АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1313/15 Справа № 209/2416/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.01.2015р. за кримінальним провадженням №0000056 яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпродзержинську, громадянин України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

був визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим покаранням ОСОБА_9 визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 місяців, призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.11.2012р., та остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 - 6864 грн. на відшкодування майнової шкоди спричиненої злочином.

Питання щодо речових доказів вирішено судом відповідно до вимог закону.

В апеляційній скарзі прокурор, що приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_10 вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість, оскільки судом в достатній мірі не враховано підвищену суспільну небезпеку скоєного, тяжких наслідків у вигляді значної шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_11 , особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за корисливі злочини, його судимості не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, вчинив декілька кримінальних правопорушень у період іспитового строку, що свідчить про стійку протиправну поведінку ОСОБА_9 та небажання ставати на шлях виправлення.

Просить вирок суду скасувати, постановити свій вирок, яким визнати винним ОСОБА_9 та призначити покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, визначити ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.11.2012р., та остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років.

Згідно вироку суду ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що він 19.11.2012 року приблизно о 20.00 годині знаходячись на площадці перед кафе "Зелена папуга", по бульвару Будівельників м. Дніпродзержинськ, ОСОБА_9 , завдав потерпілому ОСОБА_11 пошкодження, які відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя.

07.05.2013 р. о 14.00 годині ОСОБА_9 перебуваючи біля колишнього Дитячого дошкільного закладу №100, розташованого по вул. Харківській, 15 в м. Дніпродзержинську, намагався скоїти крадіжку чужого майна - металевих сходів з будівлі Дитячого дошкільного закладу № 100, вагою 250 кг вартістю 437,50 грн., що належать Виконавчому комітету Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради. Однак злочинні дії ОСОБА_9 не були доведені до кінця, з незалежних від його волі причин, оскільки його було затримано працівниками міліції на місці скоєння злочину після демонтажу металевих сходів.

21.07.2013 року в денний час ОСОБА_9 біля будинку №11 по вул. Харківській у м. Дніпродзержинську зустрівся з раніше знайомим ОСОБА_7 , у якого, шляхом обману та зловживанням довірою заволодів золотим ланцюжком, вартістю 8000 грн.

13.08.2013 року в вечірній час ОСОБА_9 знаходився біля розважального атракціону "тир" у лівобережному парку м. Дніпродзержинська, розташованому навпроти 1-го мікрорайону по вул. Харківська у м. Дніпродзержинську, схопив табурет, який знаходився біля зазначеного павільйону, де знаходився ОСОБА_12 , погрожуючи таким чином застосуванням насильства, та відкрито викрав майно, яке належить ОСОБА_12 , а саме м`яку іграшку, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 30 гривень.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, який її подав та просила скасувати вирок в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_9 покарання, вказане в апеляційній скарзі, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_13 , які просили пом`якшити обвинуваченому покарання, а в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити, пояснення потерпілого ОСОБА_7 , який погодився з апеляційною скаргою прокурора про скасування вироку в частині призначення покарання та призначенні більш суворого покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а вирок суду підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, крім визнання ним винуватості частково та повністю, підтверджені зібраними доказами, що містяться у матеріалах провадження, які досліджені в судовому засіданні і в скаргах не заперечуються. Кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч. 1 ст.121,ч.2ст.15 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України сторонами кримінального провадження не оскаржується. При розгляді доводів апеляційної скарги колегія суддів відповідно до ст. 404 КПК України виходить із фактичних обставин провадження, встановлених судом першої інстанції.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом першої інстанції призначено з дотриманням вимог статей 50, 65 КК України в межах санкцій ч. 1 ст.121,ч.2ст.15 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України за якими його засуджено.

Характеризуючи особу обвинуваченого, суд обґрунтовано вказав, що ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується задовільно, не працював, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше судимий і скоїв зазначені вище злочини в період іспитового строку після звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного за попереднім вироком покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням.

Обставинами, що пом`якшують покарання, обґрунтовано визнано його захворювання на туберкульоз легень, а також наявність кисти слизової лівого ока, яка потребує оперативного втручання. Обставиною, яка обтяжує покарання, визнано рецидив злочинів.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та призначив покарання в межах санкцій ч. 1 ст.121,ч.2ст.15 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, після чого на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим та часткового складання призначених покарань визначив покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 місяців, призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.11.2012 року, остаточно призначив покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Отже, доводи апеляційної скарги прокурора, що призначене судом першої інстанції покарання м`яке і без врахування даних, які характеризують його особу, є безпідставними, оскільки судом першої інстанції в достатній мірі враховано всі обставини, а тому немає підстав для застосування більш суворого покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Дніпровського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.01.2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000056 відносно ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_9 , який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення судового рішення.

Судді: