшов його власник, який підтвердив працівникам міліції, що в нього дійсно з автомобіля викрадено щітки-склоочисники. Після чого його доставили до Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві.

Покази ОСОБА_1 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України обмеживши в судовому засіданні за згодою учасників процесу обсяг дослідження доказів допитом підсудного, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, розяснивши при цьому учасникам процесу, що в такому випадку, вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у тому, що в його діях має місце таємне викрадення чужого майна (крадіжка) доведена і тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_1 у тому, що в його діях має місце повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), є доведеною і тому суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні підсудному ОСОБА_1 виду та міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини справи.

Судом також враховуються дані про особу підсудного, який під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працюючого, за місцем перебування в якості затриманого характеризується позитивно (а.с. 115-117).

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає помякшуючою обставиною щире каяття підсудного у вчиненому злочині.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, вважає, що його перевиховання та виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав, для застосування до підсудного ст. 75 КК України.

Цивільний позов залишити без розгляду у звязку з неявкою цивільного відповідача (потерпілого) ОСОБА_2 (а.с. 11) .

Речові докази у справі, а саме:

- щітки-склоочисники в кількості 2 штук, які переданні на зберігання їх власнику ОСОБА_3 (а.с. 80-81), залишити у її власності;

- щітки-склоочисники, які переданні на зберігання їх власнику ОСОБА_4 (а.с. 44-45), залишити у його власності.

Судові витрати у справі не понесені.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 - 1 (один) рік позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_1 2 (два) роки позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_1 обчислювати з 29 січня 2010 року (а.с. 54-58).

Цивільний позов залишити без розгляду.

Речові докази у справі, а саме:

- щітки-склоочисники в кількості 2 штук, які переданні на зберігання їх власнику ОСОБА_3 (а.с. 80-81), - залишити у її власності;

- щітки-склоочисники, які переданні на зберігання їх власнику ОСОБА_4 (а.с. 44-45), - залишити у його власності.

Судові витрати у справі не понесені.

Запобіжний захід ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Державного департаменту України з питань виконання покарань - залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 15 (пятнадцяти) діб з моменту його проголошення.

Суддя