Справа № 307/3472/15-к
Провадження № 1-кп/307/442/15
У Х В А Л А
09 грудня 2015 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого
судді ОСОБА_1

з участю: прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 , ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:
10.11.2015 року до Тячівського районного суду від прокурора Хустської міжрайонної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 28.02.2015 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 , ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України.

11.11.2015 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися.

Прокурор просить відкласти підготовче судове засідання через неявку потерпілих та продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на 60 днів, так як відсутні обставини, які б свідчили про зменшення ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_3 не заперечують проти відкладення підготовчого судового засідання однак просили відмовити в клопотанні прокурора щодо продовження строку тримання під вартою та обрати до нього запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання суд приходить до висновку, що у зв`язку з відсутністю потерпілих підготовче судове засідання слід відкласти на інший термін, клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою задовольнити, а в задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Разом з тим, при вирішенні питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд враховує також і практику Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 , ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України, які відносяться до категорії тяжких та середньої тяжкості кримінальних правопорушень, відповідальність за найтяжчий з яких згідно санкції ч. 2 ст. 186 КК України передбачена у вигляді позбавленні волі на строк до шести років.
Суд вважає, що з урахуванням особи обвинуваченого, який ніде не працює, не одружений, вчинив інкриміновані йому правопорушення під час іспитового строку існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений може переховуватися від суду, знищити чи сховати річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень та вчинити інше кримінальне правопорушення. Також, суд вважає, що обвинувачений, перебуваючи на свободі може вплинути на потерпілих та свідків.

Запобіжний захід обвинуваченому обираний у виді тримання під вартою без визначення розміру застави слід продовжити, так як підстави для його зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 369 КПК України суд,

П О С ТА Н О В И В:
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою без визначення розміру застави продовжити до 17.00 год. 07.02.2015 року.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою заставу відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1