Новоушицький районний суд Хмельницької області
Справа № 1-56/2010 р.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2010 року

Новоушицький районний суд Хмельницької області

в складі : головуючої-судді - ОСОБА_1,

при секретарі - Стандрійчук М.П.,

з участю прокурора - Василенко Д.М., потерпілого - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нова Ушиця справу про обвинувачення

ОСОБА_3 , 01.04. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, розлученого,на утриманні неповнолітній син, непрацюючого, в силу ст.. 89 КК України має погашену судимість ( судимий 09.01.2004 р. Новоушицьким райсудом за ч.2 ст.185 ККУ до 150 годин громадських робіт), за ч.І ст.296. ч.І ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудній ОСОБА_3 22 січня 2010 року біля 17 години ЗО хвилин, в селі Любомирівка Новоушицького району, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, знаходячись у будинку жительки села ОСОБА_4, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства , що супроводжувалось особливою зухвалістю, використовуючи нікчемний привід, зав"язав суперечку з ОСОБА_2 М.1., під час якої руками наніс йому декілька ударів в голову, спричинивши легкі тілесні ушкодження.

Продовжуючи хуліганські дії, ОСОБА_3 наздогнав Середу М.1. на вулиці села, збив з ніг та умисно наніс два удари ногою по тулубу, спричинивши тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середньої тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров»я.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 винним себе у скоєні злочинів визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, що 22 січня 2010 року біля 17-30 години він прийшов до ОСОБА_4, де знаходились ОСОБА_5. ОСОБА_6. ОСОБА_7 і ОСОБА_8, та розпивав з ними спиртні напої. Він затіяв суперечку з ОСОБА_2 і вдарив його декілька раз кулаком в обличчя, від чого той впав і знепритомнів. З метою привести потерпілого до свідомості, виляв на нього воду і витягнув на вулицю. Після цього він вирішив провести Середу додому, але йому здалось, що той вдарив його в плече, і тому він вдарив його два рази ногою по тулубу. Цивільний позов потерпілого частково відшкодував, заплатив йому кошти за лікування, позов в частині стягнення моральної шкоди визнає.

На підставі ст. 299 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи і розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються.

Дії підсудного правильно кваліфіковані за ч.І ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та за ч.І ст.122 КК України, як умисне нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Обираючи підсудному ОСОБА_3 міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного - вчинення злочинів невеликої та середньої тяжкості, а також , що він визнав себе винним, щиро розкаявся, частково відшкодував шкоду, має на утриманні неповнолітнього сина.

Також суд приймає до уваги думку потерпілого , який не наполягає на суворому покаранні, мотивуючи частковим відшкодуванням шкоди та примиренням з підсудним.

Оцінюючи наведені обставини в сукупності суд вважає , що виправлення підсудного можливе без ізоляції від суспільства і до нього доцільно застосувати ст.75 КК України .

звільнивши від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обов'язків , передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає повному

задоволенню, оскільки вина підсудного в її спричинені доведена, виходячи з принципу

розумності та справедливості до сторін, з врахуванням тяжкості тілесних ушкоджень, степені та

тривалості моральних страждань потерпілого та відношення до цього підсудного.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України , суд -

ЗА СУДИВ:

ОСОБА_3 - визнати винним у скоєні злочинів,

передбачених ч.1.ст..296 , ч.1.ст.122 КК України та обрати покарання :

за ч. 1 .ст. 122 - 2 ( два) роки обмеження волі;

за ч. І ст.. 296 - 1(один) рік обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарань та вважати ОСОБА_3 засудженим до З (три) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком 1 (один) рік, якщо протягом цього строку не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов'язки, передбачені ст. 76 КК України : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи ; 2 рази в місяць заявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу, обрану підсудному у виді підписки про невиїзд, залишити до набрання вироком чинності.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - 5000 ( п»ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржено на протязі 15 діб з моменту оголошення у судову палату по кримінальних справах Хмельницького апеляційного суду.

Суддя

ОСОБА_1