Справа № 11-253/10 Головуючий у 1 інстанції:Борсук П.П.
Категорія:Ст.ст.364 ч.І, 366 ч.І КК України Доповідач: Матвієнко Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2010 року місто ОСОБА_1

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвієнко Н.В.,

суддів Силки Г.І., Міліщука С.Л.

з участю прокурора Смолюка Б.С.

засудженого ОСОБА_2

потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку справу за пеляцією засудженого ОСОБА_5 на вирок Камінь-Каширського районного суду від 22 березня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеним вироком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і житель ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, тимчасово відсторонений від посади Броницького сільського голови, в порядку ст.88 КК України не судимий, -

засуджений за ч.І ст.364 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в органах самоврядування строком на 1 рік 6 місяців; за ч.І ст.366 КК України на 1 рік обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в органах самоврядування строком на 1 рік.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначене покарання 2 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в органах самоврядування строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст.ст.75,76 КК України постановлено звільнити ОСОБА_2 від відбування основного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 600 грн. витрат на його представника.

Вирішено долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що працюючи на посаді Броницького сільського голови, будучи посадовою особою, який здійснює функції представника влади, зловживаючи владою всупереч інтересам служби, умисно, в порушення п.34 ч.І ст.36, ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в України", згідно яких вирішення земельних питань відноситься до виключної компетенції сільської ради, якою рішення приймаються на її пленарному засіданні після обговорення документів більшістю від загального складу шляхом відкритого чи таємного голосування та набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень в дію, діючи в інтересах жителів c. Брониця Камінь-Каширського району ОСОБА_1 та ОСОБА_6, одноособово, без розгляду депутатами колегіально та голосування на засіданнях сесії сільської ради, прийняв рішення № 13/4 від 12.07.2007 p., яким відмовив ОСОБА_3 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, № 33/3 від 07.04.2009 p., яким пунктами 5,6 відмовив ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації щодо передачі у приватну власність земельних ділянок для будівництва житлового будинку, ведення особистого господарства, відповідно площами 0,56 га і 0,15 га на вулицях Новій та Коніщука с. Брониця Камінь-Каширського району, № 33/3 від 07.04.2009 p., яким затвердив ОСОБА_1 технічну документацію щодо передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,25 га на вул. Новій в с. Брониця Камінь-Каширського району, чим заподіяв істотну шкоду державним інтересам у вигляді підриву авторитету і престижу органу місцевого самоврядування в особі Броницької сільської ради, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яка виявляється в заподіянні нематеріальної (моральної) шкоди.

Крім того, Власюк, як посадова особа, без рішення Броницької сільської ради, вчинив службове підроблення, а саме, склав і видав завідомо неправдиве рішення № 13/4 від 12.07.2007 р. "Про розгляд заяви ОСОБА_3, № 33/3 від 07.04.2009 p., яким пунктами 5,6 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відмовив у наданні дозволу на виготовлення технічної документації щодо передачі у приватну власність земельних ділянок для будівництва житлового будинку, ведення особистого селянського господарства, та затвердив технічну документацію щодо передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва житлового будинку, які підписав і завірив гербовою печаткою, хоча вони фактично даною сільською радою у встановленому законом порядку не приймалися.

В поданій на вирок апеляції засуджений ОСОБА_2 вказує, що вирок суду є несправедливим, тому що судом не було взято до уваги, що прийняті сільською радою рішення відповідають вимогам закону, приймалися вони законним шляхом на сесії, що підтвердили більшість депутатів, тому просить вирок скасувати, а справу повернути прокурору на додаткове розслідування.

В апеляції потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 посилаються на те, що судом засудженому ОСОБА_2 призначене надто м'яке покарання, без врахування того, що ОСОБА_2Д притягувався раніше до кримінальної відповідальності і справа була закрита внаслідок акту амністії. Просить скасувати вирок суду і постановити свій вирок, призначивши ОСОБА_2 покарання 3 роки обмеження волі з позбавленням права займати посади в органах самоврядування на максимальний строк, а також винести окрему постанову про порушення кримінальної справи щодо свідків по факту дачі завідомо неправдивих показань.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку, повідомив ким і в якому об'ємі він оскаржений та основні доводи апеляцій, потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтримували свою апеляцію і заперечували апеляцію засудженого, засудженого ОСОБА_2, який підтримував свою апеляцію і заперечував проти апеляції потерпілих, міркування прокурора про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляція засудженого ОСОБА_2 підлягає до задоволення частково, а апеляція потерпілих до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст.ст.323,324 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим з оцінкою доказів на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності. Мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину. Згідно ст. 275 КПК України справа розглядається в межах пред'явленого підсудному обвинувачення.

