Справа № 520/8265/13-к
Провадження № 1-кп/520/23/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.10.2015 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

цивільного позивача ОСОБА_9 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_10 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000668 від 01.04.2013 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, м. Іллічівськ, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
01 квітня 2013 року водій ОСОБА_12 у темний час доби, о 02:20 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «Тойота», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , здійснюючи рух в м. Одесі, по правій смузі свого напрямку, по проїжджій частині вул. Ак. Глушко, з боку вул. Ільфа і Петрова в напрямку вул. М. Жукова, зі швидкістю 130-131 км/год., на регульованому перехресті вул. Ак. Глушко вул. М.Жукова порушив вимоги п.п.2.3 «Б», 12.1, 12.3, 12.4., 13.1, «Правил дорожнього руху» України.

Порушення виразилися в тому, що водій ОСОБА_12 будучи не уважним, за дорожньою обстановкою не слідкував, перевищив допустиму в населених пунктах швидкість руху керованого ним автомобіля, не витримав безпечної дистанції між транспортними засобами, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який зупинився на проїжджій частині вул. Ак. Глушко перед зазначеним перехрестям на заборонений сигнал світлофора в своєму напрямку руху.

В результаті зіткнення транспортних засобів, автомобіль «ВАЗ» р.н. НОМЕР_2 відкинуло вперед, де він здійснив контактування з автомобілем «Мерседес» р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який також зупинився на проїжджій частині вул. Ак. Глушко перед перехрестям попереду автомобіля «ВАЗ», р.н. НОМЕР_2 .

Автомобіль «Тайота», р.н. НОМЕР_4 після зіткнення продовжив рух, в результаті чого виїхав на розділювачу смугу, що розділяє зустрічні транспортні потоки проїжджої частини вул. Ак. Глушко, де здійснив наїзд на перешкоду стовп електропередач.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1398 від 04.06.2013 року, у ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита травма живота у вигляді поверхневих розривів печінки, малого сальника і брижейки тонкого кишечника, закритий підвивих тіла 1-го шийного хребця, ссадина області правого колінного суглобу. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Згідно з висновком комісійної содово-медичної експертизи № 121 від 27.03.2014 року у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита травма шийного відділу хребта у вигляді закритого перелому дужки шостого шийного хребця, переднього вивиху п`ятого шийного хребця з пошкодженнями святочного апарату та інше. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_12 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене, ч.2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілим середні та тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 визнав себе винним у повному обсязі, та пояснив суду, що він дійсно скоїв ДТП, за наступних обставин: 01 квітня 2013 року приблизно о 02:20 год. він їхав на автомобілі марки «Тойота» д/з НОМЕР_1 по вул. Ак. Глушко у напрямку вулиці М.Жукова. Рухався він у темний час доби, дорога була суха, відчував себе нормально, в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Доїжджаючи до перехрестя вулиць Ак. Глушко та М. Жукова у нього задзвонив телефон, який був розташований на передньому пасажирському сидінні. Після чого він взяв мобільний телефон та хотів відповісти на дзвінок, повернувши свою увагу на дорогу, він побачив попереду автомобіль марки «ВАЗ», загальмував, але вже було пізно, в наслідок чого він врізався в задню частину автомобіля марки «ВАЗ» своєї передньою частиною машини. В результаті зіткнення керований ним автомобіль змінив траєкторію руху і врізався в стовп та він вдарився головою. Отямився коли йому надавали першу медичну допомогу співробітники швидкої допомоги. Від госпіталізації відмовився, так як був у шоковому стані. Вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, просив суворо не карати та запевнив суд, що більше не буде скоювати злочинів.

Крім визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_12 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, також підтверджується показами допитаних в судовому засіданні потерпілих та свідків, а саме:

-показами допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив суду, що 1 квітня 2013 року в 02:20 годин він разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 , їхав на автомобілі «ВАЗ-2104» по проїжджій частині вулиці Ак. Глушко. На перехресті вулиць Ак. Глушко і М. Жукова він зупинився на світлофорі, тому що загорілось червоне світло. Попереду нього стояв автобус марки «Мерседес». Через деякий час він відчув удар в машину ззаду, після чого втратив свідомість. Прокинуся він, після того, як лікарі швидкої надали йому першу медичну допомогу. В лікарні його обслідували і виявили роздроблення хребта, вибиті зуби, перелом горла. Зі сторони обвинуваченого ОСОБА_12 було надано 15 000 гривень матеріальної допомоги, також обвинувачений приходив до нього у лікарню, для того щоб сфотографувати чеки за покупки ліків. Матеріальної допомоги, яку обвинувачений надав потерпілому недостатньо для лікування, в зв`язку з втратою працездатності та гострою біллю, яку він відчуває і досі. Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілий ОСОБА_7 у виці 64 років помер, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 20 березня 2015 року.

-показами допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що 1 квітня 2013 року в 02:20 годин вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 , їхала на автомобілі «ВАЗ-2104» по проїжджій частині вулиці Ак. Глушко. На перехресті вулиць Ак. Глушко і М. Жукова, її чоловік загальмував та зупинився на світлофорі, тому що горіло червоне світло. Попереду них стояв мікроавтобус темного кольору марки «Мерседес». Коли вона попросила сигарету у чоловіка, відчула сильний удар ззаду по машині, в якій вони знаходилися. Знепритомніла, прокинулася вже після того, як їй надали першу медичну допомогу співробітники швидкої. Далі її віднесли в машину швидкої допомоги і відвезли в лікарню МКЛ - 11 м. Одеси. Внаслідок ДТП у неї утворилися міжхребетні грижі і зміщення хребців, відкрилася внутрішня кровотеча, яку довелося оперувати. Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Крім того, просить суд призначити обвинуваченому ОСОБА_12 міру покарання у вигляді позбавлення волі.

-показами допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який пояснив суду, що 1 квітня 2013 року він стояв на перехресті вулиць М. Жукова та Ак. Глушко, позаду нього стояв автомобіль Жигулі четвертої моделі. Далі стався дуже сильний удар ззаду в його мікроавтобус. Після зіткнення він у шоковому стані покинув автомобіль і побачив розбитий вщент автомобіль Жигулі, в яких врізався автомобіль марки «Тойота». Він одразу ж викликав швидку допомогу, підрозділ МНС та міліцію. Його автомобіль був застрахований, але розмір страхової виплати склав лише 23 000 гривень, що є недостатнім для виправлення ушкоджень завданих в результаті ДТП. Експертиза автомобіля була проведена страховою компанією винуватця аварії (обвинуваченого ОСОБА_14 ). Його брат не раз звертався до батька обвинуваченого з питанням про відшкодування завданої шкоди, але ніякої реакції не було. Просить суд задовольнити його цивільний позов у повному обсязі.

-показами допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , який пояснив суду, що обвинувачений ОСОБА_14 , з огляду на отримані тілесні ушкодження, був доставлений до прийомного відділення Одеської обласної клінічної лікарні. При доставлені в лікарню обвинуваченого ОСОБА_14 , йому була надана необхідна медична допомога. Він не контролював набір крові, в тому числі і у обвинуваченого. Забір крові було зроблено на наступний день. Для того щоб провести експертизу для встановлення тяжкості тілесних ушкоджень, були надані знімки та медичні картки потерпілих.

-показами допитаного у судовому засіданні експерта ОСОБА_16 , який пояснив суду, що у експертному висновку, щодо потерпілого ОСОБА_7 , була допущена технічна помилка, а саме не був підтверджений перелом другої дужки хребта, що безпосередньо впливає на визначення ступеню тяжкості. В експертизі про визначення ступеню тяжкості відносно ОСОБА_8 помилок не було. Висновки, щодо обстеження потерпілих були зроблені на основі результатів МРТ та рентгенівських знімків. В якості консультанта було запрошено спеціаліста-рентгенолога. Згадати, хто надав йому медичні документи він не може. Операцію ОСОБА_8 було зроблено у зв`язку з тим, що у черевній порожнині, внаслідок кровотечі, знаходилось 350 мл. крові, але це не було загрозою для життя, на момент проведення операції.

-показами допитаного у судовому засідання свідка ОСОБА_17 , який пояснив суду, що працює спеціалістом лікарем-рентгенологом. По даному кримінальному провадженню був запрошений у якості консультанта. Він отримав направлення на консультацію, щодо наявності травматичних пошкоджень у потерпілих. Разом з направленням для експертизи були направлені: рентгенівські знімки, результати МРТ та виписка із історії хвороби.

Крім показів обвинуваченого, потерпілих та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_14 , у вчиненні кримінального правопорушення, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах судового та досудового розслідувань, а саме:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000668 від 01.04.2013 року, згідно якого 01.04.2013 року приблизно о 02:20 годині водій ОСОБА_12 , керуючи автомобілем марки «Тойота», р/н НОМЕР_1 , рухаючись в м. Одесі по проїжджій частині вул. Ак. Глушко зі сторони вул. Ільфа і Петрова в напрямку вул. М.Жукова, на перехресті вул. Ак. Глушко вул. М.Жукова, не витримав безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який в послідуючому здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес», р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , в результаті ДТП водій автомобіля марки «Тойота», р/н НОМЕР_1 та водій автомобіля марки «ВАЗ» р/н НОМЕР_2 ОСОБА_7 і пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_8 з отриманими тілесними ушкодженнями були доставлені до МКЛ-11 в м.Одесі.

-протоколом огляду місця ДТП та схемою з фото таблицею від 01.04.2013 року, згідно якого встановлено стан проїзної частини та погодних умов на місці ДТП, сліди гальмування, ознаки напрямку руху транспортних засобів, наявність слідів зіткнення транспортних засобів та інших обставин ДТП.
-протоколом огляду транспортного засобу від 01.04.2013 року, згідно якого встановленні механічні ушкодження автомобіля марки «Мерседес», р/н НОМЕР_3 , який належить водію ОСОБА_9

-випискою № 4397 з медичної карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_8 від 01.04.2013 року, згідно якої у потерпілої ОСОБА_8 , встановлені наступні тілесні ушкодження: закрита травма живота у вигляді поверхневих розривів печінки, малого сальника і брижі тонкого кишечника, закритий підвивих тіла 1(першого) шийного хребця, садно області правого колінного суглоба.

-висновком судової авто-технічної експертизи № 1629 від 16.05.2013 року, згідно якого ходова частина, рульове керування й гальмова система автомобіля Toyota Camry д/н НОМЕР_1 до моменту настання ДТП перебували в працездатному стані й забезпечували водієві технічну можливість рухатися й утримувати автомобіль у будь-якому обраному ним напрямку, здійснювати гальмування з відомою йому ефективністю. В цих системах не було несправностей, які могли б обумовити раптове для водія відведення автомобіля від вибраного напрямку руху або відмову систем.

