печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., за участю секретаря Хлуд А.Ю., особи, яка подала скаргу - ОСОБА_1, слідчого ОВС ГПУ Безщасного Ю.М., прокурора - Драчевського Є.Ю., розглянувши в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_1 на рішення слідчого Генеральної прокуратури України Безщасного Ю.М. про відмову в задоволенні клопотання від 19.11.2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

16.12.2013 року в провадження слідчого судді Ільєвої Т.Г. надійшла скарга ОСОБА_1 на рішення слідчого Генеральної прокуратури України Безщасного Ю.М. про відмову в задоволенні клопотання від 19.11.2013 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилається на те, що постановою слідчого Генеральної прокуратури України Безщасного Ю.М. від 19.11.2013 року відмовлено в задоволенні клопотання про визнання незаконними доказів оперативних відеозаписів від 28.05.2013 року.

У зв'язку з вказаним, просить скасувати постанову слідчого Генеральної прокуратури України Безщасного Ю.М. про відмову в задоволенні клопотання та зобов'язати слідчого ГПУ Безщасного Ю.М. провести дослідження його доводів, а при необхідності залучити фахових спеціалістів для встановлення істини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав з викладених в ній підстав, просив її задовольнити.

Слідчий Безщасний Ю.М. в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, просив відмовити в її задоволенні.

Прокурор Драчевський Є.Ю в судовому засіданні заперечив проти доводів, наведених в скарзі, просив відмовити в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги, та надані документи до скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1, думку слідчого, прокурора, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у визначений цим кодексом строк.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов'язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об'єктивних причин - надсилається їй.

В судовому засіданні встановлено, що до Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України надійшло клопотання підозрюваного ОСОБА_1 від 19.11.2013 року про визнання незаконними доказів оперативних відеозаписів від 28.05.2010 року.

Постановою слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції Безщасного Ю.М. в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_1 від 19.11.2013 року було відмовлено.

Частинами 1,2 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання, подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань скарг, а також реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий здійснює свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється . Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов'язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ч.3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору незалежності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За своїм змістом клопотання ОСОБА_1 зводиться до того, що останній вважає незаконними доказами оперативних відеозаписів від 28.05.2013 року, так як вказані записи, на його думку, містять явні елементи підробки і не можуть бути визнані як речові докази.

Разом з тим, вирішення питання допустимості доказів відноситься до стадії судового розгляду та здійснюється судом у порядку ст.89 КПК України, відповідно до якого передбачено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Крім того, постановою слідчого ГПУ Безщасного Ю.М. від 18.11.2013 року на виконання ухвали Апеляційного суду м. Києва від 10.10.2013 р. у кримінальному провадженні №0000 від 01.11.2013 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, було призначено фоноскопічну експертизу, в якій на вирішення експертів було поставлено ряд запитань, які стосуються відеозаписів від 28.05.2013 року.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що постанова про відмову в задоволенні клопотання від 02 грудня 2013 року слідчим винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, тому у задоволенні скарги ОСОБА_1 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення слідчого Генеральної прокуратури України Безщасного Ю.М. про відмову в задоволенні клопотання від 19.11.2013 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Т.Г.Ільєва