пр. № 1-кп/759/37/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Крюківщина Києво-Святошинського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого лікарем акушер-гінекологом Київського міського пологового будинку № 3, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.140 КК України,

сторони кримінального провадження

прокурори - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілі - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представники потерпілих - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисник - ОСОБА_14 ,

обвинувачений - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Наказом Київської міської державної адміністрації департаменту охорони здоров`я №91в/к від 01.10.2010р. року ОСОБА_5 призначено на посаду лікаря акушера-гінеколога гінекологічного відділення № 2 Київського міського пологового будинку № 3.

Згідно диплому Київського медичного інституту серії HB № 798171 від 26.06.1987р. ОСОБА_15 має освіту за спеціальністю «лікувальна справа» та кваліфікацію «лікар», тобто являється відповідно до ст. 74 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992р. медичним працівником з спеціальною освітою, який згідно з п.«а» ч.1 ст.78 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992р. зобов`язаний надавати своєчасну та кваліфіковану медичну і лікарську допомогу.

Відповідно до посадової інструкції лікаря акушера-гінеколога відділення гінекології № 2, затвердженої наказом № 2 від 04.01.2011р. головного лікаря Київського міського пологового будинку №3, лікар акушер-гінеколог здійснює діагностику вагітності, спостереження за вагітними, рододопомогу, раннє виявлення ускладнень вагітності і пологів, лікування та нагляд за породіллями (п.2.1), забезпечує належний рівень нагляду, обстеження і лікування жінок згідно з принципами лікувально-охоронного режиму і отримання правил медичної деонтології (п.2.3.1), здійснює діагностику вагітності, спостереження за вагітними, раннє виявлення ускладнень вагітності і пологів (п.2.4.1.) та нагляд за побічними реакціями/ діями лікарських засобів (п.2.4.2).

17.09.2012 року, приблизно о 14 годині ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуваючи на 9-му місяці вагітності звернулася до працівників Київського міського пологового будинку № 3, розташованого по вул. В. Кучера, 7 в м.Києві зі скаргами на переймоподібний біль в низу живота, в зв`язку з чим ОСОБА_17 була оглянута лікарем акушером-гінекологом ОСОБА_18 і останнім було встановлено діагноз: Вагітність II, 40 тижнів, головне передлежання. І період других пологів. Обтяжений перебіг вагітності (безсимптомнабактеріурія у 12 тижнів, анемія легкого ступеню у 25 тижнів). Обтяжений соматичний анамнез (хронічний холецистит, хронічний панкреатит). Обтяжений гінекологічний анамнез (ерозія шийки матки).

Цього ж дня ОСОБА_17 було госпіталізовано до вищевказаного пологового будинку.

В подальшому, у пологах під час спостереження за внутрішньоутробним станом плода породіллі ОСОБА_17 було констатовано дистрес. 17.09.2012 року, приблизно о 20 год. 30 хв., після огляду ОСОБА_17 консиліумом лікарів у складі лікаря акушера-гінеколога ОСОБА_19 , відповідального чергового лікаря ОСОБА_20 та чергового лікаря ОСОБА_21 , враховуючи дистрес плода в пологах та відсутність умов для термінового пологорозрішення через природні пологові шляхи було прийнято рішення про проведення породіллі ОСОБА_17 операції кесаревого розтину. Однак, в історії пологів недостатньо даних, що підтверджують цей діагноз та він не був показанням до екстреного родорозрішення (згідно довідки та протоколу розбору материнської смерті ОСОБА_17 в Київському пологовому будинку № 3).

О 20год. 55 хв. 17.09.2012 року, враховуючи дистрес плоду у пологах лікарем акушер-гінекологом ОСОБА_18 було розпочато проведення ОСОБА_17 операції кесарського розтину. Під час проведення операції, що здійснена лікарем акушер-гінекологом ОСОБА_18 була вилучена жива доношена дівчинка вагою 3600 гр., зростом 54 см., з оцінкою за шкалою Апгар 5-7 балів, з одноразовим тугим обвиттям пуповиною навколо шиї плоду. При цьому, до 20 год. 55 хв. 17.09.2012 року, тобто до початку операції кесаревого розтину, ОСОБА_17 надавалася правильна, адекватна медична допомога, що підтверджується відсутністю дефектів в наданні медичної допомоги.

В той же час, 17.09.2012 року, приблизно о 21 год. 00 хв., під час проведення лікарем акушер-гінекологом ОСОБА_18 операції кесаревого розтину були наявні дефекти в наданні медичної допомоги, а саме: ушкоджено велику судину (найбільш ймовірно, праву маткову артерію) - тобто наявність дії, яку не повинно було здійснювати, але здійснено.

Після проведення операції, згідно медичної документації о 24 годині 17.09.2012 року ОСОБА_17 було переведено разом з дитиною до палати сумісного перебування, яка знаходиться у пологовому відділенні, де відсутній постійний сестринський пост.

Крім цього, в ході проведення вказаної операції неповно було усунено джерело кровотечі (ушкодження великої судини - найбільш ймовірно, правої маткової артерії), що в подальшому стало причиною «початку» розвитку крововтрати приблизно о 03.00 - 04.00 год. 18.09.2012 року - наявність дії, яку повинно було здійснювати, але здійснено було неправильно.

В подальшому, внаслідок відсутності динамічного спостереження за ОСОБА_17 та недооцінки її стану 18.09.2012 року, приблизно о 13 год. 50 хв., загальний стан ОСОБА_17 погіршився, що виразилось у вигляді втрати свідомості, вираженої блідості шкірних покривів та слизових оболонок, відсутності периферичного пульсу та артеріального тиску.