-висновком судової транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи № 1627/1628 від 28.05.2013 року з фото таблицею, згідно якого в умовах розглянутої події, спочатку між собою ударно взаємодіяли передня частина автомобіля «Toyota Camry» і задня частина автомобіля «ВАЗ-2104». Після зазначеної контактної взаємодії, мало місце контактна взаємодія передньої частини автомобіля «ВАЗ-2104» із задньою частиною автомобіля «Mersedes Benz». Кут між повздовжніми осями автомобілів Toyota Camry і ВАЗ-2104 становив близько 0 градусів, тобто зазначені автомобілі відносно один одного розташовувалися на паралельних курсах. Кут же між поздовжніми осями автомобілів «ВАЗ-2104» і «Mersedes Benz» у момент їх первинного входу в контакт становив близько 5 градусів, відлічуваний від лінії поздовжньої осі автомобіля «ВАЗ-2104» до перетинання з лінією поздовжньої осі автомобіля «Mersedes Benz» проти ходу годинної стрілки. Зіткнення автомобілів «Toyota Camry» і «ВАЗ-2104» мало місце в крайньому правому ряді смуги проїзної частини дороги вул. Ак. Глушко призначеної для руху в напрямку вул. М. Жукова, у місці початку поширення подряпин і на проїзній частині дороги. Зіткнення же автомобілів «ВАЗ-2104» і «Mersedes Benz» у момент їх зіткнення, щодо границь проїзної частини проілюстроване на масштабній схемі № НОМЕР_6 . Швидкість автомобіля «Toyota Camry» перед початком слідоутворення при гальмуванні становила більш 134-135 км/г.

-висновком судово-медичної експертизи № 1398 від 04.06.2013 року, згідно якої у потерпілої ОСОБА_8 , виявленні наступні тілесні ушкодження: закрита травма живота у вигляді поверхневих розривів печінки, малого сальника і брижі тонкого кишечника, закритий підвивих тіла 1(першого) шийного хребця, садно області правого колінного суглоба. Закрита травма живота не супроводжувалася розвитком загрозливих для життя явищ (при проведенні оперативного втручання в черевній порожнині потерпілої було виявлено незначну кількість крові - 350 мл., кровотеча з малого сальника і брижі кишечника припинилося, показники гемодинаміки у потерпілої були в нормі), тому зазначена травма не може розцінюватися за критерієм небезпеки для життя. Зазначені ушкодження утворилися від дій тупих предметів, якими могли бути частини салону рухомого автомобіля в момент зіткнення транспортних засобів. Дані ушкодження утворилися незадовго до надходження ОСОБА_8 в стаціонар, і таким чином, могли бути заподіяні 01.04.2013 року. Описані пошкодження не були небезпечними для життя, в тому числі і в момент заподіяння, тягнуть за собою тривалий розлад здоров`я понад 21 день, і за цим критерієм, згідно п. 2.2.2 і 4.6. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995), відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

-висновком судово-медичної експертизи № 1399 від 04.06.2013 року, згідно якої у потерпілого ОСОБА_7 , виявленні наступні тілесні ушкодження: закрита травма шийного відділу хребта у вигляді закритих переломо-вивихів обох дужок 6 (шостого) шийного хребця з поширенням ліній переломів на верхній суглобовий відросток зліва і остистий відросток праворуч, переднього вивиху 5 (п`ятого) шийного хребця. Зазначені переломи не супроводжувалися пошкодженням спинного мозку, тобто, не супроводжувалися розвитком загрозливих для життя явищ. Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими можуть бути частини салону рухомого автомобіля в момент зіткнення транспортних засобів. Дані ушкодження утворилися незадовго до надходження ОСОБА_7 в стаціонар, і таким чином, могли бути заподіяні 01.04.2013 року. Описані пошкодження тягнуть за собою тривалий розлад здоров`я понад 21 день, і за цим критерієм, згідно п.п.2.2.2 і 4.6. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості ушкоджень" (1995р.), відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

