печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.11.2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва матеріали обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006157 від 22.09.2015р. за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із вищою освітою, який співмешкає з ОСОБА_5 , працюючого ТОВ «Кобір» менеджером, судимого
13.01.2009р. Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,
13.04.2009р. Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання 04.03.2013р. із Шепетівської ВК-98 Хмельницької області за відбуттям строку,
15.11.2013р. Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 19.09.2014р. від подальшого відбування покарання за хворобою, що перешкоджає відбуванню покарання, на підставі апеляційного суду міста Києва від 04.09.2014р.,

який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення не став та повторно вчинив крадіжки чужого майна при наступних обставинах.
22.09.2015р. приблизно о 18 год 50 хв ОСОБА_4 знаходився у маршрутному таксі № 205, яке рухалось по бул. Д.Народів в м. Києві в бік станції метро «Либідська». Перебуваючи у вказаному маршрутному таксі, ОСОБА_4 побачив у раніше невідомої йому жінки відкриту жіночу сумку та вирішив таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, він лівою рукою викрав із жіночої сумки мобільний телефон «Blackberry z 10» іmеі НОМЕР_1 , вартістю 4 600 грн, який належить ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальну шкоду у зазначеному розмірі, після чого поклав мобільний телефон до лівої кишені джинсів, в які був вдягнутий. В подальшому ОСОБА_4 вийшов з маршрутного таксі № 205 на зупинці громадського транспорту по вул. Чеська в м. Києві та мав змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, проте невдовзі був затриманий працівниками міліції.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні таємної крадіжки чужого майна мобільного телефону із сумки жінки, яка їхала маршрутному таксі № 205, яке рухалось по бул. Д.Народів в м. Києві в бік станції метро «Либідська», підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, та при цьому додатково пояснив, що викрадений мобільний телефон в подальшому у нього було вилучено працівниками міліції та повернуто його власнику. У вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється, просить суворо не карати.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, оцінюючи в сукупності здобуті у справі докази, визнає доведеним у судовому засіданні вчинення обвинуваченим середньої тяжкості кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, яктаємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи обвинуваченому вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має постійне місце проживання та офіційне місце роботи, на утриманні має та приймає участь у вихованні малолітньої дитини його співмешканки ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 11.11.2007р. стоїть на обліку у лікаря-нарколога з приводу вживання наркотичних та інших психотропних речовин з синдромом залежності, а також стоїть на диспансерному обліку у Київській міській лікарні №5 з приводу тяжкого захворювання, має непогашені судимості за вчинення кримінальних правопорушень проти власності. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом з урахуванням затвердженого 30.09.2015р. прокурором обвинувального акту не встановлено, оскільки відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, в якому обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не зазначено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням і поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Суд з урахуванням трьох непогашених судимостей у обвинуваченого не вбачає підстав для застосування обвинуваченому покарання менш м`якого, ніж позбавлення волі, оскільки саме непогашені судимості обвинувачений має за викрадення чужого майна, та раніше також притягався до кримінальної відповідальності, та має погашену судимість за вчинення крадіжки чужого майна.
Застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.
Цивільний позов у справі не заявлений.

Відповідно до розписки потерпілої ОСОБА_6 викрадений мобільний телефон «Blackberry z 10» співробітниками міліції 22.09.2015р. їй повернутий (а.с. 40). У судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не зявилася, цивільний позов не заявляє, оскільки матеріальна шкода їй відшкодована в повному обсязі.

Процесуальні витрати у справі, які б документально підтверджувались, відсутні.
Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.
Речовий доказ у вигляді мобільного телефону «Blackberry z 10» іmеі НОМЕР_1 , переданий на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_6 , залишити їй за належністю.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1