Справа № 750/608/15-к
Провадження № 1-кп/750/278/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

спеціаліста - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження №0006032 по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Чернігова, українки, громадянство України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , освіта середня, незаміжня, приватний підприємець, судимої 19.06.2014 року Деснянським районним судом м.Чернігова за ч.1 ст.311, ч.1 ст.309, ч.1 ст.317, ст.70, ст.ст.75,76 КК України до 3 років позбавлення волі та звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, проживає: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України , -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , 03.11.2014 року, приблизно о 16.15, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрала жіночу сумку з грошовими коштами у сумі 2 500 грн. із камери схову №40 магазину Квартал, розташованого за адресою:м.Чернігів, вул.Шевченко,51, які належать ОСОБА_5 , чим спричинила останній матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні по ч.1 ст.185 КК України не визнала та показала, що події відбувались у магазині, який розташований у її будинку. Вона постійно відвідує цей магазин. Вона забрала пляшку від соку у сина, щоб він її не викинув, та поставила її у пакет, а коли зайшла до магазину, то поставила цей пакет до комірки камери схову, номер якої не пам`ятає, та пішла щось купувати, але що саме не пам`ятає. Крім пакету у неї була сумка, яка висіла у неї не плечі. Коли вона розраховувалась за товар, то сумка висіла у неї на плечі і вона забула, що у неї є сумка. Коли вона щось купила, то ключем відчинила двері комірки, узяла сумку та пішла додому. Вона просто не подивилась на сумку, узяла її, не звернула на неї увагу, та пішла. Вона думає, що вона поверталась до магазину, оскільки можливо забула, що залишила пакет. Коли вона прийшла додому, то переодягнулась. Потім, коли захотіла покурити та узяла сумку, то побачила, що сумка не її. Коли вивернула речі із сумки, то побачила, що у сумці не її речі, після чого вона пішла до магазину, де охоронці сказали, що вони повинні її затримати та викликали міліцію. Коли прийшов дільничний, то вони пішли на АДРЕСА_2 , де, наскільки пригадує, була потерпіла, у присутності якої відкрили сумку та подивились, що там є та чого не вистачає. Потерпіла подивилась та сказала, що не хватає грошей, нібито 1 000 грн., а потім вона дома на дивані знайшла ці гроші.
Потерпіла бачила, що вона була у стані алкогольного сп`яніння, що вона наполовину розуміла, що відбувається. Коли вона зрозуміла, що це чужа сумка, то відразу підійшла до охоронців і сказала, що узяла не свою сумку та поставити сумку до комірки не намагалась. У той же день вона повернула потерпілій 1 000 грн. Наміру викрасти чужі речі у неї не було. Працівники міліції у неї нічого не вилучали. Відеозапис з камер магазину вона не переглядала. Після перегляду відеозапису, наданого прокурором, не заперечувала, що вона є на цьому відеозапису.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що вона прийшла до магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 по вул.Шевченко,51 по роботі та записалась до журналу, де записувались мерчандайзери. Приблизно о 16.00 вона поставила свою сумку до камери схову №40, двері якої були прозорі, зачинивши їх на замок, після чого пішла працювати до торгового залу. Коли, приблизно через п`ять-десять хвилин, вона повернулась, то у комірці сумки не було, а у дверях був ключ від комірки №39. Вона про це сказала охоронцю, з яким подивилась відеозапис з камер, з якого були видно, як жінка поставила пакет до комірки №39, яка була над коміркою №40, та пішла до торгового залу. Потім ця жінка пройшла через касу, наскільки пам`ятає купила насіння, після чого підійшла до комірок, а потім вийшла із магазину. На відео було видно тільки нижню частину обличчя цієї жінки, оскільки вона була у шапці. Далі ця жінка повернулась до її комірки та ключем відкрила її комірку, забрала сумку та пішла. У її сумці, у одній із кишень, лежало 2 500 грн., а у другій паспорт, ідентифікаційний код та картки. Чи була у цієї жінки сумка не пам`ятає. Охоронці впізнали цю жінку та сказали працівникам міліції, де вона мешкає. Вона написала заяву працівникам міліції, а охоронець з рампи сказав, що ця жінка переодягнула пальто та кудись поїхала. Як вона зрозуміла під`їзд, де проживала ця жінка, знаходиться поряд з рампою магазину. У той же вечір їй зателефонував дільничний та повідомив, що жінку затримали з її сумкою. Їй показали її сумку, де залишились тільки 1 000 грн., паспорт та картки. У той же вечір їй повернули разом з сумкою 1 000 грн. Обвинувачена просила пробачення та доводила, що у сумці було 2 000 грн. Коли вона залишилась з обвинуваченою, то обвинувачена просила пробачення, що мов так вийшло. Всі гроші їй були повернуті, при цьому частина була повернута матір`ю обвинуваченої, а частину вона залишала дільничному, який потім передав їй гроші. Працівники міліції сказали, що затримали обвинувачену дома, а старший зміни охорони магазину, приблизно через три дні після подій, сказав, що обвинувачену затримали у магазині з її сумкою у той же вечір.
