Справа № 297/2698/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі колегії: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з участю прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації від 21 червня 2010 року у відповідність із законодавством України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегово, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого вироком Московського міського суду Російської Федерації від 21 червня 2010 року за п.п. «ж, з» ч. 2 ст. 105 КК РФ на 11 років позбавлення волі, за п. «в» ч. 3 ст. 162 КК РФ на 9 років позбавлення волі, із застосуванням ч. 3 ст. 69 КК РФ на 12 років позбавлення волі з відбуванням покарання в колонії суворого режиму,-

В С Т А Н О В И В:
До Берегівського районного Закарпатської області суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Московського міського суду Російської Федерації від 21 червня 2010 року відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України.

Клопотання мотивовано тим, що 21 жовтня 2015 року наказом Міністерства юстиції України на підставі Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 08 серпня 2014 року було прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком Московського міського суду Російської Федерації громадянина України ОСОБА_5 ..

Вироком Московського міського суду Російської Федерації від 21 червня 2010 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді 12 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених пунктами «ж», «з» ч. 2 ст. 105 КК РФ (вбивство) (в редакції Федерального закону №63-Ф3 від 13 червня 1996 року), пунктом «в» ч. 3 ст. 162 КК РФ (розбій) (в редакції Федерального закону №63-Ф3 від 13 червня 1996 року), що є також караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_5 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія №3 УФСВП Росії у Калузькій області, кінець відбуття строку покарання - 27 грудня 2021 року.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 в Україні АДРЕСА_1 .

А тому, Міністерство юстиції України, відповідно до вимог ст.ст. 606-610 КПК України та ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, просить визначити норми (статті, частини статтей) КК України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнано винним вироком Московського міського суду від 21 червня 2010 року та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим (а.с. 1-2).

Засуджений ОСОБА_5 висловив бажання бути переведеним в Україну, що стверджується його письмовою заявою від 03 лютого 2014 року (а.с. 17-18).

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України підтримав, вважав необхідним кваліфікувати дії засудженого відповідно до п. 12. ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України. Проти задоволення клопотання не заперечив.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, відповідно до ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряючи фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави та не вирішуючи питання щодо винуватості особи, суд вважає привести вирок Російської Федерації відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 602 КПК України, - вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний та території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року) (далі Конвенції), до якої Україна була приєднана на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку: а) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст.11 Конвенції.

Відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України,- Міністерство юстиції України, в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України, звертається до суду з клопотанням про приведення вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Згідно ч. 3 ст. 610 КПК України,- під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. Пунктом 2 ч. 4 ст. 610 КПК України передбачено, що при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, який підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Відповідно до ст. 11 Конвенції, при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального Кодексу України та визначає покарання. За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину.

Як вбачається із вироку Московського міського суду Російської Федерації від 21 червня 2010 року, ОСОБА_5 засуджено за п.п. «ж, з» ч. 2 ст. 105 КК РФ (в редакції Федерального закону №63-Ф3 від 13 червня 1996 року) строком на 11 років позбавлення волі, за п. «в» ч. 3 ст. 162 КК РФ (в редакції Федерального закону №63-Ф3 від 13 червня 1996 року) строком на 9 років позбавлення волі, на підставі ч. 3 ст. 69 КК РФ за сукупність вчинених злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 28 грудня 2009 року, міру запобіжного заходу залишено попередню тримання під вартою (а.с. 4-12).

Перевіряючи наявність кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за аналогічні діяння відповідно до законодавства України, суд приходить до висновку, що діяння, за які він засуджений, відповідно до КК України слід кваліфікувати за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, виходячи з наступного:

п.п. «ж, з» ч. 2 ст. 105 КК РФ (в редакції Федерального закону №63-Ф3 від 13 червня 1996 року) відповідає п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України умисне вбивство вчинене за попередньою змовою групою осіб;

п. «в» ч. 3 ст. 162 КК РФ (в редакції Федерального закону №63-Ф3 від 13 червня 1996 року) відповідає ч. 4 ст. 187 КК України розбій, спрямований на заволодіння майном, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

На підставі вищевикладеного, дотримуючись визначених статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб умов передачі ОСОБА_5 для відбування покарання в Україну, судом встановлено, що відбування ним покарання в Україні відповідає вимогам статті 10 Конвенції, оскільки за своїм характером та тривалістю покарання не буде більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не перевищуватиме максимальних строків позбавлення волі, передбачених законодавством України.

Керуючись ст. ст. 3, 9, 10, 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст. ст. 603, 609, 610 КПК України, -

У Х В А Л И В:
клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Московського міського суду Російської Федерації від 21 червня 2010 року відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Привести вирок Московського міського суду Російської Федерації від 21 червня 2010 року у відповідність із законодавством України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, призначивши покарання за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України 11 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 187 КК України 9 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначити 12 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 28 грудня 2009 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Копію ухвали суду надіслати Міністерству юстиції України для подальшого інформування держави винесення вироку та Державній пенітенціарній службі України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в цей же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_6

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3