АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Чернівці 28 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3
При секретарі ОСОБА_4
За участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
законного представника потерпілого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 серпня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000268 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, працюючого музичним керівником дошкільного навчального закладу «Дзвіночок » Новоселицької міської ради, одруженого, раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 серпня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання за даною статтею у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень в дохід держави .

На вказаний вирок подана апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій вона просить вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03.08.2015 року щодо її підзахисного скасувати та ухвалити виправдовувальний вирок , яким за ст. 125 ч.1 КК України ОСОБА_6 виправдати та закрити кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000268 від 29.05.2014 року .
Провадження №11кп/794/313 /15 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Категорія ст125 ч.1 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_10 .
Посилається на те, що наведенні обґрунтування у вироку стосовно визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.1 КК України суперечать матеріалам кримінального провадження , оскільки наявним доказам судом дано невірну правову оцінку , що призвело до незаконного засудження ОСОБА_6 ..

Так суд не навів причин, з яких докази що лягли в основу обвинувального висновку не узгоджуються з показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .. Апелянт вважає, що висновки суду щодо того, що обвинувальні докази узгоджуються між собою є хибними.

Так потерпілий ОСОБА_22 в судовому засіданні не відповідав майже на всі запитання, а на питання що сталося чітко сказав, що обвинувачений скрутив 4 рази ніс і 2 рази вуха. Однак згідно висновку судово-психіатричного експерта № 492 від 06.11.2014 року вказано, що ОСОБА_23 повернувся подивитись на шарики , було боляче. На питання захисту чому потерпілий в судовому засіданні чітко вказав , скільки саме раз йому крутили ніс та вуха і чи не є така відповідь заученою , експерт відповіді не дав. Крім того захист звертав увагу суду на ту обставину , що досудове розслідування в справі тривало сім місяців. На початку розслідування 03 червня 2014 року , тобто через 6 днів після інкримінованих її підзахисному подій , були допитані малолітні свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 .. Вони були 28 травня 2014 року присутні під час репетиції випускного ранку в музичному залі з потерпілим ОСОБА_22 не могли згадати такого факту . Також декілька вихованців з групи були допитані в середині липня, які також не згадали про те, що ОСОБА_6 крутив ніс потерпілому. Суд не оцінив всі докази в їх сукупності та не зміг зробити висновок, наскільки правдиві покази потерпілого та його батьків, але поклав їх в підгрунття вироку.

Старший прокурор прокуратури Новоселицького району Чернівецької області ОСОБА_5 подала заперечення на апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , в якому просить вирок районного суду від 03.08.2015 року , яким ОСОБА_6 засуджено за ст. 125 ч.1 КК України , залишити без змін , а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 без задоволення. Посилається на те, що доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого є безпідставними та необгрунтованимми, а тому не підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідача, захисника обвинуваченого та обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали свою апеляційну скаргу повністю та просили її задовольнити, вислухавши прокурора , законного представника потерпілого, які вважають вирок районного суду законний і просять його залишити без змін , а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого як необґрунтовану залишити без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а також обвинуваченому останнє слово, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 28 травня 2014 року, приблизно о 16 год. 00 хв., працюючи на посаді музичного керівника, дошкільного навчального закладу «Дзвіночок», під час проведення репетиції випускного балу з вихованцями старшої групи , у приміщенні музичної зали в ДНЗ «Дзвіночок», що знаходиться в м. Новоселиця по вул. Пушкіна, 15 підійшов до малолітнього ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який порушував дисципліну, з метою заспокоїти останнього, навмисно, стиснув рукою ніс.

В результаті стискання носа малолітньому ОСОБА_22 було спричинено тілесне ушкодження у вигляді синця кінчика носа , яке згідно висновків експертів від 06.06.2014 року № 89 екс-Н, та від 02.09.20914 року № 121 відноситься до легкового тілесного ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження по відношенню до малолітнього потерпілого.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження районний суд повно, об`єктивно і всебічно дослідивши обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Вина ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.1 КК України, а саме в тому що, він вчинив умисне легке тілесне ушкодження малолітньому потерпілому ОСОБА_22 , у вигляді синця носа шляхом навмисного стискання рукою за ніс доведено по матеріалами кримінального провадження, показами малолітнього потерпілого, свідків, висновками експертиз, допитом експертів, протоколом слідчого експерименту, які були предметом дослідження в суді .