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 показав, що точно дати подій не пам`ятає, але це було у вечірній час та на вулиці було прохолодно, оскільки всі ходили у куртках. Він перебував на робочому місці у магазині Квартал по вул.Шевченко,51, де працював охоронцем з 07.00 до 22.00. Обвинувачена прийшла до магазину ближче до вечора, щось купила та пішла. Коли вона заходила до магазину, то мала при собі пакет та чорну сумку. Вона щось залишила у камері схову, але що саме не пам`ятає. Як вона виходила із магазину він не бачив. Потім до нього підійшла потерпіла та сказала, що у неї із камери схову забрали сумку. Він відразу продивився відеозапис з камер спостереження і побачив, що обвинувачена відкрила не свою комірку, з якої забрала сумку та пішла, після чого він викликав міліцію. Відеозапис на камерах спостереження у магазині ведеться безперервно, а тому можливо повністю прослідкувати за покупцем у магазині. На відеозапису було видно, що коли обвинувачена купила товар, то вийшла із магазину, а потім повернулась та підійшла до камери схову і не із своєї комірки узяла чорну сумку. Сумка обвинуваченої була або на ній, або десь у іншому місці, оскільки із комірки камери схову, куди вона ставила пакет, він виймав тільки пакет. Він сім років працював охоронцем у цьому магазині, а тому всіх знав і відразу впізнав на відеозапису обвинувачену. Разом з ним відеозапис дивилась потерпіла. Коли приїхали працівники міліції, то він їм сказав, що сумку узяла Анжела та показав, де вона мешкає. Приблизно через півтори-дві години обвинувачена повернулась, мабуть щось купити і він її сам позвав. Чи зверталась обвинувачена до іншого охоронця ОСОБА_10 не знає. До замків камер схову ключі не підходять, але вони можуть зламатись, що в основному роблять покупці. Двері комірок камер схову зроблені із пластика, при цьому двері були, як прозорі, так і непрозорі. Які були двері у комірці, звідки обвинувачена забрала сумку, не пам`ятає. Працівник міліції у той же день вилучав відеозапис з камер спостереження, який він записав на флешку працівника міліції, при цьому ніякої постанови або іншого документа на вилучення він не пам`ятає. Про надання відеозапису працівник міліції попросив усно. Іншого вилучення відеозапису не було. З якою метою до магазину повернулась обвинувачена не пам`ятає, але у неї, наскільки він пам`ятає, була своя чорна сумка, а чужі речі вона не приносила.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.11.2014 року, оголошеного у судовому засіданні, слідчим було оглянуто приміщення магазину Квартал по вул.Шевченко,51 і встановлено наявність у магазині камер схову, камер спостереження та кімнати охорони, в якій знаходиться комп`ютер спостереження.
