Ухвала

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_5,
суддів ОСОБА_6, ОСОБА_7,
розглянувши у м. Києві 18 вересня 2015 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 10 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

зі змісту касаційної скарги засудженого убачається, що він не погоджується з вказаними судовими рішеннями.

Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім'я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Однак, касаційна скарга засудженого не відповідає наведеним вимогам процесуального закону.

Так, засуджений у касаційній скарзі, вказуючи на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, як на підставу для скасування оскаржуваних судових рішень, належного обґрунтування зазначеної позиції з огляду на положення ст. 412 КПК України не наводить. Натомість засуджений, надаючи свою оцінку доказам, посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду, що відповідно до статей 433, 438 КПК України не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Крім того, засуджений, оскаржуючи також ухвалу апеляційного суду, не наводить доводів щодо незаконності чи необґрунтованості вказаного судового рішення з підстав, зазначених у ст. 438 КПК України.

Також, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України засуджений у скарзі не зазначає чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 10 червня 2015 року щодо нього залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п'ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ОСОБА_5___________________ ОСОБА_6____________ ОСОБА_7