Провадження № 11-кп/780/1577/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 29.12.2015

УХВАЛА
Іменем України
29 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2015 року, якою в клопотанні засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення відмовлено.

Своє рішення про відмову в задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 за місцем відбування покарання характеризується негативно, за час відбуття покарання допускав порушення режиму утримання, в тому числі одне з яких є злісним і на даний час залишається непогашеним у встановленому законом порядку, що в сукупності не дає можливості однозначно зробити висновок про те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі, засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання у повному обсязі. Свої вимоги мотивує тим, що на його думку рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи. У апеляційній скарзі засуджений вказує, що до нього дійсно було застосовано два стягнення за час відбування покарання, які на даний час знято та погашено в установленому законом порядку, однак він також має шість заохочень і суддею не було враховано дані обставини. Після накладення на нього стягнень, він за сумлінну працю отримав заохочення, у тому числі одне позачергове за облаштування теплиці. Також, при проведенні внутрішньої комісії адміністрація установи не заперечувала проти застосування до нього умовно-дострокового звільнення. За невідомих йому обставин адміністрація при підготовці документів для надання в суді, останні два заохочення не вказала.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Іванківського районного суду Київської області від 05.06.2013 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

Початок відбуття покарання - 22.12.2012.

Згідно ч.2, п.2 ч.3 ст.81 КК України та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише після повного, всебічного вивчення даних про особу засудженого та після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційні злочини середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

А тому, враховуючи дану норму закону та виходячи з загального строку покарання призначеного вироком суду, на час розгляду справи судом першої інстанції, ОСОБА_7 2/3 строку призначеного покарання відбув.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 раніше судимий. Згідно характеристики Бориспільської ВК № 119, ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, кримінальні правопорушення за які він відбуває покарання було вчинено під час іспитового строку, що свідчить про те, що він не зробив належних висновків і вчинив тяжкий злочин. В характеристиці також зазначено, що ОСОБА_7 характеризується позитивно та має чотири заохочення, однак останній мав і два стягнення, які хоча і погашені в установленому законом порядку, однак вказана обставина свідчить про схильність засудженого до порушення правил відбування покарання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості та підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги засудженого необхідно відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2015 року, якою в клопотанні засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення відмовлено - залишити без змін.

Головуючий:

Судді :