Після чого, ОСОБА_17 була заінтубована та підключена до апарату ШВЛ, переведена до операційної зали з підозрою на внутрішньочеревну кровотечу. Де було прийнято рішення про термінове виконання релапаротомії, яку було розпочато о 14 годині 18.09.2012 року.

Стан ОСОБА_17 під час операції визначався як термінальний. Тричі під час операції проводився зовнішній масаж серця з використанням різних медикаментів.

В подальшому, 18.09.2012 року о 14год. 30хв. зафіксована зупинка серця. Реанімаційні заходи, які проводились протягом 30 хвилин були неефективні. О 15.00 год. 18.09.2012 року було констатовано біологічну смерть ОСОБА_17 .

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 78-2013/о від 09.12.2013 року, смерть ОСОБА_17 настала внаслідок ушкодження великої судини (найбільш ймовірно, правої маткової артерії) під час проведення їй операції кесарського розтину, що в подальшому призвело до кровотечі з даної судини та до розвитку крововтрати і шоку (безпосередня причина смерті), при цьому розвиток крововтрати «розпочався» приблизно о 03.00 - 04.00 год. 18.09.2012 року.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_18 своїх професійних обов`язків, внаслідок недбалого до них ставлення, були спричинені тяжкі наслідки, що виразились у настанні біологічної смерті ОСОБА_17 , яка перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями (дефектами), допущеними лікарем акушер-гінекологом ОСОБА_22 .

Період з 20.55 год. 17.09.2012 року аж до настання смерті ОСОБА_17 , можна умовно розподілити на три етапи, коли були наявні дефекти в наданні медичної допомоги:

- ушкодження великої судини (найбільш ймовірно, правої маткової артерії) під час проведення ОСОБА_17 операції кесарського розтину - наявність дії, яку не повинно було здійснювати, але здійснено;

- не повне усунення джерела кровотечі (ушкодженої великої судини - найбільш ймовірно, правої маткової артерії), що в подальшому стало причиною «початку» розвитку крововтрати приблизно о 03.00 - 04.00 18.09.2012 року - наявність дії, яку повинно було здійснювати, але здійснено не правильно;

- відсутність динамічного спостереження за ОСОБА_17 після 22.30 год. 17.09.2012 року, та недооцінка її стану починаючи з 09.30 год. 18.09.2012 року - бездіяльність лікаря.

Вище перелічені дефекти, враховуючи безпосередню причину смерті ОСОБА_17 , знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті останньої.

Сукупність вище перелічених дефектів, які у різних просторово-часових інтервалах розвитку події були причиною розвитку крововтрати та шоку, можна віднести до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

В даному випадку можливо було б запобігти настанню смерті ОСОБА_17 , лише у разі здійснення лікарем акушер-гінекологом ОСОБА_5 наступних дій:

- не ушкодження великої судини (найбільш ймовірно, правої маткової артерії) під час проведення ОСОБА_17 операції кесарського розтину;

- при здійсненні ушкодження великої судини (найбільш ймовірно, правої маткової артерії) під час проведення ОСОБА_17 операції кесарського розтину - здійснення повного усунення джерела кровотечі (ушкодження великої судини) шляхом адекватного гемостазу;

- при не повному усуненні джерела кровотечі (ушкодження великої судини - найбільш ймовірно, правої маткової артерії) під час проведення операції кесарського розтину - здійснення в подальшому динамічного спостереження за ОСОБА_17 із своєчасною та правильною оцінкою її стану і, відповідно, своєчасним (до «зриву» компенсаторних можливостей організму о 13.50 год. 18.09.2012 року) проведенням оперативного втручання з метою усунені джерела кровотечі та своєчасним початком проведення інтенсивної терапії.

Таким чином, ОСОБА_18 , внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків, внаслідок недбалого до них ставлення, допущено дефекти в наданні медичної допомоги у вигляді:

- ушкодження великої судини (найбільш ймовірно, правої маткової артерії) під час проведення ОСОБА_17 операції кесарського розтину - наявність дії, яку не повинно було здійснювати, але здійснено;

- не повне усунення джерела кровотечі (ушкодженої великої судини - найбільш ймовірно, правої маткової артерії), що в подальшому стало причиною «початку» розвитку крововтрати приблизно о 03.00 - 04.00 18.09.2012 року - наявність дії, яку повинно було здійснювати, але здійснено не правильно;

- відсутність динамічного спостереження за ОСОБА_17 після 22.30 год. 17.09.2012 року, та недооцінка її стану починаючи з 09.30 год. 18.09.2012 року - бездіяльність лікаря.

Вище перелічені дефекти, враховуючи безпосередню причину смерті ОСОБА_17 , знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_16 .

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.140 КК України, як неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого.

В судовому засідання захисник ОСОБА_14 заявила клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 хоча і не визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, однак відповідно до ст.12 КК України даний злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості і на даний час сплили строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та надав згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Прокурор не заперечував проти клопотання та закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності на підстав ст.49 КК України.

Потерпілі та їх представники заперечували проти клопотання, посилаючись на доведеність в судовому засіданні вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України та настання тяжких наслідків через дії обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 49 КК України визначає строки звільнення особи від кримінальної відповідальності. При цьому у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.140 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що злочин було вчинено 18.09.2012р., перебіг строків давності не переривався, тобто строки давності притягнення до кримінальної відповідальності сплили.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.
Приймаючи до уваги, що підстав, які б перешкоджали суду прийняти рішення за заявленим клопотанням, в судовому засіданні не встановлено, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст.284, 285, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України - закрити, а ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: