Справа № 164/1105/14-к
п/с 1-кс/164/56/2014
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2014 року смт. Маневичі

Слідчий суддя Маневицького районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Маневицького району ОСОБА_3 , слідчого СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 , представника особи, яка звернулася зі скаргою ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Маневицького району ОСОБА_7 та слідчого СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000129 від 17 квітня 2014 року.

Скарга надійшла до суду 23 червня 2014 року.

Перевіривши матеріали скарги та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників кримінального провадження прокурора прокуратури Маневицького району ОСОБА_3 , слідчого СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 , а також пояснення ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність прокурора Маневицького району ОСОБА_7 та слідчого СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000129 від 17 квітня 2014 року. Свої вимоги обґрунтував тим, що 10.04.2014 року та 14.04.2014 року ним було придбано у підприємця ОСОБА_8 відповідно 11.8 м3 та 10.2 м3 заготовок пилених торцованих, загальною вартістю 18040 гривень, що підтверджується накладною № 21 від 10.04.2014 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру № 20 від 10.04.2014 року та накладною № 23 від 14.04.2014 року, квитанцією до прибуткового касового opдеpy № 21 від 14.04.2014 року. Вказану лісопродукцію ОСОБА_6 завіз до свого батька ОСОБА_9 , який проживає в с. Бережниця Маневицького району Волинської області, а сам поїхав до дружини в с. Гута Ратнівського району Волинської області. Оскільки вказану лісопродукцію слід було висушити, він попередньо домовився з підприємцем ОСОБА_10 завезти дані заготовки в сушильну камеру, що знаходиться в с. Поворськ Ковельського району. Як пізніше стало відомо ОСОБА_6 , 16 квітня 2014 року, біля 16 год., коли вказані заготовки вантажили на автомобіль „КАМАЗ, що знаходився біля подвір`я його батьків, дана лісопродукція була вилучена прокурором прокуратури Маневицького району ОСОБА_11 спільно з працівниками міліції, оскільки у водія ОСОБА_12 були відсутні на неї будь-які документи. В подальшому, вказану лісопродукцію було передано на зберігання в ДП „Городоцьке лісове господарство. Незважаючи на пред`явлення ОСОБА_6 17.04.2014 року в прокуратурі Маневицького району та Маневицькому РВ УМВС документів, які свідчать про законність походження вказаної лісопродукції, вона не повернута йому по даний час. На думку ОСОБА_6 , відсутні будь-які правові підстави для неповернення йому вилученого у нього майна, а тому просив зобов`язати прокурора Маневицького району ОСОБА_7 та слідчого СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 повернути вилучені 22 м3 заготовок пилених торцованих, загальною вартістю 18040 гривень.

В судовому засіданні представник особи, яка звернулася зі скаргою, ОСОБА_5 заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду скарзі, просив зобов`язати слідчого СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 повернути вилучені 22 м3 заготовок пилених торцованих, загальною вартістю 18040 гривень.

Слідчий СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 , прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти вимог скарги заперечили, вважають, що на даний час відсутні підстави для повернення вилученої у ОСОБА_6 лісопродукції, оскільки кінцеве процесуальне рішення по досудовому розслідуванню ще не прийнято. 17.04.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 внесено відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України. Разом з тим, підтвердили, що досудовим розслідуванням не здобуто доказів про незаконність походження даної лісопродукції. Будь-які експертизи по кримінальному провадженню не призначалися та не проводяться. Підприємець ОСОБА_13 підтвердила, що саме у неї ОСОБА_6 було придбано заготовки пилені торцовані на загальну суму 18040 гривень. На даний час лісопродукція знаходиться на зберіганні в ДП „Городоцьке лісове господарство. Не оспорюють, що на час розгляду скарги по кримінальному провадженню ОСОБА_6 не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, із клопотанням про арешт майна ні прокурор, ні слідчий до суду не звертались.

