АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 627/1630/13-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11КП/790/797/14 Доповідач апеляц.інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.119 ч.1 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року Колегія суддів Судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 11КП/790/797/14 по обвинуваченню ОСОБА_8 за ст.119 ч.1 КК України
за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 7 травня 2014 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 10 липня 2014 року скасовано вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 7 травня 2014 року відносно ОСОБА_8 ,
якого оскаржуваним вироком суду було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.119ч.1 КК України, та засуджено до 3 років позбавлення волі.
Скасувавши вирок, колегія суддів призначила новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
При апеляційному розгляді справи було встановлено:
Суд першої інстанції вважав встановленим, що 14 серпня 2013 року приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул. Комарова в с. Любівка Краснокутського району Харківської області, зустрів свою співмешканку ОСОБА_9 , з якою у ОСОБА_8 виникла сварка на ґрунті того, що вона зловживає спиртними напоями, в зв`язку з чим не приділяє достатньої уваги домашньому господарству. В ході виниклої сварки ОСОБА_8 висловлювався на адресу ОСОБА_9 нецензурною лайкою, після чого остання здійснила спробу нанести ОСОБА_8 удар лозиною, що перебувала у неї в руках. Однак ОСОБА_8 вихватив з рук ОСОБА_9 лозину, та маючи злочинний намір, направлений на спричинення останній тілесних ушкоджень, схватив її за ліву руку, та потягнув у протихід на себе, при цьому ОСОБА_9 втратила рівновагу, та через застосовану до неї силу почала розвертатися, і в цей момент ОСОБА_8 відпустив ліву руку ОСОБА_9 , яку утримував весь час, від чого остання з прискоренням впала на розташований поблизу дерев`яний паркан та вдарилася об його верхній кут лівою, скроневою областю, через що ОСОБА_9 були причинені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно - мозкова травма у вигляді крововиливу під тверду мозкову оболонку ліворуч, дифузних крововиливів під м`які оболонки ліворуч та очагового крововиливу в речовину головного мозку ліворуч з наявним крововиливом у вісочну мишцу ліворуч, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2276-Дм/13 від 6 листопада 2013 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. В той час, коли ОСОБА_9 намагалася підвестися ОСОБА_8 не бажаючи припинити свої злочинні дії, наніс потерпілій не менше трьох ударів носком правої ноги в область ребер та стегна, від чого ОСОБА_9 були спричинені наступні тілесні ушкодження: кровопідтік в області проекції 5-6-го міжребір`я ліворуч, кровопідтік в середній треті правого стегна по зовнішній поверхні, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 2276-Дм/13 д 6 листопада 2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після чого ОСОБА_8 наніс ОСОБА_9 не менше 72 ударів лозиною по різноманітним частинам тіла, через що у потерпілої ОСОБА_9 утворилися наступні тілесні ушкодження: ссаднина на слизовій нижньої губи зі сторони порожнини роту, 10 крововиливів в області передньої бокової поверхні черевної порожнини ліворуч та праворуч, 5 кровопідтіків в верхній та середній третини плеча по зовнішній поверхні, 7 кровопотеків в середній та верхній третині правого передпліччя, по зовнішній та передній поверхні, 4 кровопідтіка на базі 2,4 пальців правої кісті, 10 кровопідтіків в області лівого плеча по зовнішній поверхні, 5 кровопідтіків в області лівого передпліччя по зовнішній та переднім поверхням, 4 кровопідтіка на тільній поверхні лівої кісті, на розгинальних поверхнях правих та лівих ліктевих суглобів праворуч - 5 ссаднин, ліворуч - 2 ссаднини, кровопідтік в середній третині лівого стегна по зовнішній поверхні, 12 кровопідтіків у верхній та середній ретині лівого стегна по зовнішній поверхні, 4 полосчатих ссаднини на передній поверхні правого колінного суглоба, ссаднина області передньої поверхні лівого колінного суглоба, ссаднина на передньовнутрішній поверхні правого голіностопного суглоба, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 227б-Дм/13 від 6 листопада 2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
15 серпня 2013 року ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень померла. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2276-Дм/13 від 6 листопада 2013 року причиною смерті останньої стала закрита черепно - мозкова травма, яка супроводжувалась набряком головного мозку.
Згідно вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Заступник прокурора Харківської області, подаючи апеляційну скаргу на вирок суду, обґрунтовано зазначив, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.119 КК України, за якою було засуджено ОСОБА_8 , характеризується діянням у вигляді посягання на життя людини, наслідком у вигляді смерті людини, причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком. Із суб`єктивної сторони вбивство через необережність може бути вчинено внаслідок як злочинної самовпевненості, так і злочинної недбалості.

Вбивство через необережність має місце тоді, коли умислом винного не охоплюється заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а щодо смерті потерпілого в діях особи є необережна вина.

В оскаржуваному вироку, в мотивувальній його частині, зазначено, що ОСОБА_10 померла від отриманих тілесних ушкоджень. При цьому, тілесні ушкодження утворилися від ударів обвинуваченого, які той наніс ОСОБА_10 , маючи злочинний намір, направлений на спричинення останній тілесних ушкоджень. Але такі дії кваліфікував за ч.1 ст.119 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції, увійшов у протирічча з власними висновками.

При цьому, було залишено поза увагою, що згідно висновків судово-медичного дослідження та 3-х судово-медичних експертиз, пошкодження в області голови, від яких, згідно висновків суду настала смерть ОСОБА_10 , утворилися внаслідок неодноразових /не менш ніж 6//а.с.127/ травматичних впливів тупих твердих предметів або удара о такі. Ніякої правової оцінки діям, які полягали в нанесення не менш ніж 72 ударів потерпілій, взагалі не дано.

Разом з тим, обставини справи у вироку були викладені відповідно обвинувальному акту і дослівно, як зазначено в ньому.

Обвинувальний акт був підписаний і затверджений старшим прокурором прокуратури Краснокутського району Харківської області ОСОБА_11 . В судовому засіданні в суді першої інстанції прокурор тієї самої прокуратури ОСОБА_12 , незважаючи на фактично встановлене, в т.ч. на судово-медичні дані, підтримав обвинувачення саме в такому вигляді, як воно було зформульоване в обвинувальному акті.
Таким чином, саме посадовими особами прокуратури Краснокутського району Харківської області було орієнтовано Краснокутський районний суд Харківської області на ухвалення незаконного вироку, що потягло його скасування.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Про викладене повідомити прокурора Харківської області для відповідного реагування.

Головуючий
Судді: