УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2015 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_2 про арешт майна.
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 144-о від 02.06.2015 року, ОСОБА_7 призначено на посаду старшого інспектора з питань режимно-секретної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
На пропозицію ОСОБА_3 . ОСОБА_7 відповів відмовою та повідомив, що вчинення ним вищевказаних дій є порушенням чинного законодавства і покладених на нього обов`язків по забезпеченню охорони державної таємниці.
Надалі, в період з 09.11.2015 року по 22.11.2015 року, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні наміри, неодноразово телефонувала ОСОБА_7 і в ході телефонних бесід схиляла ОСОБА_7 до одержання неправомірної вигоди за вчинення вищевказаних дій.
У свою чергу на пропозицію ОСОБА_3 стосовно отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 відповів відмовою.
04.12.2015 року, приблизно о 17:05 годині, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні будівлі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свої злочинні наміри направлені на надання неправомірної вигоди, передала ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 4000 грн. у якості першої частини неправомірної вигоди за формування, складання та передачу їй відомостей про персональні переліки, домашні адреси та контактні номери телефонів 2000 осіб пенсіонерів-військовослужбовців запасу Збройних сил України які проживають на території Запорізької області, з метою їх подальшого використання у підприємницькій діяльності, після чого отримала від ОСОБА_7 сформований перелік із 886 вищевказаних осіб пенсіонерів-військовослужбовців на 12 аркушах.
Таким чином, ОСОБА_3 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
04.12.2015 року о 18 годині 35 хвилин, прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_2 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_3 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України
В порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, був проведений обшук ОСОБА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено речі та документи, а саме: мобільний телефон Самсунг, imei: НОМЕР_1 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 з ознаками зносу; мобільний телефон «Nokia» у чохлі розового кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_3 з ознаками зносу; грошові кошти в сумі 6000 гривень (в тому числі 3 купюри номіналом по 500 гривень, 22 купюри номіналом по 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень); грошові кошти у сумі 60 гривень з жіночої сумки.
Посилаючись на те, що вилучені в ході обшуку мобільні телефони були використані як засоби вчинення кримінального правопорушення, грошові кошти призначалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, прокурор просить суд клопотання задовольнити та накласти арешт на майно, що було вилучено під час обшуку 04.12.2015 року підозрюваної ОСОБА_3 , оскільки незастосування цього заходу на думку прокурора може зумовить труднощі або неможливість встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути в подальшому приховане, відчужене або пошкоджене.
В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити з підстав, які в ньому викладені.
Підозрювана ОСОБА_3 та її захисники частково заперечували проти задоволення клопотання. Просили відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на особисті грошові кошти в сумі 6 060 грн., які були вилучені в ході огляду місця події, а в іншій частині клопотання просили вирішити питання на розсуд суду. Зазначили, що твердження прокурора про те, що грошові кошти в сумі 6000 грн., призначалися для схиляння особи до вчинення кримінального правлпорушення є його припущення і жодним доказом не підтверджено.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За нормами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільне небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом України. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.
Згідно вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Враховуючи положення статті 167 КПК України, тимчасово вилучатися можуть лише речі, документи, гроші, які відповідають критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Інші речі під час обшуку не можуть бути тимчасово вилучені. А отже, у випадку тимчасового вилучення під час обшуку речей, прокурор повинен при зверненні до слідчого судді із клопотанням про арешт майна навести переконливі мотиви, що зазначені речі відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст. 167 КПК України та ставити питання про їх арешт лише з правових підстав, що визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України.
Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного злочину ОСОБА_3
04.12.2015 року о 18 годині 35 хвилин, прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_2 , в порядку передбаченому ст. 208 КПК України, ОСОБА_3 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
В ході затримання, особи підозрюваної в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, проведено її обшук, в ході якого було виявлено та вилучено речі та документи, а саме: мобільний телефон Самсунг, imei: НОМЕР_1 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 з ознаками зносу; мобільний телефон «Nokia» у чохлі розового кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_3 з ознаками зносу; грошові кошти в сумі 6000 гривень (в тому числі 3 купюри номіналом по 500 гривень, 22 купюри номіналом по 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень); грошові кошти у сумі 60 гривень з жіночої сумки.
Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки наявні достатні підстави вважати, що мобільні телефони були використані як засіб вчинення кримінального правопорушення, а грошові кошти в сумі 6000 грн. призначалися для схиляння ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, але не були йому передані у зв`язку з тим, що обіцянка ОСОБА_7 була виконана не в повному обсязі, слідчий суддя приходить до висновку, що мобільні телефони, які були вилучені у ході обшуку ОСОБА_3 , а також грошові кошти, в сумі в сумі 6000 гривень підпадають під ознаки тимчасово вилученого майна, а тому наявні підстави для накладення арешту на вказане майно.
Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на грошові кошти в сумі 60 гривень, які були вилучені в ході обшуку ОСОБА_3 з жіночої сумки, оскільки прокурором не доведено, що зазначені грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а санкція ч. 1 ст. 369 КК України не передбачає конфіскації майна.
Враховуючи вищезазначені обставини у їх сукупності, клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_2 про арешт майна підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно вилучене під час обшуку підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- мобільний телефон Самсунг, imei: НОМЕР_1 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 з ознаками зносу;
- мобільний телефон «Nokia» у чохлі розового кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_3 з ознаками зносу;
- грошові кошти в сумі 6000 гривень (в тому числі 3 купюри номіналом по 500 гривень, 22 купюри номіналом по 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень).
В іншій частині клопотання залишити без задоволення.
Повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти у сумі 60 гривень.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_2 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 05 грудня 2015 року.

Повний текст ухвали виготовлено 07 грудня 2015 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1