Справа № 11-398/11
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач : Слободян К.Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Слободяна К.Б.

суддів: Нагорняка Є.П., Мішеніної С.В.

з участю прокурора: Фінца Д.Г.

адвоката ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

розглянула 28 квітня 2011 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальну справу за апеляціями захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3 на вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 9 лютого 2011 року, яким

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець

та мешканець м. Вінниці, росіянин,

гр-н України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений,

не працюючий, раніше не судимий, -

засуджений за ст. 187 ч. 1 КК України до 4-х років 6 місяців позбавлення волі;

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_4, 11 вересня 2010 року близько 22 год. 30 хв., перебуваючи біля готелю «Профспілковий», розташованого по вул. Хмельницьке шосе в м. Вінниці, помітивши на одній з лавочок раніше незнайомого йому ОСОБА_3, умисно, з корисливих мотивів, вчинив напад на останнього з метою заволодіння майном ОСОБА_3 А саме, застосувавши насильство, небезпечне для життя чи здоровя останнього, завдав йому удар ногою в обличчя, в результаті чого ОСОБА_3 впав на землю та втратив свідомість. В подальшому ОСОБА_4 дістав з кишені куртки ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Соні-Еріксон К 770і» чорного кольору вартістю 700 грн. з сім-карткою мобільного оператора «Діджус»вартістю 25 грн., на рахунку якої не було коштів, після чого завдав ОСОБА_3, який опритомнів, ще декілька ударів кулаком в обличчя з метою припинення спротиву потерпілого. В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Внаслідок викрадення потерпілому ОСОБА_3 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 725 грн.

Внаслідок дій ОСОБА_4, потерпілому ОСОБА_3, згідно висновку судово-медичної експертизи №2277/2318 від 22.10.2010 р. було завдано тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому виличної кістки зліва без зміщення, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, закритого перелому кісток носа без зміщення, струсу головного мозку, забійної рани, синців та саден обличчя, крововиливу під кон`юктиву правого ока, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

В апеляції адвоката ОСОБА_2 ставиться питання про зміну вироку відносно ОСОБА_4 та призначення йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

В апеляції потерпілий ОСОБА_3 просить змінити вирок суду стосовно ОСОБА_4, призначивши йому більш мяке покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, адвоката ОСОБА_2, який підтримав апеляцію та просив застосувати до призначеного судом покарання ст. 75 КК України, потерпілого ОСОБА_3, який також підтримав свою апеляцію і просив пом`якшити призначене судом ОСОБА_4 покарання, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині ґрунтується на доказах, що повно і всебічно перевірені в судовому засіданні.

Доведеність вини у апеляціях не оскаржується.

Розглядаючи справу в межах апеляцій, колегія суддів вважає, що призначаючи покарання ОСОБА_4 суд у повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, суспільну небезпеку вчиненого діяння, обставини злочину, дані про особу винного.

Судом враховано і обставини, що помякшують покарання ОСОБА_4, в тому числі і ті, на які посилаються у своїх апеляціях захисник та потерпілий.

За таких обставин суд, на думку колегії суддів, прийшов до підставного висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 лише в умовах реального позбавлення волі, проте визначивши таке покарання у розмірі, наближеному до нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 187 КК України.

Враховуючи, що санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від трьох до семи років, колегія суддів вважає, що призначене судом покарання ОСОБА_4 у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі не є надмірно суворим і буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 75 КК України судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляції адвоката ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 09 лютого 2011 року відносно ОСОБА_4 без змін.

Судді:

Згідно з оригіналом: