Справа № 172/1331/15-к
Провадження № 1-кс/172/196/15
У Х В А Л А
30.10.2015 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,
Підозрюваний ОСОБА_5 доставлений в судове засідання.
В обгрунтування клопотання слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 27.10.2015 року близько 19.00 годин ОСОБА_8 , 1981 року народження, проживає по АДРЕСА_2 перебуваючи за місцем мешкання гр. ОСОБА_9 , 1982 року народження, проживає по АДРЕСА_3 , де останні сиділи та вживали алкогольні напої. Під час розпиття алкогольних напоїв ОСОБА_9 зателефонував до гр. ОСОБА_5 та запросив його до себе додому. Через деякий час ОСОБА_5 прийшов до території домоволодіння ОСОБА_9 , де в останнього сидів ОСОБА_8 . В ході розпиття алкогольних напоїв на мобільний телефон ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_10 , 1978 року народження, після розмови з яким ОСОБА_8 сказав ОСОБА_9 та ОСОБА_5 їхати разом з ним до ОСОБА_10 , який проживає по АДРЕСА_4 , чому саме він не пояснив, на що ОСОБА_9 та ОСОБА_5 погодились.
28.10.2015 року близько 01.30 годин ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 приїхали на мотоциклі МТ чорного кольору, який належить ОСОБА_8 , до території домоволодіння, де проживає ОСОБА_10 ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зайшли у двір, ОСОБА_8 постукав у вхідні двері, потім ОСОБА_5 ногою вдарив по дверям від чого вони відкрилися та вони зайшли до будинку. Після чого ОСОБА_8 почав виражатися нецензурними словами в бік ОСОБА_10 за непорозуміння, які сталися на передодні. Після чого, ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 пішли до території домоволодіння ОСОБА_11 , 1974 року народження, який мешкає по АДРЕСА_4 з метою забрати грошові кошти у сумі 150 гривень, які він повинен був віддати ОСОБА_10 ..
Прийшовши до території домоволодіння ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 зайшли у двір. ОСОБА_8 підійшов до вхідних дверей будинку, взявся рукою за ручку та ривком відкрив двері, де після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 зайшли до будинку. Вступив в попередню змову ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , на спільне вчинення нападу на потерпілого з метою заволодіння грошовими коштами останнього із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, яке виразилось в нанесенні ОСОБА_11 численних ударів руками та ногами по тулубу, а саме у вигляді забію м`яких тканин обличчя, розрив слизової оболонки нижньої губи, численні садна на тулубу та кінцівках, закрита тупа травма грудної клітини з переломом п`ятого ребра праворуч, які згідно висновку судово-медичного експерта №160 «Е» від 29.10.2015 року відносяться до категорії СЕРЕДНІХ тілесних ушкоджень. ОСОБА_8 почав витребувати у ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 400 гривень та вдарив декілька разів кулаками по обличчю. Після цього, ОСОБА_11 сказав своїй дружині, щоб та дала йому 200 гривень, але ОСОБА_8 знову почав себе агресивно поводити та говорити, що йому потрібно 400 гривень. ОСОБА_9 вступивши в конфлікт почав говорити ОСОБА_8 щоб він віддав гроші, але ОСОБА_8 . ОСОБА_9 не послухався та положив собі у кишеню грошові кошти. Після чого, ОСОБА_5 сказав ОСОБА_11 про те, щоб за 15 хвилин дістав ще 200 гривень. У продовж цього часу ОСОБА_9 постійного говорив ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , щоб вони припинили такі дії. ОСОБА_5 при виході з будинку відкрито заволодів двома ланцюгами для бензопили, вартістю 120 грн., кожний, а ОСОБА_12 відкрито заволодів точильним станком для ланцюгів від бензопили, вартістю 1300 грн. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з місця події зникли та викраденим майном розпорядились за власним розсудом.
Умисні злочинні дії ОСОБА_5 , що виразились у розбою, вчинено за попередньою змовою групою осіб та поєднані з проникненням до житла, кваліфікуються за ч.3 ст. 187 КК України.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання, та просили суд його задовольнити.
Просили суд взяти до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив особливо тяжкий злочин, залишаючись на свободі, може вчиняти тиск на свідків, переховуватись від слідства чи суду, зважаючи на тяжкість покарання, перешкоджати встановленню істини та нормальному проведенню досудового розслідування.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував свою причетність до інкримінованих йому насильницьких протиправних дій щодо потерпілого, підтвердив, що залишаючи дім потерпілого ОСОБА_11 , заволодів 2 ланцюгами для бензопилки. Свій вчинок пояснити не може. ОСОБА_5 заявив, що його фактично затримано вранці близько 07-00 год., а протокол про затримання складено по приїзду до райвідділу о 18год30хв.. Слідчий та прокурор не оспорювали час фактичного затримання підозрюваного.
Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовуються, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступних підстав.
28.10.2015 року о 18-30год. складено протокол про затримання ОСОБА_5 слідчим Васильківського РВГУМВС України в Дніпропетровській області згідно вимог ст. 208 КПК України .
29.10.2015 року підозрюваному відповідно до вимог ст.ст.42, 276, 277, 278 КПК України було повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей , які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення .
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, приходжу до висновку, що клопотання слідчого про застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою знайшло своє доведення в судовому засіданні, є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.
Обираючи такий запобіжний захід, як тримання під вартою, враховую наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що підтверджується наданими доказами, тяжкість скоєного, а також наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування, або суду, оскільки ОСОБА_5 не працює, за місцем проживання характеризується негативно, залишаючись на свободі може вчиняти тиск на потерпілих, свідків по даному кримінальному провадженню.
Застосування іншого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст.177КПК України та вказаним слідчим у клопотанні про обрання запобіжного заходу.
З метою недопущення реалізації вказаних ризиків, з огляду на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, які враховуються при обранні запобіжного засобу та положення п.4 ч.2ст.183КПК України про беззастережне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років, вважаю за можливе подання задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки санкція ч.3ст.187КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобовязаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Відповідно до положень ст.209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкореннч наказу змушена залишатися поряд з уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою. Отже датою, з якої слід відраховувати початок перебігу строку тримання під вартою, слід вважати дату та час його фактичного затримання, а саме, 07-00година 28 жовтня 2015 року. Тому, датою закінчення дії ухвали про тримання під його вартою слід вважати 07-00 годину 27 грудня 2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 176 - 178, 183, 193, 194, 196, 197, КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого СВ Васильківського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 встановити до 27 грудня 2015 року до 07-00 години 00 хвилин.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п"яти діб з дня її винесення.
Слідчий суддя