Дата документу Справа № 1

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 310/7769/14-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11сс/778/627/14 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянула 15 жовтня 2014 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 вересня 2014 р., якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бердянськ Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі прокурор, посилається на незаконність та немотивованість ухвали, передбачену ч.6 ст. 193 КПК України можливість заочного обрання судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у випадку оголошення обвинуваченого в міждержавний розшук, що на зміст апеляції, апелянт вважає різновидом міжнародного розшуку і просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України за наступних обставин.

22 вересня 2001 року приблизно о 07 годині ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки, шляхом злому вхідних дверей проникли в приміщення будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали належне ОСОБА_9 майно, на загальну суму 17 235 грн., що в 1013,8 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном зник, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду в особливо великих розмірах.

03 жовтня 2001 року приблизно об 11 годині ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з метою вчинення крадіжки, відкривши вхідні двері ключем, який їм надала ОСОБА_12 , заздалегідь викравши його для вчинення крадіжки, проникли в приміщення квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали належне ОСОБА_13 майно на загальну суму 2340 грн. чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на вказану суму.

08 жовтня 2001 року, приблизно о 22 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що господар квартири ОСОБА_14 заснув, таємно викрали належне потерпілому майно на загальну суму 2980 грн. чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, 09 листопада 2001 року, приблизно о 16 годині, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , розбивши віконне скло і відкривши через проріз замок вхідних дверей, з метою вчинення крадіжки, проникли в дачний будиночок АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали належне ОСОБА_15 майно чим заподіяв потерпілому ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 1221 грн.

21 листопада 2001 року, приблизно о 16 годині ОСОБА_5 , діючи

умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 ,

подзвонили в двері квартири АДРЕСА_6 .

після того, як вхідні двері відкрила проживаюча там неповнолітня ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу

проникли в приміщення квартири. Перебуваючи там, ОСОБА_5 і ОСОБА_7

застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я ОСОБА_16 закрили її у ванній кімнаті та під загрозою застосування насильства утримували її в цій кімнаті. Після цього, відкрито заволоділи належним ОСОБА_17 майном та грошовими коштами на загальну суму 3087,5 грн., чим заподіяли потерпілій ОСОБА_17 майнову шкоду на вказану суму, після чого з викраденим ОСОБА_5 і ОСОБА_7 зникли.

17 жовтня 2013 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне провадження №030002193.

26 вересня 2014 року старший слідчий СВ Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням, про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого вказав на обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та їх підтвердження доказами, наявними в матеріалах провадження, тяжкість вказаних правопорушень та наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, мотивуючи зникненням ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення і переховуванням від органів досудового розслідування, в зв`язку з чим останній був оголошений в міждержавний розшук про що 15 грудня 2006 року була заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» №51030610.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя посилався на вимоги ч.6 ст. 193 КПК України та відсутність міжнародного розшуку стосовно ОСОБА_5 , а також відсутність належного повідомлення останнього про підозру у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію та вважав за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Оскаржуване судове рішення, реалізуючи вимоги процесуального закону, переглядалось у відповідності до вимог ст. 404 КПК України, у межах апеляційної скарги.

Так, зазначена слідчим суддею, з огляду на зміст оскаржуваного рішення, обставина щодо наявності порушень, які свідчать про неповідомленні особі про підозру в апеляційній скарзі не оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний оголошений в міжнародний розшук.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 15 грудня 2006 року щодо ОСОБА_5 було заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №51030610 (а.с.63), а з довідки начальника СКР Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_18 (а.с.69) вбачається, що ОСОБА_5 перебуває у міждержавному розшуку, що не можна ототожнювати чи вважати різновидом міжнародного розшуку, який включає значно ширший комплекс розшукових, інформаційно-довідкових та інших заходів, а також має ширшу територіальну дію.

Частиною 6 ст. 193 КПК України, яка регулює вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, окрім необхідності доведення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, передбачена і інша підстава для задоволення подібного клопотання, яка є обов`язковою.

Отже, приймаючи до уваги, передбачений ст. 9 КПК України, принцип законності, відповідно до частини 1 якої, під час кримінального провадження, слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог, зокрема і цього Кодексу, відсутність щодо ОСОБА_5 міжнародного розшуку, що підтверджено і прокурором, враховуючи, що заявлене у клопотанні питання стосується обмеження права особи на свободу, втручання в яке можливе лише з чітким дотримання вимог КПК, що закріплено ст. 12 КПК України, колегія суддів знаходить оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, наслідком чого є відмова у задоволенні апеляції прокурора.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляцію прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 вересня 2014 року, якою відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4