АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10/1690/504/2012 Номер провадження 10/1690/504/2012Головуючий у 1-й інстанції Троцька А.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі

головуючого - Нізельковської Л.В.

суддів Лісіченко Л.М., Юренко Л.А.

за участю прокурора Коваленка Д.А.

скаржників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава справу за апеляцією ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 на постанову Октябрського районного суду м.Полтава від 27 листопада 2012 року.

Цією постановою скаргу ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 на постанову ст. інспектора сектору оформлення ДТП та дізнання ВДАІ Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області про відмову в порушенні кримінальної справи від 18.10.2012 року відносно ОСОБА_4 за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України, залишено без задоволення.

В обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції вказав, що органом дізнання було проведено належну перевірку за фактом дорожньо-транспортної пригоди. В матеріалах скарги відсутні будь-які дані, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України. Інспектором дотримані вимоги ст.ст. 97, 99 КПК України при прийнятті рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, а тому постанова органу дізнання є законною і підстав для її скасування немає.

В апеляції ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, а матеріали справи направити прокурору для організації додаткової перевірки. Вказав, що судом розглянуто скаргу з порушенням строків, передбачених ст.236-2 КПК України, проігноровано клопотання скаржника про ознайомлення з матеріалами справи, про час і місце розгляду справи скаржник належним чином повідомлений не був, справу розглянуто незаконним складом суду, оскільки прокурор та суддя підлягали відводу. Також зазначив, що постанова про відмову в порушенні кримінальної справи є передчасною, перевірку проведено неповно, деякі докази не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, скаржників, які підтримали апеляцію, прокурора, який проти задоволення апеляції заперечував, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року №6 «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи» апеляційний суд при перевірці судових рішень по даній категорії справ має зясувати, чи з додержанням вимог процесуального закону суд першої інстанції розглянув скаргу.

Як випливає зі змісту ч. 2 ст. 94 КПК України (1960 року), підставами до порушення кримінальної справи є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Згідно ч. 1 ст. 99 КПК України (1960 року) при відсутності підстав до порушення кримінальної справи прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя своєю постановою відмовляють у порушенні кримінальної справи, про що повідомляють заінтересованих осіб і підприємства, установи, організації.

Твердження ОСОБА_2 про однобічність та неповноту проведеної перевірки є безпідставними.

Із матеріалів справи вбачається, що правоохоронними органами проведена повна і обєктивна перевірка за фактом ДТП. Були опитані учасники даної пригоди, оглянуто місце події, складено схему та фототаблицю, проведено відтворення обстановки та обставин події, судово-медичне обстеження ОСОБА_3, автотехнічне дослідження за матеріалами ДТП, вживались заходи щодо встановлення свідків дорожньо-транспортної пригоди.

Спеціалістом-автотехніком було досліджено обставини ДТП як зі слів ОСОБА_4, так і зі слів ОСОБА_3 Згідно висновку спеціаліста №79 від 18.10.2012 в обох випадках водій не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода екстреним гальмуванням. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Шкода-Фабія будь-яких невідповідностей з вимогами Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному звязку з виникненням даної пригоди, не вбачається.

Таким чином відсутні дані про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України, а тому орган дізнання дійшов вірного висновку про необхідність відмови в порушенні кримінальної справи.

Недотримання судом першої інстанції під час розгляду скарги строків, передбачених ст. 236-2 КПК України (1960 року), не тягне за собою скасування постанови суду.

Посилання ОСОБА_2 в апеляції на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм КПК, оскільки не фіксував перебіг процесу технічними засобами, є безпідставним.

Так, відповідно до ч.2 ст. 236-2 КПК України (1960 року) при розгляді скарги ведеться протокол. Фіксація технічними засобами розгляду справ даної категорії Кримінально-процесуальним кодексом 1960 року не передбачена.

Не ґрунтуються на вимогах закону і доводи ОСОБА_2 про те, що справу розглянуто незаконним складом суду, оскільки суддя і прокурор підлягали відводу як особи, що неналежно виконували свої обовязки та упереджено ставилися до розгляду справи.

Статтями 54, 58 КПК України (1960 року) передбачено перелік підстав для відводу прокурора та судді. Жодної із передбачених законом обставин у даному випадку не вбачається. Відсутні будь-які дані про упередженість чи зацікавленість вказаних осіб у результатах розгляду справи.

Виходячи з наведеного, постанова суду першої інстанції про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2 є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 236-2, 365, 366, 382 КПК України (1960 року), колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м.Полтава від 27 листопада 2012 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_6