Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: Ігнатюка О.В.

суддів: Капічон О.М., Шроля В.Р.

за участю прокурора: Чупринської Є.М.

засудженого: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Ставищенського районного суду Київської області від 04 серпня 2010 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 19 травня 2000 року Таращанським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 229-6 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

- 30 липня 2004 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців:

- 30 серпня 2004 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 9 місяців;

- 11 березня 2010 року Жашківським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком тривалістю 3 роки,

засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднано покарання, призначене за вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 11 березня 2010 року, і призначено остаточне покарання у вигляді 6 років позбавлення волі,

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду 07 квітня 2010 року, близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_1, проходячи по вул. Куницького, 7 смт. Ставище Київської області, помітив автомобіль марки «ВАЗ» бежевого кольору і вирішив скоїти з автомобіля крадіжку чужого майна. З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_1 через пасажирські двері проник до салону автомобіля НОМЕР_1, яким, на підставі довіреності розпоряджається ОСОБА_2 Знаходячись в салоні вказаного автомобіля, ОСОБА_1 з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрав автомагнітолу марки «Рioner», вартістю 900 (девятсот) гривень, а також із багажника даного автомобіля викрав ящик з набором інструментів, вартістю 540 (пятсот сорок) гривень 40 копійок, тобто таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_2, на загальну суму 1440 (одна тисяча чотириста сорок) гривень 40 копійок, визначену на час скоєння злочину.

Крім цього, 8 квітня 2010 року близько 03 години ОСОБА_1, проходячи по вулиці Радянській, 38/2 смт. Ставище Київської області помітив автомобіль марки «ВАЗ» червоного кольору і вирішив вчинити з автомобіля крадіжку. З цією метою він через пасажирські двері проник до салону вказаного автомобіля «ВАЗ 2109» д/н 101 57 МА, яким на підставі довіреності розпоряджається ОСОБА_3 , звідки намагався викрасти автомагнітолу марки «Соні» вартістю 700 грн., але свій злочин не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений потерпілим ОСОБА_3 та затриманий працівниками міліції.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи вирок в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, просить вирок суду скасувати в частині кваліфікації дій засудженого за ч. 1 ст. 185 КК України у звязку з неправильним застосуванням кримінального закону, постановити новий вирок, визнавши ОСОБА_1 винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання : за ч.2 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі ; за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити 3 роки позбавлення волі. На підставі ст..71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно призначити до відбуття сім років позбавлення волі. Апелянт свої вимоги обґрунтовує тим, що на момент вчинення злочину 07.04.2010 року ОСОБА_1 мав не зняту і не погашену судимість за ч. 1 ст. 185 КК України за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 30.08.2004 року, а тому в діях засудженого наявна кваліфікуюча ознака вчинення злочину повторно. За даних обставин судом не враховано також обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів.

В запереченні на апеляцію прокурора засуджений ОСОБА_1 просив її відхилити, оскільки на момент вчинення злочину 07.04.2010 року судимості не мав. Свою вимогу обґрунтовує тим, що за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 30.08.2004 року його було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років 9 місяців позбавлення волі, строк покарання він відбув повністю, судимість в нього погашена.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який змінив свою апеляцію та просив вирок суду скасувати і справу направити на новий судовий розгляд в звязку з невідповідністю висновків суду, викладеного у вироку, фактичним обставинам справи, істотним порушенням кримінально процесуального закону та неправильним застосуванням кримінального закону; думку засудженого, який в дебатах та останньому слові просив зменшити йому строк відбування покарання ; обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до часткового задоволення , виходячи з наступного.

Підставами для скасування чи зміни судових рішень при розгляді справи в апеляційному суді є, зокрема, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

Вирок чи постанова вважаються такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, коли висновки суду, викладені у вироку, містять істотні суперечності.

Відповідно до ч.1 ст.334 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину. В цій частині вироку також наводяться мотиви зміни обвинувачення, а у разі визнання частини обвинувачення необґрунтованою підстави для цього.

Як убачається з вироку суду, в мотивувальній його частині судом зазначено, що ОСОБА_1 таємно, повторно викрав чуже майно, яке належало ОСОБА_2 на загальну суму 1440 грн. 40 коп.

Однак в подальшому суд зазначив, що із обвинувачення ОСОБА_1 слід виключити кваліфікуючу ознаку повторність по вказаному епізоду вчинення крадіжки , як зайву кваліфікацію, оскільки судимість у підсудного погашена, а тому не може бути застосована повторність. Таким чином, висновки суду, викладені у вироку, містять істотні суперечності, що вплинуло на правильність застосування кримінального закону.

В звязку з вищевикладеним, вирок суду не може залишатися в силі, а тому підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд, під час якого суду необхідно більш ретельно перевірити дані про судимість ОСОБА_1 та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 365 - 366 КПК України колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково.

Вирок Ставищенського районного суду Київської області від 04 серпня 2010 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той же суд іншим суддею.

Судді : підписи

З оригіналом згідно : Суддя : О.М.Капічон