УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/2049/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія зах.зах Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2016 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Желдець Кам`янко- Бузького району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08 лютого 2016 року про застосування запобіжного заходу,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 08 лютого 2016 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та звільнити підозрюваного з під-варти
Мотивуючи доводи апеляційної скарги, захисник вважає, що дана ухвала винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Посилається на те, що слідчий та прокурор як в своєму клопотанні, так і в судовому засіданні не надали доказів на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Також, адвокат посилається на те, що матеріали, надані зі сторони досудового слідства слідчому судді, не містили вагомих доказів про неможливість застосування до ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Враховуючи, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки (проживає у с.Батячі Камянка-Бузького району Львовської області), має молодшого брата, 1974р.н., та зобов`язання з утримання малолітнього сина, слідчий суддя мав би застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.
Посилається на те, що слідчий суддя безпідставно зазначив, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, тоді, як судимий він лише один раз. Також суд проігнорував ту обставину, що повідомлення про підозру вручено йому о 13год. 45 хв. 06.02.2016р., тобто поза 24 годиною з моменту затримання, яке фактично відбулося 05.02.2016р. о 06.00. Для з`ясування цієї обставини суд безпідставно відмовив викликати в якості свідка оперуповноваженого ОСОБА_10 і не вказав в ухвалі час та місце затримання ОСОБА_7 .
Апелянт зазначив, що визначаючи розмір застави, слідчий суддя проігнорував положення ч.5 ст.182 КПК України, визначивши розмір застави - 30 мінімальних заробітних плат, тоді як максимальний розмір застави, передбачений вказаною нормою кримінально-процесуального закону, не повинен перевищувати 20 мінімальних заробітних плат. Вказаний розмір застави, враховуючи матеріальний стан підозрюваного, є надмірним.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що у вересні 2015 року, маючи умисел на придбання підроблених офіційних документів (паспорт), які видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою використання підроблених документів для подальшої злочинної діяльності, перебуваючи в невстановленому місці району «Караваєві дачі» міста Києва, в невстановленої слідством особи, за 700 гривень придбав офіційні документи, а саме паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Яворівським РВ УМВС України у Львівській області на прізвище ОСОБА_11 та паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Жовнівський РВ УМВС України у Львівській області на прізвище ОСОБА_12 .
04.02.2016р. у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого чужого майна з приміщення квартири АДРЕСА_2 та здається в тимчасову оренду власником, а саме ОСОБА_13 .
Не припиняючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 переслідуючи мету на використання завідомо підробленого документу, а саме паспорта серії НОМЕР_3 , виданого Жовнівським РВ УМВС України у Львівській області на прізвище ОСОБА_12 , 04.02.2016 використав шляхом пред`явлення цього паспорту ОСОБА_13 для тимчасового поселення на 1 добу в вищевказану квартиру.
05.02.2015р. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , побачив шкіряний двухспальний диван, холодильник виробника «VHIRPOOL», мікрохвильову піч виробника «НОRIZONT», електричну піч виробника «VHIRPOOL».
В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вищевказаного чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений таємне викрадення чужого майна, в цей же день, ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу із квартири АДРЕСА_2 приготував для викрадення чуже майно, що належить ОСОБА_13 , а саме:
- шкіряний двухспальний диван вартістю - 5 000 грн. 00 кой.,
- холодильник виробника «VHIRPOOL» вартісю - 4 000 грн. 00 коп.,
- мікрохвильову піч виробника «Н0RIZONT» вартістю - 1 000 грн. 00 коп.,
- електричну піч виробника «VHIRPOOL» вартістю - 800 грн. 00 коп.
чим намагався завдати потерпілій ОСОБА_13 матеріального збитку на загальну суму 10 800 грн. 00 коп., але не зміг довести свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з причин, які не залежали від його волі.
Крім того, 04.02.2015р. ОСОБА_7 повторно, переслідуючи мету на використання завідомо підробленого документу, а саме паспорта серії НОМЕР_3 , виданого Жовнівським РВ УМВС України у Львівській області на прізвище ОСОБА_12 , використав останній шляхом пред`явлення ОСОБА_14 для тимчасового поселення на 1 добу в квартиру АДРЕСА_3 .
В цей же день ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , побачив холодильник виробника «LG».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна ОСОБА_7 , в цей же день, близько 04 години 00 хвилин, шляхом вільного доступу з приміщення квартири АДРЕСА_3 таємно повторно приготував для викрадення чуже майно, що належить ОСОБА_14 , а саме:
- холодильник виробника «LG» - вартістю 4 000 грн. 00 коп., чим намагався спричинити потерпілій ОСОБА_14 матеріального збитку на загальну суму 4 000 грн. 00 коп., але не зміг довести свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з причин, які не залежали від його волі.
Згідно ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 08 лютого 2016 року слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .
Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, а саме: з 05 лютого 2016 р. по 04 квітня 2016 р. включно.
Одночасно визначено ОСОБА_7 розмір застави у виді тридцяти мінімальних заробітних плат, що у грошовому виразі складає 34 410 (тридцять чотири тисячі чотириста десять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у строк дії ухвали на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомир.
У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування Житомирського МВ ГУМВС України в Житомирській області та Житомирського районного суду в залежності від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися із м. Житомир Житомирської області, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави вважати з моменту його звільнення з-під варти.
Термін дій покладених на підозрюваного ОСОБА_7 судом обов`язків у разі внесення застави визначено у два місяці з моменту звільнення його з-під варти.
Судом встановлено, що в провадженні СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 358 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР 05.02.2016 р.
05.02.2016 р. ОСОБА_7 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
06.02.2016 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 358 КК України.
Слідчий суддя зазначив, що прокурором доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя виходив з того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інші правопорушення. Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання слідчого.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.
Задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано виходив з доведеності підстав для застосування саме такого запобіжного заходу у зв`язку з обґрунтованою підозрою у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
З журналу судового засідання та ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи перевірялись судом при його розгляді. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисника, а також з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя повно дослідив обставини кримінального провадження, дав належну оцінку наданим доказам та обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, обґрунтовано послався, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням підозрюваного під вартою, є підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших співучасників даного кримінального правопорушення, або вчинити інше чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.
Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість наявних в матеріалах кримінального провадження доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 358 КК України.
При цьому, слідчим суддею обґрунтовано прийнято до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного злочину з корисливих мотивів, скоєного повторно, постійного місця роботи не має, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків та дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, при прийнятті оскаржуваного рішення перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.
Доводи апеляційної скарги про те, що ризики наведені в ухвалі слідчого судді не є доведеними, не відповідають фактичним обставинам та не узгоджуються з матеріалами судового провадження.
Посилання адвоката в апеляційній скарзі на те, що підозрюваний є неосудною особою, не підтверджено будь-якими доказами, а також на підтвердження цієї обставини не було надано доказів і під час розгляду провадження апеляційним судом.
Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апелянта про неправильне застосування судом вимог кримінально-процесуального закону при визначенні розміру застави ОСОБА_7 тридцять розмірів мінімальної заробітної плати.
Згідно п.1ч.5ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості від одного до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати.
В іншій частині ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.
Керуючись ст. 404,407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08 лютого 2016 року, в частині визначення розміру застави скасувати.
В іншій частині ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08 лютого 2016 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді: