Провадження № 1-в/761/315/2015
У Х В А Л А
24 вересня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування до нього Закону України Про амністію у 2014 році,
В С Т А Н О В И В :
На розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва 11 вересня 2015 року надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування до нього Закону України Про амністію у 2014 році.
Вивчивши клопотання, суд приходить до висновку про необхідність його повернення засудженому ОСОБА_2 , з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 539 КПК України вирішення питань виконання вироку, зокрема, питань про звільнення від покарання та (або) його відбування, віднесене до компетенції суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, або ж суду, який ухвалив вирок.
Згідно вимог п. «в» ч.1 ст.9 Закону України Про амністію у 2014 році, застосування цього Закону здійснюється щодо засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника. До подання додаються довідка про заохочення і стягнення, особова справа засудженого та інші документи, необхідні для вирішення питання про застосування амністії.
Тобто, зі змісту Закону України Про амністію у 2014 році, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, вбачається, що питання застосування амністії під час виконання вироку має вирішуватись у порядку, передбаченому ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Згідно з повідомленням Київського СІЗО ОСОБА_2 засуджений 19 травня 2014 року вироком Яготинського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. Вирок набрав законної сили 02 вересня 2014 року. 10 серпня 2014 року ОСОБА_2 вибув у розпорядження Сумського СІЗО за вироком Яготинського районного суду Київської області, однак був повернутий з Сумського СІЗО до Київського СІЗО на підставі ухвали Яготинського районного суду Київської області для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи, а тому в даному випадку Київський слідчий ізолятор не являється установою виконання покарань та, відповідно, місцем відбування засудженим ОСОБА_2 покарання.
З урахуванням викладеного, оскільки засуджений ОСОБА_2 не відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, суд позбавлений можливості розглянути по суті його клопотання про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України Про амністію у 2014 році, у зв`язку з чим вказане клопотання підлягає поверненню засудженому без розгляду для його подання до належного суду за місцем відбування покарання.
Керуючись ч. 2 ст. 539 КПК України, Законом України «Про застосування амністії в Україні» та Законом України Про амністію у 2014 році, суд,
У Х В А Л И В :
Клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування до нього Закону України Про амністію у 2014 році повернути без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя