Справа № 727/7951/15-к
Провадження № 1-кп/727/361/15
В И Р О К
І м е н е м у к р а ї н и

30 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю сторони обвинувачення:

- прокурора ОСОБА_4

- потерпілого ОСОБА_5

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу за кримінальним провадженням №0001539 від 19 травня 2015 року по обвинуваченню: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.09.2009 Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч. 1 КК України, звільнений від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері;

- 07.06.2012 Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік;

- 10.12.2012 Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч. 2 КК України з призначенням покарання у вигляді 2 років 9 місяців позбавлення волі; 19.02.2013 Апеляційним судом Чернівецької області пом`якшено покарання і призначено остаточну міру покарання 2 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 11.10.2013 Першотравневим районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області скорочено на половину не відбуту частину покарання 1 рік 2 місяці 25 днів

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 18.05.2015, біля 02 години ночі, діючи умисно, протиправно, повторно, із корисливих мотивів, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, знаходячись за адресою свого проживання - АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, таємно з кімнати, яка здавалася під найм квартирантам викрав ноутбук марки «АСУС», належний на праві власності потерпілому ОСОБА_5 , вартістю 3000 грн., після чого вийшовши з кімнати, де мешкав останній, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними злочинними діями спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою визнав повністю і будучи допитаним в силу вимог ст.. 351 КПК України, суду надав показання про те, що дійсно він 18 травня 2015 року знаходячись в квартирі за місцем свого проживання - АДРЕСА_1 , в нічний час був запрошений двома хлопцями квартирантами, яким його мати здала кімнату. Зайшовши до кімнату, він бачив що третій квартирант потерпілий ОСОБА_5 спав, а під його ліжком лежав ноутбук Асус. Після розпивання спиртних напоїв в кімнаті, він дочекався коли двоє хлопців заснуть і скориставшись моментом, що за ним ніхто не стежить, з під ліжка де спад ОСОБА_5 забрав його ноутбук Асус, із яким вийшов із кімнати, згодом розпорядившись ноутбуком на власний розсуд. Пояснив, що його мати з потерпілим ОСОБА_5 розрахувалася в повному обсязі за ноутбук і останній до нього ніяких претензій не мав. Просить, його суворо не наказувати, запевнив суд що подібного більше не повториться.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 не оспорював фактичних обставин справи, повністю визнав свою вину, в скоєному розкаявся і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст та правові наслідки застосування ст. 349 ч.3 КПК України йому роз`яснені, те, що відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позицій, заслухавши думку прокурора, потерпілого, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі, окрім тих документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Разом з цим, будучи приведеним до присяги, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду надав показання про те, що він знімав в травні цього року квартиру по АДРЕСА_1 , а саме одну кімнату в якій проживало троє хлопців. Він бачив, що 18.05. 2015 року двоє хлопців випивали спиртне і запросили до себе сина хазяйки - ОСОБА_6 , він відмовився випивати і заснув, а коли наступного дня прокинувся виявив, що його ноутбук Асус, який знаходився під його ліжком відсутній; пізніше дізнався, що ноутбук викрав ОСОБА_6 . В показах вказував, що батьками останнього, йому матеріальну шкоду за ноутбук в розмірі 3000 грн. було відшкодовано, будь яких претензій до обвинуваченого не має, міру покарання просив визначити останньому на розсуд суду.

Таким чином, суд вважає що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена повністю та його дії вірно кваліфікує за ст. 185 ч.2 КК України, оскільки він вчинив викрадення чужого майна, за кваліфікуючою ознакою - повторно.

Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії злочинів середньої тяжкості.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність збитків.

Обставиною, що в силу вимог ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнається вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Судом крім наведеного, при призначенні покарання, ОСОБА_6 враховується і особа останнього зокрема, те, що обвинувачений визнав свою вину, у скоєному розкаявся, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно; враховується і те, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини; кримінальне правопорушення вчинив у період не знятої і не погашеної судимості; згідно висновку судової психіатричного експерта № 433 від 29.09. 2015 року ОСОБА_6 ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, виявляє емоційний нестійкий розлад особистості, за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; перебуває на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом гостра алкогольна інтоксикація; значиться на обліку в психіатричній лікарні з діагнозом розлад особистості. Крім наведеного, судом враховується і те, що матеріальна шкода потерпілому обвинуваченим відшкодовано в повному обсязі, про що було підтверджено ОСОБА_5 в судовому засіданні, який пояснив про відсутність до ОСОБА_6 претензій матеріального і морального характеру.

На підставі ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення

За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема те, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини і на шлях виправлення не став, має не зняту і не погашену судимість, в період якої вчинив нове кримінальне правопорушення; відповідно за місцем проживання характеризується посередньо, завдану шкоду потерпілому відшкодовано, сприяв у розкритті кримінального правопорушення, повністю визнав вину; а також із врахуванням думки потерпілого, який просив суворо не наказувати обвинуваченого, із врахуванням стану здоров`я обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого є не можливе без ізоляції від суспільства, покарання належить призначити в межах санкції ст. 185 ч.2 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , його перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не знаходить підстав для застосування відносно обвинуваченого статей 69, 75, 76 КК України.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити обрану домашній арешт.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня його фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці (в порядку п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України).

Вирок суду підлягає негайному врученню в порядку ч. 6, 7 ст. 376 КПК України прокурору, засудженому, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1