Справа № 495/7089/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі : головуючої одноособово судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням :

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горький, РФ, громадянина України, з середньою освітою, одружений, працює охоронцем у АМПУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В період з 27.12.2000 по 31.07.2012 ОСОБА_4 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, та відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» в зазначений період відносився до категорії зайнятого населення.

Незважаючи на це, ОСОБА_4 з метою незаконного збагачення вирішив заволодіти чужим майном шляхом обману.

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, із корисливих мотивів, 26.07.2012 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного центру занятості із заявою про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, в якій вказав завідомо неправдиві відомості про те, що він не зареєстрований, як суб`єкт підприємницької діяльності та трудовою діяльністю не займається.

На підставі вказаної заяви Наказом Білгород-Дністровського міськрайонного центру занятості № НТ120726 від 26.07.2012року ОСОБА_4 надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю

На підставі викладеного ОСОБА_4 незаконно перебував на обліку в Білгород-Дністровському міськрайонному центрі зайнятості як безробітний та отримав допомогу по безробіттю в період з 26.07.2012 по 22.04.2013 на загальну суму 11 573, 12 грн.

В результаті зазначених шахрайських дій ОСОБА_4 шляхом обману незаконно заволодів грошовими коштами у виді матеріальної допомоги по безробіттю в сумі 11 573, 12 грн., чим спричинив шкоду Державі в особі Державного центру зайнятості Міністерства соціальної політики України на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні винним визнав себе у повному обсязі та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, пояснив суду, що 26.07.2012 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного центру занятості із заявою про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, в якій вказав, що він не зареєстрований, як суб`єкт підприємницької діяльності та трудовою діяльністю не займається, на підставі чого він незаконно перебував на обліку в Білгород-Дністровському міськрайонному центрі зайнятості як безробітний та отримав допомогу по безробіттю в період з 26.07.2012 по 22.04.2013 на загальну суму 11 573, 12 грн. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Просив розглянути справу відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, яких ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом ОСОБА_4 дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст. 190 КК України - як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує : суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, що кримінальне правопорушення, відноситься до категорії невеликої тяжкості, його щире каяття в скоєному, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за доцільне відбування покарання у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, і на підставі санкції даної статті призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн. в дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 судом не обирався.

Матеріали характеризуючі особистість обвинуваченого ОСОБА_4 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом № 495/7089/15-к.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду відповідно до вимог ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Суддя :