Ці вимоги закону судом при розгляді справи не дотримані.

Зокрема, як вбачається з вироку суду, суть обвинувачення за ст.364 ч.1 КК України у вироку сформульоване нечітко і виходить за межі пред'явленого обвинувачення. Як вбачається з постанови про притягнення ОСОБА_2 як обвинуваченого та обвинувального висновку, останній обвинувачувався в тому, що, зловживаючи службовим становищем, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, умисно, в інтересах третіх осіб, вніс завідомо неправдиві відомості в рішення Броницької сільської ради, чим заподіяв істотну шкоду охоронюваним правам ОСОБА_4 і ОСОБА_3, яка виразилась в порушенні їх прав згідно ст.41 Конституції України володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, та державним інтересам у вигляді підриву авторитету Броницької сільської ради.

Проте, у мотивувальній частині вироку у формулюванні обвинувачення суд зазначив, що істотна шкода полягає в заподіянні потерпілим ОСОБА_4 і ОСОБА_3 нематеріальної (немайнової) шкоди, вийшовши за межі пред'явленого ОСОБА_7 обвинувачення, чим допустив істотне порушення кримінально-процесуального закону.

У вироку суду не зазначено, на підставі яких доказів суд прийшов до висновку, що потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заподіяна нематеріальна (немайнова) шкода, в чому вона полягала, чому суд визнає її істотною, хоча заподіяння істотної шкоди є невід'ємною частиною об'єктивної сторони злочину, передбаченого ч.І ст.364 КК України.

Крім того, зловживання службовим становищем за змістом ст. 364 КК України з суб'єктивної сторони характеризується умислом, а обов'язковою ознакою суб'єктивної сторони є певні мотиви: корисливі мотиви, інші особисті інтереси або інтереси третіх осіб. Визнавши ОСОБА_2 винним у зловживанні службовим становищем в інтересах третіх осіб, суд в судовому засіданні не з'ясував і не навів у вироку доказів у підтвердження такого мотиву, не спростував показань підсудного щодо відсутності у нього будь-якого умислу і мотиву, не навів доказів в підтвердження умислу ОСОБА_2 на вчинення ним даного злочину саме в інтересах третіх осіб, не з'ясував в чому полягали ці інтереси. Фактично суд не дослідив представлених обвинуваченням доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.364 КК України і не навів у вироку доказів, на підставі яких прийшов до висновку про доведеність його вини у вчиненні даного злочину, допустивши таким чином неповноту і однобічність судового слідства.

Крім того, призначаючи засудженому ОСОБА_2 покарання у вигляді обмеження волі, при наявності більш м'якого покарання, яке передбачено санкціями ч.І ст.364, ч.І ст.366 КК України, суд в мотивувальній частині вироку не обговорив, чому призначається саме таке покарання. Призначаючи додаткове покарання, передбачене санкціями зазначених статей, у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд, в порушення вимог закону, не зазначив конкретно, які саме посади в органах самоврядування ОСОБА_2 позбавлений права займати.

Враховуючи, що вирок судом постановлений з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, яке апеляційна інстанція не спроможна виправити, а також з порушенням вимог закону при призначенні додаткового покарання, він підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

При новому розгляді слід усунути виявлені недоліки, належним чином з'ясувати всі обставини справи шляхом ретельного дослідження всіх доказів у справі, дати належну правову оцінку діям ОСОБА_2 та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи, що вирок суду скасовується і справа направляється на новий судовий розгляд, апеляція потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до задоволення не підлягає, тому що всі питання, які зазначені в їх апеляції, повинні з'ясовуватись та вирішуватись під час розгляду справи по суті.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати в кримінальних справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишити без задоволення, а апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Камінь-Каширського районного суду від 22 березня 2010 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу направити в той же суд в іншому складі суддів.

Головуючий:

Судді: