Справа № 11а-751/10 Головуючий у 1 інстанції Грудова Н.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ У К РАЇНИ

2010 року жовтень 29 дня Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області області в складі:

Головуючого Танечника І.І.

Суддів Брух Б.І., Зазуля І.Є.

з участю прокурора Юрчака В.М.

та адвоката

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апел. скаргами засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 12 серпня 2010 року

Цим вироком:

Засуджені

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючий, має судимість:

19.06.2009 р. засуджений ОСОБА_4 райсудом м Львова за ч. 1 ст.186 КК України на 1 рік 4 місяці позбавлення волі, згідно постанови Миколаївського райсуду Львівської області від 15.12.2008 року звільнений умовно - достроково з невідбутим терміном покарання 6 місяців 1 день

за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за попередніми вироком Сихівського районного суду м. Львова від 19.06.2009 року у виді шести місяців позбавлення волі і остаточно визначено ОСОБА_1 - 5 (пять) років позбавлення волі.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючий відповідно до ст.89 КК України судимості немає

за ч.2 ст.186 КК України на чотири роки позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_5 і ОСОБА_2М засуджені за те, що вони 2 червня 2010 року о 18-00, знаходячись на вул. Сихівській, 18 у м Львові, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою групою осіб, маючи умисел на пограбування потерпілого ОСОБА_6 із застосуванням фізичного насильства до останнього, заволоділи його мобільним телефоном марки „Нокія 2323" вартістю 600 грн. стартовим пакетом - 25 грн., на рахунку якого було 15 грн., грошима в сумі 107 грн. заподіявши йому матеріальну шкоду на загальну суму 747 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_7 ставить питання про перекваліфікацію його злочинних дій з ч. 2 ст. 186 на ч.2 ст. 296 КК України, вважаючи, що він вчинив щодо потерпілого хуліганські дії, а не пограбування. Просить пом'якшити покарання.

В апеляціях засуджений ОСОБА_2 та в його інтересах захисник ОСОБА_3 покликаються на те, що ОСОБА_2 злочина щодо ОСОБА_8 не вчиняв, що останній і дав йому добровільно гроші, жодних ударів потерпілому не наносив. У судовому засіданні його невинність ствердив потерпілий і ОСОБА_1

Просять вирок скасувати, справу провадженням закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу злочину.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_2 захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляції, міркування прокурора про залишення вироку без змін розглянувши матеріали справи, доводи апеляцій, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляції задовольненню не підлягають.

Висновки суду про винність засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, підтверджені доказами, дослідженими судом.

Зокрема, показаннями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 про те, що вони несли патрульну службу в районі Сихївської вулиці в м. Львові, побачили як засуджений ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підбігли до таксі, з якого вийшов потерпілий, ОСОБА_1 наніс йому удар ногою в груди, двічі копнув, а ОСОБА_2 шарпав останнього, намагаючись його затримати, щоб той не втік.

Всі учасники конфлікту були в стані алкогольного спяніння. При їх затриманні потерпілий ОСОБА_8 розповів, що ОСОБА_1В, ОСОБА_2 його побили, заволоділи його мобільним телефоном, а ОСОБА_2 витягнув з його кишені гроші в сумі 100 грн.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 02.06.2010 року в обідню пору в кафе з товаришем випив 250 г горілки. Біля 18-00 год. пішов за цигарками в кіоск, де зустрів ОСОБА_1, ОСОБА_2 Останній попросив в нього 10 грн. Коли він давав йому гроші, то засуджені бачили в нього в руках гроші та мобільний телефон. Коли він запитав у них чи не забагато вони хочуть, ОСОБА_1 вдарив його кулаком в обличчя, розбивши губу. Як решта грошей потрапила до хлопців не памятає. Намагаючись уникнути конфлікту, побіг до таксі, яке стояло на зупинці. Як його мобільний телефон потрапив до засудженого ОСОБА_1 також не пам'ятає. За кіоском ОСОБА_1 вдарив його кулаком в обличчя, від чого він впав на землю, відчув удар ногою в грудну клітку. Коли, з'явились працівники міліції, в кишені ОСОБА_1 задзвонив його телефон. ОСОБА_2 постійно був біля нього та ОСОБА_5, ударів ОСОБА_2 не наносив. Чітко відтворити хід подій і участь кожного із засуджених не може, оскільки також був у стані алкогольного сп'яніння.

