Справа № 1/2210/74/12 р.
В И Р О К

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

13 вересня 2012 року Летичівський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Лазаренка А.В.

при секретарі Непийводі Л.Д.

з участю прокурора Христик Н.П.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Летичів справу по обвинуваченню ОСОБА_2, 08.10.1993 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, неодруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, військовозобовязаного, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого за ст. 185 ч. 1, 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

17.05.2012 року близько 15 год., ОСОБА_2 з будинку ОСОБА_3, що розташований по вул.. Центральній, 10, с. Терлівка, Летичівського району, без дозволу та відому ОСОБА_3 із щафи викрав кредитну картку на її імя та о 22 год. 35 хв. зняв через банкомат №8535 гроші в сумі 350 грн. чим завдав потерпілій шкоду на вказану суму, після чого викрадену картку повернув на місце її зберігання.

20.05.2012 р. близько 15 год. повторно взявши без дозволу кредитну картку на імя ОСОБА_3, о 19 год. 17 хв. через банкомат №8535 зняв гроші в сумі 150 грн. та того ж числа о 23 год. 13 хв. зняв гроші в сумі 300 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 21.05.2012 р. близько 4 год. та 24.05.2012р. о 22 год. 48 хв. зняв 100 та 250 грн. відповідно.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненні злочинів визнав повністю та показав, що дійсно на початку травня з будинку ОСОБА_3 викрав кредитну картку належну останній із якої 17.05.2012 р. таємно без відома власниці зняв кошти в сумі 350 грн., 20.05.2012 р. 450 грн., 21.05.2012 р.- 100 грн., 24.05.2012 р. 250 грн., які витратив для власних потреб. Завдану потерпілій ОСОБА_3 шкоду відшкодував.

Крім визнання вини підсудним суд вважає, що вона повністю доведена зібраними по справі доказами, які в судовому засіданні не досліджувалися, оскільки встановлені фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Сукупність доказів дає підстави суду зробити висновок, що дії ОСОБА_2. кваліфіковано вірно за ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна та за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна вчинене повторно.

Обираючи підсудному вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, особу підсудного та обставини, що помякшують та обтяжують його покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що злочини за ст. 185 ч.ч.1, 2 КК України є злочинами середньої тяжкості.

ОСОБА_2 раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, неодружений, учень Голосківецького професійного діцею.

Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику по місцю проживання, а також повне відшкодування завданої потерпілій шкоди суд рахує обставинами, які помякшують йому покарання.

Обставин, які обтяжують йому покарання судом не встановлено.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що міра покарання ОСОБА_2 повинна бути призначена ближче до мінімальної межі санкції статті 185 ч.1 КК України у виді позбавлення волі, ближче до мінімальної межі санкції ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства із звільненням його від відбування з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, із встановленням обмежень передбачених п.п. 2, 3 ст. 76 КК України.

Цивільний позов заявлений ОСОБА_5 на суму 1150 грн. залишити без розгляду у звязку із відшкодуванням ОСОБА_2 завданої злочином шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним за ст. ст. 185ч. 1, 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання:

- за ст.. 185 ч. 1 КК України один рік позбавлення волі;

- за ст.. 185 ч. 2 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк на один рік, із встановленням обмежень передбачених п. 2, 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов заявлений ОСОБА_5 на суму 1150 грн. залишити без розгляду у звязку із відшкодуванням ОСОБА_2 завданої злочином шкоди.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку у закону силу залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя А. В. Лазаренко

: