Справа № 362/194/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1392/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 41 17.12.2015

УХВАЛА
Іменем України
17 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 ,-

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційним скаргами прокурора та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2015 року, яким -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше

не судимий, -

засуджений за ч. 2 ст. 317 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 307 КК України до 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. За ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_8 виправдано.

ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за те, що він організував та утримував на території домоволодіння по АДРЕСА_1 місце для незаконного виробництва та виготовлення наркотичних засобів, а також незаконно виготовляв та зберігав з метою збуту наркотичний засіб канабіс у особливо великих розмірах.

17 жовтня 2014 року близько 15 год. 20 хв. при проведенні обшуку працівниками МВС та СБУ було виявлено вказане приміщення, оббите термо-захисною плівкою, в середині якого знаходилися обладнання, засоби, матеріали, сировина та інші допоміжні пристосування, які використовувалися для незаконного вирощування рослин роду коноплі із подальшим виготовленням наркотичного засобу (канабісу), а також 84 рослини роду коноплі, кожна з котрих знаходилась в окремому пластиковому вазонному горшку.

Окрім того, під час обшуку вказаного домоволодіння працівниками правоохоронних органів було виявлено та вилучено розфасований по різних пакетах та ємкостях наркотичний засіб канабіс, який в перерахунку на суху речовину становить 6465,14 г, та виявлено 72 рослини роду коноплі.

Крім того, органами досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що він при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах незаконно придбав 120 патронів калібру 5,45 мм та 440 патронів калібру 7,62мм, які зберігав на горищі.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_8 за вказаним епізодом та виправдав його за даним обвинуваченням (ч. 1 ст. 263 КК України).

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 зазначає, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду справи, оскільки не встановив, кому належить нерухоме майно по АДРЕСА_1 та у чиєму користуванні перебувало це домоволодіння на час обшуку.

Також адвокат вказує, що у вироку викладені лише ті покази свідків, які на думку суду, доводять вину ОСОБА_8 . У апеляційній скарзі адвокат цитує покази свідків у відповідності до звукозапису процесу.

Крім того, захисник не погоджується із протоколом обшуку від 17.10.2014 року та висновками судово-хімічних експертиз, проведених у даному кримінальному провадженні, як доказами вини ОСОБА_8 , оскільки вони зібрані на підставі ухвали слідчого судді та протоколу обшуку, які на його думку є недопустимими доказами, оскільки дані процесуальні рішення прийняті із порушенням норм КПК України та порушеннями прав людини.

Апелянт стверджує, що окрім висновків судово-хімічних експертиз, які не вказують на вину ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованих йому злочинів, - в справі відсутні будь-які інші докази, які б доводили причетність обвинуваченого до виготовлення сухої наркотичної речовини. ОСОБА_9 робить висновок, що докази зібрані по справі доводять факти скоєння злочинів, передбачених ст. ст. 307 та 317 КК України, однак жодним чином не ідентифікують особу, що їх скоїла.

Таким чином, на думку адвоката, стороною обвинувачення суду не надано належних та допустимих доказів вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. При цьому, заява ОСОБА_8 та покази в підготовчому засіданні, в яких обвинувачений визнає свою вину у вирощуванні і зберіганні коноплі для себе, - не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, як недопустимі докази.

Захисник вважає, що вини ОСОБА_8 у інкримінованих злочинах не доведено. На думку адвоката, висновки суду ґрунтуються лише на припущеннях, а досліджені судом докази викликають сумніви в доведеності вини і їх потрібно тлумачити на користь обвинуваченого.

Адвокат просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження - закрити, у зв`язку з недоведеністю вини обвинуваченого.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини засудженого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 2 ст. 317 КК України, правильність кваліфікації його дій, вважає, що вирок підлягає скасуванню через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а також невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, за яких ОСОБА_8 незаконно виправдано у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор вважає, що вина ОСОБА_8 у придбанні та зберіганні боєприпасів без передбаченого законом дозволу є доведеною, проте суд взагалі не дослідив покази обвинуваченого з даного приводу та не відобразив їх у вироку, а також не взяв до уваги того, що ОСОБА_8 на території домоволодіння перебував тривалий час, самостійно займався господарством та постійно користувався гаражем, де і були виявлені боєприпаси.

Поряд з цим, мотивуючи доводи апеляційної скарги в частині м`якості покарання, прокурор вказує, що при призначенні покарання ОСОБА_8 суд в достатній мірі не врахував підвищеної суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, а також те, що обвинувачений ніде не працює, що, на думку прокурора, є свідченням асоціального способу життя та свідчить про неможливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства.

Прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким засудити ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 307 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 2 ст. 317 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна; а також просить стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 249,84 грн. за проведення судово-балістичної експертизи.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу частково та просив вирок суду скасувати в зв`язку з відсутністю належного формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого розгляду; обвинуваченого ОСОБА_8 , який в поясненнях, дебатах і останньому слові просив вирок суду скасувати і справу провадженням закрити та його захисника ОСОБА_9 , якій підтримали апеляційну скаргу, перевіривши вирок суду, матеріали справи та доводи апеляційних скарг, судова колегія вважає апеляційні скарги частково обґрунтованими.

Як вбачається з вироку суду і матеріалів справи, суд повно і всебічно дослідив всі обставини і докази, зібрані досудовим слідством, але передчасно прийшов до висновку про обґрунтованість обвинувачення і доведеність вини обвинуваченого.

Втім, з матеріалів справи вбачається, що висунуте ОСОБА_8 обвинувачення є не достатньо вмотивованим, а об`єктивна сторона складу злочину викладена не конкретно. Зокрема, обвинувачуючи ОСОБА_8 у виробництві, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів, органами досудового розслідування не вказано загальної кількості такої речовини, і не зазначено з яких підстав його дії кваліфіковані в особливо великих розмірах. Час, місце і інші обставини справи досудовим слідством встановлені лише за наслідками обшуку. За таких обставин місце постійного проживання є і місцем скоєння злочину. Разом з тим, в обвинувальному акті не встановлено і конкретно не визначено місце проживання обвинуваченого, в зв`язку з чим відсутнє об`єктивне формулювання обвинувачення, яке досудове слідство вважає встановленим, що суперечить вимогам ст.291 КПК України.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про порушення права обвинуваченого на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального кодексу, тобто дані недоліки судового розгляду справи є такими, що перешкодили суду прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

При таких рішення суду про призначення справи до розгляду в підготовчому провадженні, на думку судової колегії є передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.376,405,407 КПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги прокурора та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково. Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати, а призначити по справі новий судовий розгляд в цьому ж суді зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суддів.
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3