Заслухавши пояснення представника особи, яка звернулася зі скаргою, ОСОБА_5 , думку учасників кримінального провадження прокурора прокуратури Маневицького району ОСОБА_3 , слідчого СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 , проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що скарга ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора та слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ч. 1-3 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що 10.04.2014 року та 14.04.2014 року ОСОБА_6 було придбано у підприємця ОСОБА_8 відповідно 11.8 м3 та 10.2 м3 заготовок пилених торцованих, загальною вартістю 18040 гривень, що підтверджується накладною № 21 від 10.04.2014 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру № 20 від 10.04.2014 року та накладною № 23 від 14.04.2014 року, квитанцією до прибуткового касового opдеpy № 21 від 14.04.2014 року. Вказану лісопродукцію ОСОБА_6 завіз до свого батька ОСОБА_9 , який проживає в с. Бережниця Маневицького району Волинської області, а сам поїхав до дружини в с. Гута Ратнівського району Волинської області. Оскільки вказану лісопродукцію слід було висушити, ОСОБА_6 попередньо домовився з підприємцем ОСОБА_10 завезти дані заготовки в сушильну камеру, що знаходиться в с. Поворськ Ковельського району. 16 квітня 2014 року, біля 16 год., коли вказані заготовки вантажили на автомобіль „КАМАЗ, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився біля подвір`я батьків ОСОБА_6 в с. Бережниця Маневицького району, дана лісопродукція була вилучена в ході проведення огляду місця події, оскільки у водія ОСОБА_12 були відсутні на неї будь-які документи. Згідно протоколу огляду місця події від 16.04.2014 року в с. Бережниця Маневицького району було вилучено 18.19 м3 заготовок пилених торцованих. В подальшому, вказану лісопродукцію було передано на зберігання в ДП „Городоцьке лісове господарство. Незважаючи на пред`явлення ОСОБА_6 17.04.2014 року в прокуратурі Маневицького району та Маневицькому РВ УМВС документів, які свідчать про законність походження вказаної лісопродукції, вона не повернута йому по даний час. 17.04.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 внесено відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України. На час розгляду скарги по кримінальному провадженню ОСОБА_6 не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення. З моменту вилучення лісопродукції по даний час із клопотанням про арешт майна ні прокурор, ні слідчий до суду не звертались. Кінцевого процесуального рішення по кримінальному провадженню не прийнято. Постановою слідчого від 17.04.2014 року вилучені 16.04.2014 року в с. Бережниця Маневицького району заготовки пилені торцовані визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000129.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 2, 3 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК, ч. 6 ст. 173 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Виходячи із вищевикладеного, беручи до уваги те, що з моменту вилучення майна по даний час ні слідчий, ні прокурор не зверталися до суду з клопотанням про арешт вилученого майна, ОСОБА_6 не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, будь-які слідчі дії із вказаним майном не проводяться, в судовому засіданні слідчим та прокурором не наведено обставин, які перешкоджають поверненню майна власнику чи вказують на неможливість передачі йому даного майна на відповідальне зберігання без шкоди для кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга на бездіяльність слідчого СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000129 від 17.04.2014 року, підставна і підлягає до задоволення. Разом з тим, оскільки досудове розслідування по кримінальному провадженню не завершено, слід зобов`язати слідчого СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 повернути ОСОБА_6 18.19 м3 заготовок пилених торцованих, які були вилучені 16.04.2014 року під час проведення огляду місця події в с. Бережниця Маневицького району, на відповідальне зберігання до прийняття рішення по даному кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 100, 110, 167-171, 173, 303-307, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000129 від 17 квітня 2014 року, задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 повернути ОСОБА_6 на відповідальне зберігання до прийняття рішення по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000129 від 17 квітня 2014 року, 18.19 м3 заготовок пилених торцованих, які були вилучені 16 квітня 2014 року під час проведення огляду місця події в с. Бережниця Маневицького району Волинської області.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1