Так малолітній потерпілий ОСОБА_22 який був допитаний за участю законного представника матері ОСОБА_8 показав суду, що обвинувачений ОСОБА_6 в дитячому садочку під час репетиції покрутив йому за ніс за те, що він погано поводився, від чого йому стало боляче та він заплакав.
Свідок ОСОБА_26 показав суду 28.05.2014 року близько 17 год. 00 хв. він прийшов в садочок за своїм сином ОСОБА_22 , і побачив що у нього на носі синець. Він запитав у сина звідки у нього синець на носі на, що останній відповів, що цей синець йому зробив вчитель музики ОСОБА_6 . Він одразу підійшов до ОСОБА_6 , щоб з`ясувати, що сталось на, що останній нічого не пояснив. Того ж дня він звернувся до міліції заявою та наступного дня він разом з потерпілим направився для проходження ним судово медичної експертизи.
Свідок ОСОБА_8 , яка є матір`ю потерпілого, пояснила суду, що її син ОСОБА_22 відвідує ДНЗ «Дзвіночок», та 28 травня 2014 року коли вона перебувала вдома вечором прийшов її чоловік з малолітнім сином у якого був синець на носі. 29.05.2014 року зранку вона зафарбувала синець на носі її сина тональним кремом щоб не було видно синця та вони пішли на випускний бал. На випускному балі ніс дитини був загримований тональним кремом. Після випускного балу батько дитини, відправився з потерпілим сином в лікарню для проведення експертизи.
Згідно до акту судово психіатричної експертизи № 492 від 06.11.2014 року підекспертний ОСОБА_22 на час проведення експертизи ознак психічного захворювання не виявляє, тому його ствердження про вчинення відносно нього фізичного насильства, не є проявом психічного захворювання. Враховуючи індивідуально психологічні особливості, рівень сформованості інтелектуальних функцій, рівень його психічного розвитку ОСОБА_22 міг правильно сприймати обставини та характер вчинених відносно нього протиправних дій та давати по них покази. Розуміння значення здійснюваних проти нього протиправних дій внаслідок вікових особливостей і сприймались під експертним як покарання.
Допитана в судовому засіданні в якості експерта ОСОБА_27 показала суду , що вона являється судовим психологом та вказала, що 06.11.2014 року нею в складі комісії було проведено експертне дослідження психічного стану потерпілого, під час якого комісія прийшла до висновку, що всі психічні процеси малолітнього ОСОБА_22 розвинуті відповідно до його віку, він неодноразово вказував, що боляче йому зробив, саме обвинувачений. Під час проведення вказаної експертизи, експерти спеціально відходили від основного запитання, стосовно, хто саме скручував ніс дитині, та ставили інші запитання, які не мали відношення до вказаного факту, потім знову поверталися до факту скручування носа. Малолітній ОСОБА_22 відповідав на запитання завжди однаково, що ніс йому скручував ОСОБА_28 . Також вказала, що інші діти, які були на репетиції, тобто під час підготовки до майбутнього випускного балу, могли не звернути уваги на даний інцидент.
Таким чином доводи апелянта з приводу того , що малолітній потерпілий в судовому засіданні чітко вказав , скільки саме раз йому крутили ніс та вуха і чи не є така відповідь заученою , експерт відповіді не дав є безпідставними . Так як згідно до матеріалів кримінального провадження з відповідей на запитання експертів, не вбачається того, що малолітній потерпілий ОСОБА_22 пояснював щось завчене або навіяне. Також, експерт ОСОБА_29 вказала, що інші діти, які були на репетиції, тобто під час підготовки до майбутнього випускного балу, могли не звернути уваги на даний інцидент.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України не визнав і показав, що 28 травня 2014 року з 16 години 00 хвилин по 16 години 50 хвилин як музичний керівник в ДНЗ « Дзвіночок» в м. Новоселиця проводив репетицію в музичному залі з дітьми в присутності вихователя - ОСОБА_15 . Малолітній ОСОБА_22 під час даних репетицій поводив себе неслухняно на, що він неодноразово робив йому зауваження. Приблизно о 17 годині до нього звернувся батько малолітнього ОСОБА_26 який в грубій формі звинуватив його в тому, що він покрутив ніс його сину.
Свідок ОСОБА_15 показала суду, що вона як вихователь 28.05.2014 року була з дітьми у музичному залі де ОСОБА_6 грав на піаніно а діти співали. Приблизно о 17 годині до дитячого садочку прийшов батько малолітнього ОСОБА_22 і повідомив, що у його сина синець. Вона синця у малолітнього не бачила.
Вина обвинуваченого також доведено і висновком експерта №89 екс-Н яким 29.05.2014 року в приміщенні амбулаторії Новоселицького міжрайонного відділення Чернівецького обласного бюро судово-медичних експертиз при проведені судово-медичної експертизи малолітнього ОСОБА_22 , під час якої було виявлено синець носа, який має ознаки легкого тілесного ушкодження, що по строку може відповідати вказаному в постанові про призначення судово - медичної експертизи строку 28 травня 2014 року приблизно о 17 годині.

Тим самим спростовуються покази свідків, які стверджують, що вони не бачили синця на носі малолітнього ОСОБА_22 28 і 29 травня 2014 року.
Також їх покази в частині не бачення 29 травня 2014 року синця на носі малолітнього пояснюється замальовуванням даного синця матерю малолітнього ОСОБА_22 тональним кремом.
Допитаний в якості експерта ОСОБА_30 суду показав , що ним дійсно було проведено експертне дослідження потерпілого під час огляду якого було виявлено синець носа, який міг виникнути в результаті стискання та розтягування шкіри. Експерт пояснив, що під час проведення огляду дитини на його обличчі не було виявлено ознак гриму.

Відповідно до висновку експерта №121 проведеного судово-медичною експертною комісією встановлено, що на тілі неповнолітнього ОСОБА_22 , було виявлено ушкодження у виді синця кінчика носа з переходом на спинку носа, ліве крило носа та внутрішній кут лівого ока та встановлено, що виявлені на тілі неповнолітнього ОСОБА_31 ушкодження у вигляді синця носа виникло від неменше одноразової дії твердого тупого предмета чи співударяння з таким, цілком можливо при стисканні пальцями рук людини.

Крім того згідно протоколу слідчого експерименту від 30 грудня 2014 року проведеного за участю потерпілого ОСОБА_22 та законного представника ОСОБА_8 під час проведення якого потерпілий вказав де саме та яким чином ОСОБА_6 підійшов до нього та рукою скрутив йому ніс чим завдав йому фізичного болю.

Таким чином сукупністю доказів, які досліджені в судовому засіданні суду першої інстанції, та які за клопотанням сторін частково були досліджені в апеляційному суді доведено, що 28 травня 2015 року близько 16 год. 00 хв. під час репетиції випускного балу в ДНЗ «Дзвіночок», що знаходиться в м. Новоселиця по вул. Пушкіна , 15 з вихованцями старшої групи обвинувачений ОСОБА_6 підійшов до малолітнього ОСОБА_22 який порушував дисципліну навмисно стиснув рукою за ніс внаслідок чого в малолітнього потерпілого спричинене легке тілесне ушкодження у вигляді синця кінчика носа.
Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим ОСОБА_22 в результаті нанесення тілесного ушкодження, як про це зазначено у вироку районного суду, підтверджується висновками судово-медичних експертиз.

Безпідставні посилання апелянта на те, що докази що лягли в основу обвинувального висновку не узгоджуються з показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 так як дані свідки не були очевидцями подій вчинення кримінального правопорушення , та частина з них дали покази з чужих слів, а частина дали покази з приводу наслідків вчиненого кримінального правопорушення, а саме що вони не бачили тілесні ушкодження на носі потерпілого , однак вони і не могли бачити іх на другий день тобто 29.05.2014 року так як вони були прикриті тональним кремом.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про його невинуватість з посиланням на те, що він не спричиняв потерпілому тілесні ушкодження, а тільки робив зауваження, спростовано показами потерпілого, свідків, висновками досліджених в судовому засіданні експертиз, та протоколом відтворення обстановки і обставин подій за участю малолітнього потерпілого.
Невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення колегія суддів розцінює як обраний ним метод захисту від пред`явленого обвинувачення, після ознайомлення зі всіма матеріалами кримінального провадження.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції призначено з дотриманням вимог статей 50, 65 КК України в межах санкції частини статті закону України про кримінальну відповідальність, за якою його визнано винуватим.
Так призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, призначив покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції правильно врахував що він скоїв невеликої тяжкості кримінальне правопорушення, врахував особу винного, а саме що обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, що законний представник потерпілого просила його суворо не карати, обставини які пом`якшують покарання районним судом не встановлено, обставини, що обтяжують покарання суд визнав вчинення особою кримінального правопорушення щодо малолітнього.
Таким чином колегія суддів вважає , що підстав для скасування вироку районного суду не має, а тому апеляційну скаргу захисника обвинуваченого слід залишити без задоволення а вирок районного суду без змін.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376,404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, - У Х В А Л И Л А:
Вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий ОСОБА_10
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3 .
Копія вірна суддя