печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на протиправну бездіяльність персонально "генерального прокурора" України,

В С Т А Н О В И В :

Заявники ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулись до слідчого судді із скаргою на протиправну бездіяльність персонально «генерального прокурора» України, із вимогами про зобов`язання вказаного суб`єкта публічної служби негайно виконати Закон, а також приписи Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затверджений наказом ГПУ №69 від 17.08.2012р. внести до ЄРДР відомості, зазначені у заяві №3 від 14.04.2014р.- окремо по кожному кримінальному правопорушенню, призначити слідчого, який здійснюватиме кримінальне досудове розслідування, призначити процесуального керівника, розпочати кримінальне досудове розслідування, повідомивши про це потерпілих й надавши потерпілим відповідні витяги з ЄРДР, зобов`язати зазначеного суб`єкта публічної служби виконати й всі інші процесуальні дії, передбачені новим КПК України ( в т.ч. статтями 55,220,223 цього Кодексу). Скарга обґрунтована тим, що 15 квітня 2014 року заявники подали персонально генеральному прокурору України заяву №3 від 14.04.2014р. про ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.33, ч4 ст.190, ч3 ст.209, ч2 ст.256, ч3 ст.364, ч3 ст.365, ч2 ст.366,ч2 ст.367, ч3 ст.382, ч1 ст.396, ч2 ст.397 КК України, Законом України «Про засади запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму», Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», Законом України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні». Вказана заява 17 квітня 2014 року була вручена адресату. В період з 18 квітня 2014 року по 27 квітня 2014 року прокурор відомості до ЄРДР не вніс, не вчинив іншої визначеної КПК України процесуальної дії.

Під час судового розгляду заявник ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав, наполягав на її задоволенні. Вимагав не брати до уваги заперечення подані до суду старшим прокурором другого наглядового відділу Головного управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , з огляду на їх безпідставність. Зазначав про те, що направлення заяви заявників до іншого органу суперечить вимогами КПК України .

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання 18.06.2014р. не з`явилась, про час і місце судового розгляду була повідомлена у строки та спосіб встановлений КПК України.

Генеральна прокуратура України в особі старшого прокурора другого наглядового відділу Головного управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 надала письмові заперечення, згідно яких просили відмовити в задоволення скарги. В своїх запереченнях прокурор послався на положення Інструкції про порядок приймання, реєстрацію та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені правопорушення», відповідно до яких заяву заявників ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 14 квітня 2014 року була направлена у відповідності до ст. 218 КПК України до прокуратури м. Києва.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутність прокурора, слідчого Генеральної прокуратури України та заявника ОСОБА_3 .

Вивчивши скаргу, долучені до неї матеріали, заслухавши заявника ОСОБА_4 , приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п. 3.6 наказу Генерального прокурора України №125 від 03 грудня 2012 року «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», згідно з яким, заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що надійшли до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня, але вчинені на території іншого міста, району, району в місті, області, за дорученням керівника цих прокуратур або керівника структурного підрозділу прокуратури обласного, міського рівня з дотриманням територіального принципу направляються до відповідної прокуратури через прокуратуру вищого рівня.

Згідно п.2.6 розділу І Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012, облік кримінальних правопорушень, осіб, які їх учинили, проводиться за територіальним принципом його вчинення (юрисдикцією місця вчинення кримінального правопорушення) або за визначенням прокурора відповідного рівня згідно з вимогами ст. 218 КПК України.

Згідно п 1.1., 1.2, 1.3, 1.4 розділу ІІ вказаного Положення формування Реєстру розпочинається із внесення до нього слідчим, прокурором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених в заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ними самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником. Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку. Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність (за виключенням випадків, коли таке попередження не можливо зробити з об`єктивних причин: надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, непритомний стан заявника, відрядження тощо).

Під час розгляду скарги встановлено, що до Генеральної прокуратури України надійшла заява ОСОБА_4 і ОСОБА_3 від 14 квітня 2014 року про вчинення кримінального правопорушення.

25 квітня 2014 року вказана заява заступником начальника Головного управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури ОСОБА_6 була направлена заступнику прокурора м. Києва для розгляду.

Аналізуючи норми КПК України, Інструкції про порядок приймання, реєстрацію та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчиненні правопорушення, Положення про порядок ведення ЄРДР, що були наведені вище, вважаю, що направлення заяви ОСОБА_4 і ОСОБА_3 до прокуратури м. Києва за територіальним принципом відповідають положенням кримінального процесуального закону , що спростовує доводи особи, яка подала скаргу про протиправну бездіяльності Генерального прокурора України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В даному випадку Генеральною прокуратурою України заява про вчинення кримінального правопорушення направлена до органу , який у відповідності до вищезазначених положень повинен прийняти та зареєструвати заяву із занесенням відповідних відомостей до ЄРДР.

При цьому положення КПК України не зобов`язують Генерального прокурора України особисто вносити відомості до ЄРДР, розпочинати та проводити досудове розслідування та видавати відповідні витяги з ЄРДР.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Вважаю, що направленням заяви до прокуратури м. Києва Генеральною прокуратурою України не здійснено протиправної бездіяльності, оскільки вимоги ст. 214 КПК України щодо внесення відомостей згідно поданої заяви ОСОБА_4 і ОСОБА_3 мають бути дотримані під час її надходження до прокуратури м. Києва, під юрисдикцією якого знаходиться місця вчинення можливого кримінального правопорушення, про яке заазначає заявник.

За вказаних обставин приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 214, 216, 218, 303- 307,309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на протиправну бездіяльність персонально "генерального прокурора" України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідий суддя ОСОБА_1