Справа № 128/4441/15-к
ВИРОК
Іменем України
18 грудня 2015 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, неповна середня освіта, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України, раніше не судимого
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб з особою матеріали щодо якої виділено в окреме провадження 15 травня 2015 року, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з даху приміщення свинарника, який належить ОСОБА_5 , шляхом демонтажу викрали 36 листів шифера, вартістю 67 грн. 50 коп. за 1 лист, на загальну суму 2430 грн., чим спричинили останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму. В подальшому вони викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, а саме продали за 550 грн. жителю смт. Стрижавка Вінницького району ОСОБА_6 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим йому обвинуваченням за ст. 185 ч.2 КК України вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчинив злочин з підстав, викладених в обвинувальному акті, а саме, що він 15 травня 2015 року, перебуваючи на АДРЕСА_3 , по домовленості з ОСОБА_7 з даху приміщення свинарника, який належить ОСОБА_5 , викрали 36 листів шифера, на загальну суму 2430 грн. В подальшому вони викрадене продали за 550 грн. жителю ОСОБА_6 , який не знав, що шифер крадений.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні дав пояснення, якими підтверджується обставина вчинення ОСОБА_4 крадіжки більше 30 листів шиферу із належного йому приміщення свинарника в смт. Стрижавка, який був знятий з даху приміщення. Претензій до ОСОБА_4 не має, просив обрати йому покарання без позбавлення волі, щоб він міг працювати в суспільстві, заробляти кошти, а не красти.
За згодою учасників процесу, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, і при цьому судом з`ясовано, що учасники розгляду справи правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як умисне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що він офіційно не працює, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих вину обвинуваченого обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, розмір завданого збитку, позицію державного обвинувача та потерпілого щодо можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, через що при призначенні покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті обвинувачення він може бути звільнений від відбування покарання з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Визначене покарання обвинуваченому на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, підстав для його обрання суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази - 36 листів шиферу, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_8 повернути власнику ОСОБА_5 .
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: