Справа №573/2167/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/66/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000493 від 17 серпня 2015 року, за апеляційними скаргами заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 03 листопада 2015 року яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 26 червня 2000 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 141 КК України (в редакції 1961 року) умовно з іспитовим строком 2 роки, штраф 1 000 грн.;

2) 04 червня 2004 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 31 липня 2009 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в сумі 1 700 грн.,

4) 16 березня 2011 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі та штрафу в сумі 1 700 грн., судимості не зняті і не погашені,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 .

До початку апеляційного розгляду даного кримінального провадження від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 надійшла заява про відмову від поданої ним апеляційної скарги на вищевказаний вирок районного суду.

В поданій апеляційній скарзі заступник прокурора Сумської області ОСОБА_6 просить вирок суду відносно ОСОБА_8 змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Застосувати при призначенні ОСОБА_8 покарання положення статті 69 - 1 КПК України та вважати засудженим за ч.3 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без зміни.

Як вбачається з вироку суду, 17 серпня 2015 року близько 10 години, ОСОБА_8 запропонував своєму знайомому ОСОБА_10 поїхати до с. Синяк Білопільського району Сумської області та забрати металеві предмети із дачного будинку, які, як він пояснив, належать йому. Близько 13 год. на автомобілі ВАЗ 21011, д. н. з. НОМЕР_1 , синього кольору разом із ОСОБА_10 вони прибули до дачного кооперативу «Фрунзенець», розташованого за вказаною вище адресою, де під`їхали до металевого будинку, який на праві власності належить ОСОБА_11 і ОСОБА_8 таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою газового різака, який привіз із собою, почав розрізати зазначений металевий дачний будинок, вартість якого становить 6 000 грн. У цей час до дачного господарства приїхала голова кооперативу «Фрунзенець» ОСОБА_12 , яка завадила ОСОБА_8 завершити свій злочинний умисел до кінця. Таким чином, ОСОБА_8 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Вироком Білопільського районного суду Сумської області від 03 листопада 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання за цим законом у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

Згідно з п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання і роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 245 грн. 52 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи.

Питання речових доказів вирішено в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що:

- при призначенні ОСОБА_8 покарання, суд, встановивши обставини, що пом`якшують покарання, а саме: визнання вини у вчиненні вказаного злочину, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків та не встановивши обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, повинен був врахувати положення статті 69-1 КПК України, відповідно до якої, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст.66 КК України та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини Кодексу:

- найсуворіша санкція ч.2 ст.185 КК України передбачає покарання у виді 5 років позбавлення волі, отже, у разі застосування до обвинуваченого положень ст.69-1 КК України, максимально суворе покарання за вказаною нормою закону йому могло бути призначено у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідь головуючого судді про зміст оскарженого судового рішення, обвинуваченого ОСОБА_8 , який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі і дослідженими у судовому засіданні доказами, ніким не оспорюється і під сумнів не ставиться.

Дії ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно.

Разом з тим, призначаючи ОСОБА_8 за ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, без застосування положень ст.69-1 КК України, суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання передбачених пунктом 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції було встановлено обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків та не встановлено обставин, що обтяжують покарання.

Тому, з урахуванням вищезазначеного, суду мав застосувати, при призначенні ОСОБА_8 покарання, вимоги ст. 69-1 КК України та призначити покарання не більше двох третин максимального строку чи розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який, в даному випадку, становить 5 років позбавлення волі.

Проте, при наявності вказаних обставин, суд першої інстанції не застосував закон, який необхідно було застосувати.

Вказане свідчать про порушення судом вимог п.4 ч.1 ст.409 КПК України що є підставою для зміни судового рішення в частині призначеного покарання, та задоволення апеляційної скарги прокурора.

Колегія суддів вважає за необхідне, з врахуванням того, що ОСОБА_8 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані збитки, та в його діях відсутні обставини що обтяжують покарання, пом`якшити йому призначене покарання, з застосуванням ст. 69-1 КК України і вважати його засудженим за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Задовольняючи вимоги апеляційної скарги прокурора в частині строку покарання, колегія суддів приймає до уваги, що такий строк також узгоджується з положенням ч.3 ст.68 КК України, в якій також передбачено, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.404, 405, 407, 408, 409, 413, 418 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Білопільського районного суду Сумської області від 03 листопада 2015 року відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначення покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зменшити призначене ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, визначивши йому, з застосуванням ч.3 ст. 68, ст.69-1 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_2