Справа №212/570/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003502 від 10 грудня 2015 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу № 216/5437/14-ц від 01.12.2014 року зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитини повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму до досягнення дитини відповідного віку починаючи з 17 липня 2014 року.

Жовтневим відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу відкрито виконавче провадження відносно ОСОБА_3 про примусове стягнення з нього коштів на утримання сина (аліментів), відповідно до ст. 194 Сімейного Кодексу України, нарахування заборгованості по аліментам сторонам направлено відповідні постанови про відкриття виконавчого провадження. Згідно виконавчого листа № 216/5437/14-ц від 19.01.2015 року ОСОБА_3 було нараховано виплату коштів на користь ОСОБА_7 , починаючи з 17 липня 2014 року по грудень 2014 року в сумі 5653,61 гривні, з січня 2015 року по листопад 2015 року в сумі 10381,40 гривень.

Однак, ОСОБА_3 рішення суду ігнорує, від виплати аліментів злісно ухиляється. Попередження державної виконавчої служби умисно ігнорує, про наявність доходів від неофіційної праці не повідомив судового виконавця, таким чином за період часу з 17 липня 2014 року до листопада 2015 року жодного разу аліменти не виплачував та заборгованість по аліментах не погашав.

Незважаючи на це, ОСОБА_3 , будучи добре обізнаний про те, що він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від сплати коштів на утримання дитини злісно ухиляється, про що неодноразово попереджався, про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України, за злісне ухилення від сплати аліментів, необхідності виконання своїх обов`язків і погашення заборгованості, що утворилася.

ОСОБА_3 на обліках в КНД, ПНД не перебуває, не хворий, не є інвалідом, працездатний, навмисно від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини ухиляється, добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, допомоги по догляду за дитиною: кошти, їжу, одяг, житло, необхідний догляд у випадку хвороби не надає, участь у вихованні дитини не приймає.

В результаті злісного ухилення від виплати аліментів ОСОБА_3 станом з 17.07.2014 року по 01.11.2015 року має заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 16035,01 гривень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ст. 164ч.1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що він дійсно має заборгованість по аліментам стягнутих на утримання його сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 16035,01 гривень. Вказана заборгованість утворилась, оскільки він не може працевлаштуватись.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що ОСОБА_3 ухиляється від сплати аліментів на утримання його сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та має заборгованість.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_3 визнав вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 в повній мірі викритий в скоєнні злочину і кваліфікує його дії за ст. 164 ч. 1 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 скоїв злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у Криворізькому міському центрі зайнятості як безробітний не реєструвався.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без його ізоляції від суспільства, з обранням ньому міри покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції статті 164 ч. 1 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.
Запобіжний захід не обирався.

Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 164 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1