У дослідженому у судовому засіданні протоколі огляду місця події від 03.11.2014 року слідчим зафіксовано, що біля будинку №51 по вул.Шевченко у м.Чернігові на лавках лежать грошові кошти у сумі 1 000 грн. та сумка чорного кольору з особистими речами потерпілого. Огляд слідчим проводився у присутності двох понятих: ОСОБА_11 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_12 .
Згідно дослідженої у судовому засіданні розписки потерпілої ОСОБА_5 вбачається, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Як вбачається з відеозапису, що міститься на речовому доказі оптичному диску з відеоматеріалами за 03.11.2014 року з камер відеоспостереження магазину Квартал по вул.Шевченко,51 у м.Чернігові, на ньому є файли, які відображають події 03.11.2014 року, о 16.14-16.19 у приміщенні магазину. Будь-яких документів, які б підтверджували вилучення наданого оптичного диску з відеоматеріалами, прокурором суду не надано.
Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи обвинувачення та показання обвинуваченої ОСОБА_7 про те, що вона злочину не вчиняла, доводи її захисника про відсутність умислу у ОСОБА_7 на крадіжку чужого майна та про те, що ОСОБА_7 узяла сумку потерпілої внаслідок помилки, суд приходить до висновку, що обвинувачення знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, при цьому суд виходить з наступного. Детальний аналіз показань обвинуваченої, з врахуванням показань потерпілої та свідка, вказує на те, що вони є незрозумілими, нелогічними, суперечливими та неправдивими, які направлені на уникнення відповідальності за вчинений злочин. Так, зовсім незрозумілими та нелогічними є показання обвинуваченої про те, що вона забрала пляшку від соку, щоб син її не викинув, та поставила її у пакет, з яким потім пішла до магазину, при цьому не вказала, навіщо їй пляшка від соку і де потім вона її збиралась зберігати, щоб син, з врахуванням його віку, її не викинув. Показання обвинуваченої є суперечливими та нелогічними, зокрема про те, що вона була у стані алкогольного сп`яніння та наполовину розуміла, що відбувається, при цьому такого її стану не вбачається з її дій, які вказують, що вона розуміла, що заходить до магазину з пакетом, який ставила до камери схову, що брала певний товар та розраховувалась за нього, пройшовши через касу магазину, що вона вийшла із магазину, а коли повернулась, то із комірки узяла сумку потерпілої, яка відрізнялась від пакету, при умові, що комірки, в яких знаходилась сумка потерпілої та пакет, були поряд. Сукупність цих фактичних даних щодо дій обвинуваченої, які містяться у показаннях самої обвинуваченої, потерпілої та свідка, вказують на суперечливість та нелогічність показань обвинуваченої та спростовують її показання щодо часткового розуміння того, що відбувалось. Не заслуговують на увагу і показання обвинуваченої щодо її повернення до магазину, а саме, що вона думає, що поверталась до магазину, оскільки можливо забула, що залишила пакет, так як повернувшись, вона узяла саме сумку потерпілої, що вбачається з показань потерпілої та свідка. Крім того, показання обвинуваченої щодо помилки суперечать показанням потерпілої, з яких вбачається, що обвинувачена просила пробачення, при цьому не казала, що вона помилилась.
Суд враховує, що показання потерпілої є послідовними і логічними та містять фактичні дані, які вказують, що дії обвинуваченої були направлені саме на таємне викрадення чужого майна. Зі змісту показань свідка вбачається, що його показання містять фактичні дані, які беззаперечно вказують, що дії обвинуваченої були умисними та направленими на таємне викрадення чужого майна. При цьому суд враховує, що у судовому засіданні не встановлено будь-яких даних, які б могли свідчили про необ`єктивність показань потерпілої та свідка.
З фактичними даними, що містяться у показаннях потерпілої та свідка, а також самої обвинуваченої щодо перебігу подій, узгоджуються фактичні дані, які містяться у протоколі огляду магазину Квартал щодо наявності у магазині камер схову, камер спостереження та кімнати охорони.
