Справа № 581/1071/15-к
Провадження № 1-кп/581/77/15
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
19 листопада 2015 року смт.Липова Долина
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з повною вищою освітою, громадянки України, заміжньої, пенсіонерки за віком, не перебуваючої на обліку у лікаря нарколога та психіатра, інвалідності не маючої, раніше не судимої,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.357 ч.3 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Усередині грудня 2014 року в денний час додому до ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , прийшов ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , щоб придбати горілку домашнього виробництва (самогонку). ОСОБА_4 діючи умисно, протиправно, оскільки відповідно до п.23 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України №3423-XII від 02 вересня 1993 року (зі наступним змінами) забороняється вилучення паспорта громадянина і взяття його в заставу, взяла в заставу у ОСОБА_5 паспорт громадянина України на його ім`я, оскільки ОСОБА_5 не мав грошей, щоб розрахуватись за придбану ним горілку, ємкістю 0,1 л.
Допитана в ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 провину у вчиненні вищевказаного злочину визнала та в ході проведеного під час судового розгляду допиту суду показала про те, що у грудні 2014 року до її домогосподарства прийшов потерпілий ОСОБА_5 і почав наполегливо просити налити їй сто грам горілки домашнього вжитку, на що вона відреагувала та налила йому приблизно 100 гр самогону в приміщенні будинку. Коли ОСОБА_6 залишав приміщення будинку, то вона побачила як він залишив свій паспорт на столі. Уточнила, що того ранку потерпілий при собі грошей не мав (він їй не оплатив вартість спожитих 100 гр горілки домашнього вжитку в розмірі чотирьох гривень) і вона розраховувала на те, що коли у потерпілого будуть наявні гроші, то він зайде до неї та забере свій паспорт; використовувати останній вона жодним чином не збиралася. У період часу з грудня 2014 року і по серпень 2015 року (до проведення обшуку в її домогосподарстві співробітниками міліції) паспорт громадянина України ОСОБА_5 перебував у неї в кухні будинку, де вона його зберігала (вона його зберігала зверху на мікрохвильовій пічці), до місцевого відділку міліції чи селищної ради із заявою про втрату цього документа потерпілим вона не зверталася, бо ця річ не була потерпілим загублена, а через свого чоловіка вона інформувала потерпілого, щоб він прийшов до неї додому особисто та забрав свій паспорт, інших заходів до повернення вказаного документа потерпілому вона не вживала; те, що паспорт громадянина України не можна залишати в якості застави в рахунок отримання чи повернення будь-яких коштів від його власника вона не знала. Підтвердила те, що вона усвідомлює те, що нею певним чином були обмежені права потерпілого на підтвердження у разі потреби своєї особи паспортом, на укладення письмових цивільно-правових угод та вчинення інших юридично значущих дій, так як у вищевказаний час вона фактично утримувала належний йому паспорт у своєму домоволодінні.
Незважаючи на визнання обвинуваченою винуватості у вчиненні вищеописаних протиправних дій, обставини вчинення ОСОБА_4 вищевказаного кримінального правопорушення (злочину) також підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:
оголошеною ухвалою слідчого судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 05 серпня 2015 року, на підставі якої надано дозвіл на проведення обшуку в домоволодінні по місцю проживання обвинуваченої з метою відшукання і вилучення незаконно привласнених паспортів громадян України, та оголошеним протоколом обшуку від 06 серпня 2015 року з фототаблицями до нього, в якому зафіксовано як в приміщенні літньої кухні по АДРЕСА_1 в присутності двох понятих в газетах було виявлено паспорт громадянина України ОСОБА_5 , 1980 року народження (серія НОМЕР_1 ), мешканця смт.Липова Долина. Під час судового розгляду обвинувачений підтвердив дійсний зовнішній опис його паспорту та факт його залишення обвинуваченій у грудні 2014 року;
показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який під час його допиту в судового розгляді, показав про те, що у грудні 2014 року одного дня він вранці прийшов до ОСОБА_4 і просив налити йому горілки з метою усунення наслідків похмілля, проте через відсутність у нього грошей він запропонував обвинуваченій залишити свій паспорт в рахунок майбутнього повернення грошей за вжиті ним того ранку в приміщенні будинку ОСОБА_4 100 гр самогону. У відповідь вона говорила про те, що їй його паспорт не потрібен, але він сказав, що хай він у неї ще полежить, як гарантія повернення грошей за вжитий самогон, і він після цього залишив її домогосподарство. Особисто йому паспорт обвинувачена не повертала, через свого чоловіка вона повідомляла йому про те, щоб він з`явився до неї додому особисто та отримав паспорт, який у неї перебуває на своєрідному тимчасовому зберіганні.
Аналіз вищевикладених доказів (в тому числі, деталізованих і послідовних показань обвинуваченої та потерпілого, умови і місце фактичного зберігання паспорта потерпілого ОСОБА_4 ) свідчить про те, що вони є належними та допустимими, та в своїй сукупності вони узгоджуються між собою та доводять факт умисного незаконного заволодіння ОСОБА_4 у грудні 2014 року будь-яким способом паспортом громадянина України, а тому такі дії обвинуваченої суд кваліфікує за ст.357 ч.3 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.
При призначенні покарання ОСОБА_4 обставинами, які його пом`якшують, судом визнаються щире каяття обвинуваченої (воно полягає в усвідомленні ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки через визнання нею своєї провини і готовності нести кримінальну відповідальність за вчинене), активне сприяння розкриттю злочину (воно виявилося у наданні як на стадії досудового розслідування, так і в ході судового розгляду зізнавальних показань), а також пенсійний вік обвинуваченої.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, суд не вбачає.
Ураховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_4 , а саме те, що вона вчинила умисний злочин невеликої тяжкості в розумінні ст.12 КК України, її особу (характеризується посередньо по місцю проживання (компроментуючими даними відносно неї селищна рада не володіє), інвалідності не має, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є пенсіонеркою за віком і щомісячно отримує пенсію, призначену в місцевому органі Пенсійного фонду України, заміжня, раніше не судима), наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, та відсутність обставин, які його обтяжують, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій основне покарання у виді штрафу в розмірі, визначеному санкцією ст.357 ч.3 КК України, з урахуванням вимог ст.53 КК України. На думку суду, призначення саме такого покарання є необхідним й достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої у дусі законослухняності й попередження вчинення нею нових злочинів.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не заявлявся. Речовий доказ у даному провадженні у виді паспорта громадянина України ОСОБА_5 необхідно повернути потерпілому; запобіжний захід як на стадії досудового розслідування, так і в ході судового розгляду ОСОБА_4 не обирався, а тому суд у відповідності з вимогами ч.1 ст. 331 КПК України суд не вправі з власної ініціативи обирати запобіжний захід обвинуваченій до набрання вироку законної сили. Процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 368,373,374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ст.357 ч.3 КК України, і призначити їй покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі 680 гривень (сорок неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).
Речовий доказ: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 (серія НОМЕР_1 ), який перебуває на зберігання в камері речових доказів Липоводолинському РВ УМВС України в Сумській області (на даний час Липоводолинське відділення ГУ Національної поліції в Сумській області), повернути потерпілому як його законному володільцю.
До набрання даним вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченій не обирати.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1