Провадження № 1-кп/444/152/2015
УХВАЛА
12 жовтня 2015 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

під час проведення підготовчого судового засідання у справі про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
У підготовче судове засідання не прибула потерпіла ОСОБА_7 , яка була належним чином повідомлена про дату та час проведення підготовчого судового засідання.

Прокурор висловив думку, що підготовче судове засідання слід відкласти та застосувати до потерпілої, яка не прибула грошове стягнення та привід, не заперечив проти продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою.

Захисник підтримав думку про те, що підготовче засідання слід відкласти, заперечив проти продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід обвинуваченому, не заперечив проти застосування до потерпілої грошового стягнення.

Обвинувачений підтримав думку захисника, вказав, що своєї вини не визнає.

Потерпілий залишив дане питання на вирішення суду.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 325 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.

Оскільки потерпіла ОСОБА_7 була належним чином повідомлена про дату та час проведення підготовчого судового засідання, підготовче судове засідання слід відкласти та накласти на неї грошове стягнення.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не є єдиною підставою для законності тримання особи під вартою.

Так, за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, те, що він неодружений, раніше судимий), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків, є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати будь-яким чином на потерпілих та свідків, чим перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення. У зв`язку наведеним, а також тим, що підстав для обрання обвинувачену більш м`якшого запобіжного заходу не має, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід продовжити строк дії запобіжного заходу, обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до двох місяців.

Керуючись ст.ст. 177, 325, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Відкласти підготовче судове засідання по кримінальному провадженні по обвинуваченні ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст.187 КК України, на 11 год. 00 хв. 28 жовтня 2015 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 продовжити, обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до двох місяців, дата закінчення дії запобіжного заходу - 11.12.2015 року.

Накласти грошове стягнення на ОСОБА_7 в розмірі двох розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 2436 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень) 00 коп.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити начальнику СІЗО УДПСУ в Львівській області.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати особі, на яку було накладено грошове стягнення.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, окремому оскарженню не підлягають. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Головуючий ОСОБА_1