11-кп/775/191/13(м)
264/6544/13-к

А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д Д О Н Е Ц Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Донецької області у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні 23 грудня 2013 року в місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 вересня 2013 року
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Іллічівського районного суду Донецької області від 17 вересня 2013 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Маріуполя Донецької області, громадянин України, не працюючий, раніше судимий 16 січня 2013 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області за статтею 185 частиною 3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, проживаючий в квартирі АДРЕСА_1
засуджений за частиною 2 статті 186 КК України до 4 років позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 71 КК України до призначеного покарання частково у виді 1 місяця позбавлення волі приєднана не відбута частина покарання за вироком Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 16 січня 2013 року з остаточним призначенням покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Вказаним вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 2 серпня 2013 року приблизно о 15 годині 40 хвилин, будучи раніше судимим за частиною 3 статті 185 КК України, знаходячись біля Іллічівської районної адміністрації по проспекту Металургів, 193 в Іллічівському районі міста Маріуполя, підбіг до раніше не знайомої потерпілої ОСОБА_9 і застосувавши до останньої насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, висловлене у поштовху в грудну клітину, повторно, відкрито, шляхом ривка викрав золотий ланцюг та хрестик 585 проби загальною вартістю 800 гривень 40копійок, заподіявши їй матеріальну шкоду на вказану суму.
Головуючий у суді 1 інстанції ОСОБА_10
Категорія 186 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції з направленням справи на новий судовий розгляд.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, обвинувачений ОСОБА_6 посилається на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги заяву потерпілої ОСОБА_9 про примирення і укладання угоди з обвинуваченим і відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, а також її клопотання з проханням не карати його суворо.
Також зазначає, що суд не у повній мірі врахував відомості щодо стану його здоров`я, визнання ним своєї вину у повному обсязі та розкаяння у вчиненому.
Заслухавши доповідача, пояснення і останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 та думку його захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, міркування прокурора про безпідставність апеляційних вимог та законність вироку суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд по ньому проведений відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, тому з урахуванням цих положень та тих, які викладені у частині 1 статті 404 КПК України питання фактичних обставини кримінального провадження, правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за кримінальним законом та доведеність його вини не розглядаються і не вирішуються.
Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції кримінального покарання, колегія суддів дійшла такого висновку.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид і розмір кримінального покарання, були враховані характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, дані про особу, за якими він раніше засуджувався до позбавлення волі з випробуванням і у строк цього випробування вчинив новий злочин, не працює, на обліках у спеціалізованих медичних установах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вину визнав і у вчиненому щиро покаявся.

На думку колегії суддів, такий висновок суду першої інстанції є правильним, а вчинення нового кримінального правопорушення у період випробувального строку, свідчить про небажання ставати на шлях виправлення та не усвідомлення своїх дій.
Крім того, з урахуванням цих обставин суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_6 мінімальний строк покарання, передбачений санкцією частини 2 статті 186 КК України з приєднанням відповідно до положень частини 1 статті 71 КК України мінімального у виді 1 місяця позбавлення волі строку покарання за попереднім вироком.
При цьому, посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на неврахування судом першої інстанції визнання вини та щире каяття спростовуються даними, викладеними у вироку.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на бажання укласти угоду за примиренням потерпілою і залишення судом першої інстанції цих обставин без уваги колегією суддів не приймаються, оскільки вчинений ним злочин відповідно до статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, що позбавляє права на укладання угоди про примирення з потерпілою.

Не заслуговують на увагу колегії суддів і посилання обвинуваченого на незадовільний стан здоров`я, оскільки наявність хвороби не звільняє від відповідальності, але допускає відповідно до положень статті 84 КК України та 539 КПК України можливість звільнення від відбуття покарання через хворобу при певних умовах і підставах для цього.
Не знаходить колегія суддів і підстав для застосування положень статті 69 КК України, про що усно заявили обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в ході апеляційного розгляду.
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для як задоволення апеляційних вимог, так і для зміни або скасування вироку суду першої інстанції.
Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задовлення.
Вирок Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 вересня 2013 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Запобіжний захід тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_6 у той же ж строк з дня отримання її копії.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3