-висновком комісійної судово-медичної експертизи № 120 від 30.05.2014 року, згідно якого у ОСОБА_8 , були виявленні наступні тілесні ушкодження: закрита травма живота у вигляді поверхневих розривів печінки, малого сальника і брижі тонкого кишечника з незначним внутрішньочеревних кровотеч (350 мл.), закритий підвивих тіла 1 (першого) шийного хребця, садно області правого колінного суглоба. Закрита травма живота у ОСОБА_8 не супроводжувалася розвитком загрозливих для життя явищ (при проведенні оперативного втручання в черевній порожнині постраждалої було виявлено незначну кількість крові - 350 мл., кровотеча з малого сальника і брижі кишечника припинилося, показники гемодинаміки у постраждалої були в нормі), тому зазначена травма не може розцінюватися за критерієм небезпеки для життя. Вірогідність розвитку таких ускладнень як перитоніт, гостра кишкова непрохідність при відсутності необхідної медичної допомоги в подібних випадках достатньо не значна. Примітно до травми ОСОБА_8 ймовірність розвитку зазначених ускладнень може розглядатися лише теоретично і ніяк не може бути критерієм, покладеним в основу оцінки тяжкості тілесних ушкоджень. Пошкодження у ОСОБА_8 були небезпечними для життя, в тому числі і в момент заподіяння, спричинили за собою тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 день, і за цим критерієм, згідно п 2.2.2 і 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тілесних ушкоджень» відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

-висновком комісійної судово-медичної експертизи № 121 від 08.09.2014 року, згідно якого у ОСОБА_7 , були виявленні наступні тілесні ушкодження: закрита травма шийного відділу хребта у вигляді закритого перелому дужки 6 (шостого) шийного хребця, переднього вивиху 5 (п`ятого) шийного хребця з пошкодженням зв`язкового апарату, деформацією хребетної осі і деформацією просвіту спинномозкового каналу. Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими можуть бути частини салону рухомого автомобіля в момент зіткнення транспортних засобів. Дані ушкодження утворилися незадовго до надходження ОСОБА_7 в стаціонар, і таким чином, могли бути заподіяні 01.04.2013 року. З приводу отриманої травми шийного відділу хребетного стовпа ОСОБА_7 виконана операція 05.04.2013 року - видалення тіла 6 (шостого) шийного хребця з видаленням суміжних дисків, декомпресією спинного мозку, заміщенням виведених фрагментів титанової трубкою з передньої фіксацією 4 (четвертого) і 7 (сьомого) шийних хребців титановою пластиною. На момент огляду експертною комісією 10.04.2014 року у ОСОБА_7 є металоконструкція на рівні 4-7-го шийних хребців (після операції 05.04.2013 року), а так само стійкі залишкові явища (результат) закритої травми шийного відділу хребетного стовпа у вигляді різкого обмеження рухів у шийному відділі хребта, цервикалгії з елементами цервікальної мієлопатії. Порушення функції шийного відділу хребта в результаті травми спричинило різке обмеження рухливості в ньому тягне постійну втрату загальної працездатності в розмірі 50%, згідно ст. 79в, "Таблиць визначення відсотка втрати загальної працездатності до інструкції про порядок організації і проведення лікарсько-страхової експертизи" (1986р.) Таким чином, травма шийного відділу хребетного стовпа у ОСОБА_7 спричинила розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою загальної працездатності не менш ніж на одну третину (не менше 33%) і за даним критерієм відноситися до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, потерпілих, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_12 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілим середні та тяжкі тілесні ушкодження - знайшла своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для винесення обвинувального вироку.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення вперше.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує : суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, те що він скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, однак являється невмисним, крім того, суд приймає до уваги, позитивну характеристику обвинуваченого, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення вперше, часткове відшкодування збитків, а також думку потерпілих, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України, з позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом з тим, у кримінальному провадженні були заявлені наступні цивільні позови, а саме:

Потерпіла ОСОБА_8 просить:

1.Солідарно стягнути на її користь з обвинуваченого ОСОБА_12 та ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія», 450 000 гривень моральної шкоди. (З ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» суму в розмірі, страхового полісу);

2.Солідарно стягнути на її користь з обвинуваченого ОСОБА_12 та ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» матеріальну шкоду у розмірі 15 487 гривень.

3.Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 на її користь індекс інфляції та три відсотки річних за невиплату матеріальної шкоди у розмірі 12 864 гривень.

Цивільний позивач ОСОБА_9 просить:

1.Стягнути на його користь з ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» матеріальну шкоду з урахуванням інфляції в сумі 66462 гривні.

2.Стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 54 072 гривні.

3.Стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_12 моральну шкоду у розмірі 59 656 гривень.

4.Всього стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_12 113 837 гривень.

Прокурор відділу прокуратури ОСОБА_4 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 1878 гривень на користь Комунальної бюджетної установи «МКЛ-11» м. Одеси, в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілих.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_7 суд залишає без розгляду, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілий ОСОБА_7 у виці 64 років помер, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 20 березня 2015 року.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вивчивши цивільні позови з додатками, суд, приходить до наступного висновку.

Так відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями, чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Відповідно ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Щодо роз`яснень п.29 постанови Пленуму Верховного суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», вирішуючи цивільний позов у кримінальній справі про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я потерпілого (витрат на лікування, посилене харчування, протезування, сторонній догляд, поховання тощо), суди повинні керуватися відповідним цивільним законодавством і виходити з роз`яснень із цих питань, які містяться в постановах Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільна - правова відповідальність власників наземних транспортних засобів має бути застрахована, що підтверджується полісом певного серійного номеру.
Цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_12 , який вчинив вищезазначене кримінальне правопорушення на автомобілі марки «Тойота», р/н НОМЕР_1 , застрахована у ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» на ім`я ОСОБА_13 (батько обвинуваченого), що підтверджується відповідним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів полісом № АВ/6143917 від 25.04.2012 року.
Представник ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» був повідомлений про час та дату судового розгляду завчасно та належним чином, але в судове засідання не з`явився, що в свою чергу не позбавляє суд вирішити питання щодо цивільного позову.
Як вбачається з полісу № АВ/6143917 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25.04.2012 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Тойота», р/н НОМЕР_1 ОСОБА_13 , на якому обвинувачений ОСОБА_12 вчинив вищезазначене кримінальне правопорушення, на момент ДТП була застрахована ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн., життю і здоров`ю потерпілого 100 000 грн., та франшизою у розмірі 0 грн.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_8 до ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» в частині стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так, у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004р. №1961-IV вбачається, що потерпілим від дорожньо-транспортної пригоди підлягає відшкодуванню моральна шкода, яка заподіяна їх здоров`ю (в межах 5% від страхової суми, тобто 100 000 грн. х 0.5 = 5 000 грн.).
Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» на користь потерпілої ОСОБА_8 5 000 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Щодо цивільного позову заявленого потерпілою ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_12 та ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» про стягнення матеріальної шкоди, суд вважає таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вимоги про стягнення матеріальної шкоди обґрунтовані і підтверджені документально.
За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» на користь потерпілої ОСОБА_8 15 487 гривень матеріальної шкоди, що підтверджується висновком авто-товарознавчої експертизи № 728 від 26.06.2013 року та виражається у вигляді пошкоджень автомобіля марки «ВАЗ», д/з НОМЕР_2 , котрий належить потерпілому ОСОБА_7 .
Суд стягує зазначену суму саме з ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» на підставі полісу № АВ/6143917 від 25.04.2012 року.
Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_8 індексу інфляції та трьох відсотків річних за невиплату матеріальної шкоди у розмірі 12 864 гривень, суд вважає за необхідне стягнути зазначену суму з обвинуваченого, оскільки розрахунок суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних відповідає відповідній формулі, по якій проводився розрахунок та статті 625 ЦК України.

Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_12 , про стягнення моральної шкоди, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також беручи до уваги ст. 3 Конституції України, згідно якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, вважає таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_12 , заподіяло непоправної моральної шкоди, що полягає у душевних та фізичних стражданнях.

Таким чином, суд приходить до переконання, що з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_8 слід стягнути грошові кошти, а саме: 345 000 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди, 12 864 гривень, в рахунок відшкодування індексу інфляції та трьох відсотків річних за невиплату матеріальної шкоди, що в загальній сумі становить 357 864 гривень. Матеріальну шкоду суд стягує з страхової кампанії.

Цивільний позов заявлений цивільним позивачем ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_12 , про стягнення матеріальної шкоди суд вважає таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вимоги про стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_12 обґрунтовані і підтверджені документально.
Так, матеріальна шкода виражається у вигляді пошкоджень автомобіля марки «Мерседес Бенц Вито 112 CDI», д/з НОМЕР_3 та складає 120 534, 30 гривень, і підтверджується, тим, що обвинувачений ОСОБА_12 скоїв кримінальне правопорушення 01.04.2013 року, після зазначеного злочину минув понад 21 місяць, у відповідності до довідки Головного управління статистики в Одеській області № 11-30/41 від 16.01.2015 року, за термін з першого квітня 2013 року по грудень 2015 року в України інфляція складає 125.4%. У зв`язку з тим, ціни на запасні частини та замовлені роботи збільшились. За таких обставин, на теперішній час неможливо відремонтувати пошкоджений автомобіль за кошти які указані в авто технічній експертизі № 701 від 25 квітня 2013 року.
Таким чином, 16.01.2015 року, цивільний позивач був змушений вдруге звертися до філії «автомобільний дім Одеса» ПАТ «Одеса-Авто» з заявою про відновлення та ремонт автомобіля. У відповідності до рахунку № від 16.01.2015 року вище зазначеної фірми цивільному позивачеві ОСОБА_18 нараховано за замовлення роботи 18 350, 50 грн. та за запасні частини 82 094, 75 грн., ПДВ 20%.
Крім того, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що з ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» на користь цивільного позивача ОСОБА_9 слід стягнути грошові кошти в сумі 34 513 гривень, в рахунок завданої шкоди майну в наслідок ДТП, згідно полісу № АВ/6143917 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25.04.2012 року.
Щодо позову цивільного позивача ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди до обвинуваченого ОСОБА_12 , суд виходячи з принципів розумності та справедливості вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, так як сума, яку цивільний позивач просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 , на думку суду, не відповідає спричиненої йому моральної шкоди.

Таким чином, суд приходить до переконання, що з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь цивільного позивача ОСОБА_9 слід стягнути грошові кошти, а саме: 54 072 гривні та 31 949 (різниця яку не покриває страховий поліс), що в загальній сумі становить 86 021 гривні - в рахунок матеріальної шкоди, 10 000 гривень - в рахунок моральної шкоди, що в загальній сумі становить 96 021 гривні.

Цивільний позов заявлений прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , в якому він просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 1878 гривень на користь Комунальної бюджетної установи «МКЛ-11» м. Одеси, в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілих, суд вважає таким що підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підтвердженні документально.

Так, згідно довідок наданих з Комунальної бюджетної установи «МКЛ-11» м. Одеси, грошові кошти за лікування потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складають 1413 гривень та 465 гривень відповідно, що у загальній сумі становить 1878 гривень.

Згідно ст.124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_19 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, у загальній сумі 1506 грн.

Питання про речові докази суд віршує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 129, 369 - 372, 392 - 395 КПК України, 1166,1167,1168, 1187 ЦК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_12 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, і призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_12 від відбування основного призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_12 наступні обов`язки :

-періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 1506 грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_8 357 864 грн.
Стягнути з ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» на користь потерпілої ОСОБА_8 20 487 грн.
Стягнути з засудженого ОСОБА_12 на користь цивільного позивача ОСОБА_9 96 021 грн.
Стягнути з ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» на користь цивільного позивача ОСОБА_9 34 513 грн.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь Комунальної бюджетної установи «МКЛ-11» м. Одеси 1878 грн.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: автомобіль марки «Тойота» р.н. НОМЕР_1 , автомобіль марки «ВАЗ», р.н. НОМЕР_7 та автомобіль марки «Мерседес» р.н. НОМЕР_3 - вважати повернутими за належністю, згідно гарантійних розписок.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1