"11" грудня 2015 р. Справа № 363/3596/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000479 від 11.08.2015 року відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
13 серпня 2015 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшов з Генеральної прокуратури України обвинуваний акт з угодою про визнання винуватості по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.366 КК України.

Так, 12.08.2015 року було укладено угоду про визнання винуватості між прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ Генеральної прокуратури України старшим радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000479 від 11.08.2015 року.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.366 КК України та зобов`язався сприяти органам досудового розслідування у проведенні розслідування даного кримінального провадження та щодо викриття незаконної діяльності інших осіб.

Також, вказаною угодою, сторони погодили покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.366 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями строком на один рік, зі штрафом в розмірі двісті п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі ст.75 КК України просили звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання про відмову в затверджені угоди про визнання винуватості, просила повернути обвинувальний акт та угоду прокурору, посилаючись на відсутність підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні угоду про визнання винуватості не підтримав, просив обвинувальний акт повернути прокурору.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даного клопотання, але у зв`язку з цим, просив кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 призначити до судового розгляду.

Суд заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника та дослідивши надані до суду документи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.366 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Таким чином, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 відносяться до тих з приводу яких може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Статтею 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своє винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Суд, дослідивши надану до суду угоду про визнання винуватості, вважає, що вона не відповідає вимогам ст.472 КПК України, з наступних підстав.

Згідно частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або Закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, зокрема, якщо - умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або Закону; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчій, інші службові особи органів державної влади зобов`язанні неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.

Також, із наданих до суду документів, зокрема обвинувального акту вбачається, що він був складений та узгоджений 12.08.2015 року, та вручений під розписку підозрюваному ОСОБА_7 , але у наданому до суду реєстру матеріалів досудового розслідування відсутні відомості, щодо складання обвинувального акту та його вручення, у відповідності до вимог ст.283 КПК України, згідно якої відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування, який складений слідчим, не підписаний.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право відмовити в затверджені угоди та повернути кримінальне провадження прокурору, для провадження досудового розслідування в порядку передбаченому статтями 468 475 КПК України.

З врахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що в затверджені угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим слід відмовити у зв`язку з невідповідністю угоди вимогам процесуального закону, кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування у відповідності до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314-315,368-372,395, 468-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В затверджені угоди про визнання винуватості від 12.08.2015 року укладеної між прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ Генеральної прокуратури України старшим радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 - відмовити.

Кримінальне провадження за №0000479 від 11.08.2015 року повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку ст.ст. 468-475 КПК України.

Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1