Під час слухання справи потерпілий ОСОБА_8 подав суду заяву, а які заперечив участь ОСОБА_2 у його пограбуванні. Заявив, що претензій ні матеріального, ні морального характеру до ОСОБА_2 у нього немає.

Даючи правову оцінку показанням потерпілого суд правильно зазначив що ОСОБА_8 в судовому засіданні намагається вигородити ОСОБА_2М щоб той міг уникнути кримінальної відповідальності.

Тому в основу вироку судом покладено показання потерпілого ОСОБА_8 дані ним на досудовому слідстві, в яких ОСОБА_6 зазначав, що 02.06.2010 р. біля кіоску на вул. Сихівській у м. Львові він побачив ОСОБА_1В і ОСОБА_2 Останній сказав йому дати 5 грн. Він раніше його по бачив і не знав, щоб не розвивати конфлікт, вирішив дати ОСОБА_2М гроші в сумі 5 грн., однак той попросив ще дати 5 грн. на цигарки. Решту грошей, які він мав при собі, тримав у руці. Коли він запитав чи не забагато їм грошей, ОСОБА_1, нічого не пояснивши, наніс йому удар кулаком в обличчя. Після чого обоє затягнули його за кіоск, де він відчув декілька ударів по голові, які йому завдали два нападники. ОСОБА_2 заліз в кишеню та витягнув гроші біля 100 грн. Він вирвався від них, втікаючи в сторону зупинки, де сів на переднє сидіння автомобіля таксі.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 його наздогнали, витягнули з таксі, затягнули за кіоск і там ОСОБА_1 наніс йому удар ногою в грудну клітку, крім того, було нанесено ще декілька ударів по голові. ОСОБА_1 з кишені штанів витягнув у нього мобільний телефон. У ОСОБА_4 райвідділі було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заволоділи його грошима в сумі 107 грн. і мобільним телефоном (а.с. 40).

Показаннями засуджених на досудовому слідстві, в яких вони визнали що пограбували ОСОБА_8, заволодівши його грошима і мобільним телефоном із застосуванням насильства (а.с.68,77).

Даними протоколів явки з повинною ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с. 15-16,17-19) протоколами ставок віч-на-віч засуджених з потерпілим ОСОБА_8 (а с 60, 61).

Згідно висновку експерта встановлено, що у ОСОБА_8 виявлені рубці на слизовій оболонці ротової порожнини, які є слідами від загоєних ран та синець в правій підключичній ділянці, ушкодження виникли від дії тупих предметів і відносяться до легкого тілесного ушкодження (а с.91).

Довідкою виданою ТзОВ „Корсар" від 10.06.2010 року, згідно якої вартість мобільного телефону „Нокія 2323", який був у користуванні, становить 600 грн. (а.с. 90).

Усім наведеним доказам суд дав оцінку, яка не викликає сумнівів у її обєктивності та обґрунтованості.

Кваліфікація злочинних дій ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за ч.2 ст. 186 КК України є правильною, оскільки вони вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_1 - повторно.

Підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_1 на ч.2 ст.296 КК України колегія суддів не вбачає, як і для пом'якшення покарання.

Покликання захисника та ОСОБА_2 на те, що в діях останнього відсутній склад злочину безпідставні і вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Вони спростовуються показаннями ОСОБА_9, ОСОБА_10 5.М., потерпілого ОСОБА_8, речовими доказами, вилученими у засуджених, показаннями засуджених на досудовому слідстві (а.с.66,77) та показаннями засудженого ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що ОСОБА_2 брав участь у словесній перепалці з потерпілим, шарпав останнього, гроші, які він взяв у потерпілого передав йому.

Виходячи з наведеного та враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 обґрунтовано засуджені за ч.2 ст. 186 КК України.

Обране судом покарання засудженим відповідає вимогам та ст. 65 КК України.

Підстав для скасування чи зміни вироку колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

ухвалила:

апеляції засуджених, захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 12 серпня 2010 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 - без змін

Судді: