йСправа № 304/678/15-к Провадження № 1-кп/304/80/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2015 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000131 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Обава Мукачівського району, мешканки АДРЕСА_1 , незаміжня (має на утриманні двох малолітніх дітей), непрацюючої, громадянки України, раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України, -

з участю сторін кримінального

провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

18 лютого 2015 року близько 15.00 год. обвинувачена ОСОБА_3 за попередньою змовою з обвинуваченою ОСОБА_7 , провадження відносно якої зупинено до її розшуку, діючи умисно, під`їхали на автомобілі ВАЗ 21013, д/н НОМЕР_1 , білого кольору, за кермом якого був ОСОБА_8 , до будинку АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_9 , де зловживаючи довірою останньої під приводом того, що вони є працівницями соціального забезпечення та видають допомогу в розмірі 100 грн., надали їй підроблену банкноту номіналом 500 грн., після чого потерпіла віддала грошові кошти в розмірі 400 грн. в якості здачі, з якими обвинувачені покинули місце злочину, чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, обвинувачена ОСОБА_3 діючи умисно, на автомобілі марки «ВАЗ 21013» білого кольору, д/н НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_8 , під`їхала до будинку АДРЕСА_3 , де, зловживаючи довірою під вигаданим приводом, а саме представившись працівником соціального забезпечення, який видає допомогу до пенсії в розмірі 100 грн., надала ОСОБА_10 підроблену купюру номіналом 500 грн., після чого отримала від останньої 400 грн. решти. Однак побачивши, що у потерпілої ОСОБА_10 є ще грошові кошти, попросила останню розміняти ще сім сувенірних купюр номіналом по 500 грн., на що така погодилася та видала ОСОБА_3 4000 грн., після чого остання покинула місце вчинення злочину, чим спричинила потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 4000 грн.

Також 07 березня 2015 року ОСОБА_3 за попередньою змовою та разом з ОСОБА_7 , діючи умисно, на автомобілі марки «ВАЗ 21013» білого кольору, д/н НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_8 , під`їхали до будинку АДРЕСА_4 , де, зловживаючи довірою під вигаданим приводом, а саме представившись працівниками пенсійного фонду, які видають допомогу до пенсії в розмірі 100 грн., надали ОСОБА_11 підроблену купюру номіналом 500 грн., після чого, отримавши від останньої 400 грн. решти, покинули місце вчинення злочину, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 400 грн.

Кримінальна відповідальність за вказані злочини передбачена ст. 190 ч. 2 КК України.

Крім цього, 27 березня 2015 року біля 13.30 год. ОСОБА_3 за попередньою змовою та разом з ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, на автомобілі марки «ВАЗ 21013» білого кольору, д/н НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_8 , під`їхали до домогосподарства АДРЕСА_5 та під мнимим приводом продажу штучного меду пройшли всередину даного будинку. Побачивши, що вдома, крім ОСОБА_12 , яка лежала на ліжку та не могла самостійно пересуватися за своїм станом здоров`я, нікого немає, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 підійшли до ліжка, на якому лежала потерпіла та, не зважаючи на її усну вимогу покинути будинок, із застосуванням до такої фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, а саме стягнувши останню за ноги з ліжка на підлогу, з метою заволодіння її майном та грошовими коштами, перевернули на ліжку ковдру, подушки та білизну, після чого, знайшовши належним ОСОБА_12 гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 801 грн., умисно, відкрито заволоділи такими коштами та покинули будинок, чим спричинили потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 801 грн.

Кримінальна відповідальність за вказаний злочин передбачена ст. 186 ч. 2 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнала повністю, щиро розкаялася та показала, що 26 березня 2015 року близько 13.00 год. вона разом з ОСОБА_7 на автомобілі її співмешканця ОСОБА_8 поїхали до с. Смерекова В.Березнянського району, пропонуючи на продаж мед. Так вони зайшли до одного з будинків, де була старша жінка, яку вони попросили поміняти сувенірну грошову банкноту номіналом 500 грн., а та дала їм взамін п`ять справжніх банкнот номіналом по 100 грн. Приїхавши додому вони придбали на виручені кошти продукти харчування. Таким саме чином шляхом обміну фальшивих банкнот на справжні, вони обманули і потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Крім цього, 26 березня 2015 року вони разом з ОСОБА_7 поїхали до с.Т.Бистра Перечинського району. Вони ходили по вулицях та пропонували людям мед. Біля одного з будинків ніхто до них не вийшов і вони знову самі зайшли всередину. Там на ліжку лежала стара жінка, яка сказала, що грошей немає і нічого купляти в них не буде. Але ОСОБА_7 підійшла до неї та підняла подушку на якій та лежала і поки вона жінку заговорювала, ОСОБА_7 витягла звідти гаманець і вони обидві швидко покинули будинок. Разом зі своїм захисником просить суворо її не карати, оскільки відшкодувала потерпілим заподіяну злочином шкоду.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_3 в інкримінованих їй злочинах і кваліфікує її дії за ст. 186 ч. 2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, та за ст. 190 ч. 2 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 12 КК України вчинені обвинуваченою ОСОБА_3 кримінальні правопорушення відносяться відповідно до тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості.

Як особа ОСОБА_3 по місцю проживання характеризуються позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої потерпілим шкоди та наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченій, суд визнає вчинення злочинів щодо осіб похилого віку.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, винній ОСОБА_3 необхідно для їх виправлення і попередження нових злочинів призначити покарання в межах санкцій, передбачених ст. ст. 186 ч.2, 190 ч. 2 КК України.

При призначенні остаточного покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів згідно ст.70 ч. 1 КК України суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування покарання відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України, а тому ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Строк застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання закінчився 28 квітня 2015 року.

Питання про речові докази та заходи забезпечення кримінального провадження вирішуватиметься в порядку ст. ст. 100, 174 КПК України.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368 КПК України, с у д, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ст. 186 ч. 2 та ст. 190 ч. 2 КК України і призначити:

- за ст. 186 ч. 2 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ст. 190 ч. 2 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме вісім банкнот номіналом по 500 грн. з написом «Сувенірні», а також дві сувенірні банкноти номіналом по 500 грн., які приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити при ньому.

Захід забезпечення кримінального провадження, застосований ухвалами слідчого судді Перечинського районного суду від 28 березня 2015 року у виді арешту майна скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1