Разом з тим, оцінюючи речовий доказ оптичний диск та протокол огляду від 03.11.2014 року щодо огляду сумки та грошових коштів біля будинку №51 по вул.Шевченко у м.Чернігові, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.85 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України. Будь-яких документів на підтвердження проведення процесуальних дій, направлених на отримання речового доказу оптичного диску у порядку, встановленому КПК України, прокурором суду не надано. З врахуванням показань свідка незрозуміло, як відеозапис з камер спостереження був перенесений на оптичний диск та взагалі незрозуміло, як цей оптичний диск опинився у слідчого. Відповідно до ст.223 КПК України огляд здійснюється з обов`язковою участю не менше двох понятих, при цьому слідчий зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб. З врахуванням участі під час вищезазначеного огляду сумки та грошових коштів ОСОБА_11 , який мешкає за однією адресою з потерпілою ОСОБА_5 , та участі ОСОБА_12 , по батькові якої однакове з ОСОБА_11 , суд вважає, що ці особи, які приймали участь в якості понятих, є заінтересованими особами на користь потерпілої ОСОБА_5 , що прямо суперечить вимогам ст.223 КПК України. Враховуючи, що речовий доказ оптичний диск з відеоматеріалами за 03.11.2014 року з камер відеоспостереження магазину Квартал по вул.Шевченко,51 у м.Чернігові та протокол огляду сумки та грошових коштів біля будинку №51 по вул.Шевченко у м.Чернігові отримані з порушенням норм КПК України, суд, відповідно до ст.89 КПК України, визнає ці докази недопустимими та приходить до висновку про відсутність можливості посилатись на них щодо обґрунтування обвинувачення.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна(крадіжка) полягає в активній поведінці і означає таємне незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, що вчиняється з прямим умислом, тобто при цьому особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, таємно вилучає чуже майно, на яке вона не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди і бажає спричинити таку шкоду. При цьому крадіжка вважається закінченою з моменту вилучення майна і реальної можливості розпорядитись ним як своїм власним.
Таким чином, фактичні дані, що містяться у показаннях потерпілої, свідка, протоколі огляду магазину Квартал, разом з фактичними даними щодо перебігу подій 03.11.2014 року у показаннях самої обвинуваченої, у своїй сукупності узгоджуються між собою, беззаперечно вказують, що обвинувачена саме умисно вчинила дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, є достатніми та доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, що викладені в обвинуваченні, спростовуючи показання обвинуваченої щодо заперечення вчинення злочину та доводи її захисника, а тому дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка).

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, суму грошових коштів, що були викрадені, відсутність цивільного позову потерпілої, що шкода заподіяна злочином відшкодована у повному обсязі, що потерпіла не настоювала на суворій мірі покарання обвинуваченій, особу обвинуваченої - її вік, сімейний стан, освіту, стан її здоров`я, відповідно даних, що надані прокурором та повідомлені самою обвинуваченою про тяжку хворобу, що обвинувачена працює, відсутність будь-яких негативних характеристик на обвинувачену у матеріалах кримінального провадження, що обвинувачена не притягувалась до адміністративної відповідальності, але новий злочин вчинила в період звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, у судовому засіданні не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій, є рецидив злочину.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі відповідно до мінімальної межі санкції частини статті, якою передбачено покарання за вчинений обвинуваченою злочин, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_7 після постановлення відносно неї вироку, але до повного відбуття покарання вчинила новий злочин, суд вважає, що на підставі ст.71 КК України обвинуваченій до покарання за новим вироком необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речовий доказ:оптичний диск з відеоматеріалами за 03.11.2014 року з камер відеоспостереження магазину Квартал по вул.Шевченко,51 у м.Чернігові, - необхідно знищити.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, до покарання призначеного ОСОБА_7 за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 19.06.2014 року і остаточно призначити їй покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Речовий доказ:оптичний диск з відеоматеріалами за 03.11.2014 року з камер відеоспостереження магазину Квартал по АДРЕСА_4 , - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1