УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №289/858/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2015 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не одруженого, не працючого, раніше судимого:
-30 жовтня 2008 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ст. 289 ч.1 КК України на 3 роки позбавлення волі, згідно ст.ст. 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
-04 серпня 2009 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ст. 185 ч.1 КК України на 2 роки позбавлення волі, згідно ст.ст. 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
-16 березня 2012 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч.3, 263 ч.2, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі;
-19 квітня 2013 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 304 ч.1, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі, ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 30 жовтня 2014 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий термін 1 рік 3 місяці 1 день, -
засуджено: за ст. 185 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому ОСОБА_7 визначено покарання за сукупністю злочинів 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного за сукупністю злочинів покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2013 року та визначено обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вирішено рахувати з моменту затримання з 17 березня 2015 року.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 в часткове задоволення цивільних позовів: на користь потерпілої ОСОБА_8 - 1800,00 гривень матеріальної шкоди та 1000,00 гривень моральної шкоди; на користь потерпілої ОСОБА_9 - 5000,00 гривень моральної шкоди.
Згідно вироку суду, 14 березня 2015 року у вечірній час в м.Радомишль Житомирської області ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою із особою, кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, спільно таємно викрали із автомобіля марки ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав потерпілому ОСОБА_10 і знаходився по вул. Малій Житомирській, 140-а, 15 літрів бензину марки А-92 вартістю 23 гривні 55 копійок за літр, на суму 353 гривні 25 копійок, пластмасову каністру, ємкістю 20 літрів, вартістю 120 гривень, акумуляторну батарею потужністю 60А, вартістю 1260 гривень, касетну авто магнітолу, вартістю 320 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2053 гривень 25 копійок.
15 березня 2015 року у вечірній час в м. Радомишль Житомирської області ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою із особою, кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, спільно таємно викрали із автомобіля марки ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належав потерпілому ОСОБА_11 і знаходився по вул. Шевченка, 40, акумуляторну батарею потужністю 50 А, вартістю 625 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.
Цього ж дня, 15 березня 2015 року у вечірній час в м. Радомишль Житомирської області ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою із особою, кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, спільно таємно викрали із автомобіля марки ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належав потерпілому ОСОБА_12 і знаходився по АДРЕСА_2 , акумуляторну батарею потужністю 75 А, вартістю 950 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.
16 березня 2015 року близько 19 години в м. Радомишль Житомирської області ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою із особою, кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, про відкрите викрадення чужого майна з пункту прийому металобрухту, який належить ОСОБА_13 та розташований по АДРЕСА_3 , зайшли на територію вказаного пункту прийому металобрухту, де побачили сторожа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діючи умисно, з корисливих мотивів, особа, кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, напав на потерпілу ОСОБА_14 та закрив їй рота рукою, а ОСОБА_7 зайшов до сторожки з метою заволодіння грошовими коштами та не бачив подальших дій співучасника. У цей час особа, кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, вийшовши за межі попередніх домовленостей із ОСОБА_7 , почав погрожувати потерпілій ОСОБА_15 застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яке виразилося в демонстрації та погрозі ножем. ОСОБА_7 , не усвідомлюючи те, що до потерпілої ОСОБА_16 була застосована погроза насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, відкрито викрав з металевого сейфу гроші в сумі 2300 гривень, які належали ОСОБА_17 , чим спричинили потерпілій ОСОБА_17 матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оскаржуючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію його дій, просить скасувати вирок суду в частині вирішення цивільних позовів потерпілих, а саме визначення розміру моральної та матеріальної шкоди. Вважає, що моральної шкоди потерпілим не завдавав, а розмір матеріальної шкоди є несправедливим, оскільки злочини він вчиняв не один.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 в підтримання своєї апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_6 в заперечення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб та у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, обґрунтований сукупністю розглянутих у судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку та в апеляційній скарзі не оскаржується. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України кваліфіковані правильно.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, в межах санкцій частин статей КК України, за якими його засуджено, з врахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Місцевий суд вірно застосував норми ч.1 ст. 71 КК України та до призначеного за сукупністю злочинів покарання частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2013 року та визначив обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків.
Щодо доводів апеляційної скарги про невірне вирішення судом цивільних позовів потерпілих, апеляційний суд вважає їх безпідставними.
Місцевим судом вірно зазначено, що позови потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 про відшкодування з ОСОБА_7 моральної шкоди є обгрунтованими, оскільки в судовому засіданні встановлені, передбачені ст.ст. 23, 1167 ЦК України підстави відшкодування моральної шкоди.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, які належить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , суд врахував часткове визнання позовних вимог обвинуваченим та ступінь його співучасті у протиправних діях, глибину фізичних та душевних страждань потерпілих, завданих потерпілій ОСОБА_9 під час відкритого нападу з метою заволодіння чужими коштами, потерпілій ОСОБА_8 внаслідок переживань від втрати коштів, які були викрадені обвинуваченим, зважаючи на вимоги розумності і справедливості, і вважав, що з обвинуваченого ОСОБА_7 слід стягнути 5000 гривень на відшкодування завданої потерпілій ОСОБА_9 моральної шкоди, 1000 гривень на відшкодування завданої потерпілій ОСОБА_8 моральної шкоди.
З наведеними висновками місцевого суду погоджується і апеляційний суд, оскільки визначення розміру відшкодування моральної шкоди належним чином обґрунтовано, є розумним та справедливим.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування з обвинуваченого ОСОБА_7 2300 гривень завданої матеріальної шкоди місцевий суд зазначив, що він є обґрунтованим і підлягає задоволенню в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 1800 гривень, оскільки 500 гривень, які приєднані до кримінального провадження як речові докази, були добровільно видані під час досудового слідства обвинуваченим ОСОБА_7 і підлягають поверненню потерпілій ОСОБА_8 як законному володільцю.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що злочин він вчиняв не один, а тому визначений судом розмір матеріальної шкоди є несправедливим, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки вирок судом першої інстанції постановлено відносно лише одного обвинуваченого ОСОБА_7 , а особа, кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, на момент постановлення даного вироку, не визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, за які засуджено обвинуваченого ОСОБА_7 .
Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, обвинувачений ОСОБА_7 має право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства зі зворотною вимогою (регресом) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_7 слід залишити без зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 19 серпня 2015 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді: