Провадження № 1-кс/750/2958/15

У Х В А Л А

16 жовтня 2015 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові клопотання старшого слідчого слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000256 від 13.10.2015 р., -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури м. Чернігова ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на адміністративно побутову будівлю (літ. С) по вул. Амосова Миколи, буд. 12, загальною площею 18405,0 метрів із реєстраційним номером 996480000, яка належала на праві власності на підставі рішення Господарського районного суду м. Києва від 10.09.2012 ПАТ «Укрсоцбанк» () та заборонити ТОВ «Проект-А» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Грінченка Миколи, 4) користуватись та розпоряджатись будь-яким чином вказаною нежитловою будівлею, мотивуючи це тим, що до прокуратури м. Чернігова надійшла заява від ПАТ «Укрсоцбанк» про те, що невстановлена особа здійснила підробку постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2015 р., на підставі якої державний реєстратор скасував право власності на буд. АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк» та зареєстрував право власності на даний об`єкт за ТОВ «Проект-А».

У ході досудового розслідування, було встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» співпрацював з одним з найбільших позичальників - групою компаній «ІСА» на чолі з ОСОБА_5 , які отримали кредит в банку на загальну суму близько 200 мільйонів доларів США, з метою фінансування будівництва комерційної нерухомості в м. Києві.

Під час розгляду питання стосовно реструктуризації кредитної заборгованості групи компаній «ІСА пройм Девелопментс», останні ухилилися від взятих на себе зобов`язань по погашенню кредиту та вчинили дії направлені на виведення майна, переданого в забезпечення виконання зобов`язань, з-під банківської застави. Без згоди банку залучено до будівництва іпотечного майна будівлі адміністративно побутового комплексу (літера С) розташованої за адресою: м. Київ, вул. Амосова Миколи,буд. 12, компанії ТОВ «Проект-А».

У судовому порядку встановлено відсутність у ТОВ «Проект-А» законних прав на будівлю адміністративно побутового комплексу (літ. С) по вул. Амосова Миколи, буд. 12 в м. Києві.

16.09.2015 р. Чернігівським окружним адміністративним судом прийнято постанову у справі №825/3127/15-а за позовом ТОВ «Проект-А» до Головного управління юстиції у м. Києві, якою суд скасував державну реєстрацію права власності ПАТ «Укрсоцбанк» на будівлю адміністративно побутового комплексу (літ. С) по вул. Амосова Миколи, 12 в м. Києві.

Згідно листа Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.10.2015 року №2-08/37/15/24288/15 постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2015 р. оскаржена ПАТ «Укрсоцбанк» та Головним управлінням юстиції у м. Києві до Київського апеляційного адміністративного суду та не набрала законної сили.

Однак, 07.10.2015 р. державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_6 Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, виконала поставу Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2015 р. та зареєструвала право власності на будівлю адміністративно побутового комплексу (літ. С) по вул. Амосова Миколи, буд. 12 в м. Києві за ТОВ «Проект-А» та скасувала право власності ПАТ «Укрсоцбанк».

Клопотання про арешт майна обґрунтовується тим, що на даний час виникла необхідність у перевірці законності процедури передачі права власності на адміністративно побутову будівлю (літ. С) по вул. Амосова Миколи, буд. 12 в м. Києві та інших важливих обставин вчинення кримінального правопорушення, з метою збереження предмету вищевказаного кримінального правопорушення, а саме будівлі адміністративно побутового комплексу (літ. С) по вул. Амосова Миколи, буд. 12 в м. Києві.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Як слідує із положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Також, виходячи із приписів ч. 3. ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Разом з тим, з тексту даного клопотання жодним чином не слідує, що у означеному кримінальному проваджені є така сторона кримінального провадження, виключний перелік котрих передбачений зазначеною вище ч. 1 ст. 170 КПК України, стосовно якої є допустимим застосування існуючого виду заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено про:

1) підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Однак слідчим не було долучено до клопотання жодних документів, які б у будь-який спосіб підтверджували факт права власності на майно, яке підлягає арешту, саме ТОВ «Проект-А» від 07.10.2015 р., відповідно до рішення державного реєстратору прав на нерухоме майно ОСОБА_6 Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, згідно якого право власності на будівлю адміністративно побутового комплексу (літ. С) по вул. Амосова Миколи, буд. 12 в м. Києві закріплено за ТОВ «Проект-А» та скасоване право власності ПАТ «Укрсоцбанк», більш того згідно долучених документів, дане майно на даний час перебуває у законному володінні ПАТ «Укрсоцбанк».

У доданих до клопотання правовстановлюючих документах відсутні, по-перше, посилання на вчинення дій саме ОСОБА_7 ; по-друге, не міститься даних про вчинення якихось дій станом на 07.10.2015 р.; по-третє, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 996480000 стосується не дій виконаних 07.10.2015 р., а 11.01.2013 р.; по-четверте, характеристика майна, стосовно якого подане клопотання слідчим зазначена у таких одиницях виміру, як «метрах», в той час, як у правовстановлюючих документах такою є «квадратні метри»; по-п`яте, у клопотанні зазначене, що об`єктом арешту є «адміністративно побутову будівлю (літ. С)», в той час, як у правовстановлюючих документах вона має іншу юридичну назву, а саме «будівля адміністративно побутового комплексу (літ. С)».

Враховуючи, що слідчим під час звернення до суду порушені норми процесуального закону, котрі стосуються вирішення питань пов`язаних із заходами забезпечення кримінального провадження (ст. ст. 2, 9, 40, 170, 171, КПК України) зазначені вище, таке клопотання є безпідставним та немотивованим, що виключає його задоволення.

Враховуючи викладені вище грубі порушення закону, маючи на меті не допущення порушення прав інших учасників кримінального провадження, суд не знаходить підстав і для застосування у цьому випадку положень ч. 3 ст. 172 КПК України.

Аналіз клопотання, що було розглянуте судом, призводить до висновку, що слідчий та прокурор, як автори такого процесуального документа, не виключено свідомо припустились таких порушень закону, ймовірно маючи на меті не дійсні завдання кримінального провадження, передбачені ст. 2 КПК України, можливо направили до суду процесуальний документ, знаючи, що той у такому вигляді не підлягає задоволенню судом та використали це для дискредитації судової системи, аби перекласти на ту свою юридичну неграмотність або щось інше. Суд вважає, що посади, котрі займають зазначені працівники правоохоронних органів, їхні спеціальне звання та класний чин, досвід правничої роботи, ознайомлення із своїми посадовими обов`язками та наявна безумовна правова освіта і обов`язкове володіння кримінальним процесуальним законом та наявність належного контролю з боку керівників міської міліції та міської прокуратури, у будь-якому випадку виключили б направлення до суду подібного документу.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 26, 167, 170-173, 175 КПК України,-

у х в а л и в :

Клопотання слідчого залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1