ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«05» березня 2015 року м.Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області, колегіально, у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретарів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , потерпілих: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника-адвоката ОСОБА_10 , розглянув у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження по обвинуваченню,
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зарожани, Хотинського району, Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
- 21.12.1994 року вироком Білоцерківського міського суду Київської області за ст.94 КК України на 13 років позбавлення волі, звільненого 03.08.2007 року по відбуттю строку покарання;
- 15.01.2009 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області за ст.ст.185 ч.1, 162 ч.1, 70 ч.1 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, звільненого 08.09.2009 року по відбуттю строку покарання;
- 23.12.2010 року вироком Кам`янець-Поільського міськрайонного суду Хмельницької області за ст.ст.186 ч.2, 187 ч.1,187 ч.2, 70 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 04.09.2014 року постановою Балаклейського райсуду Харківської області від 27.08.2014 року на підставі ст.84 КК України за хворобою, невідбутий строк 3 роки 4 місяці 6 днів;
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 , маючи декілька непогашених судимостей за вчинення умисних злочинів, в тому числі умисне вбивство, на шлях виправлення не став та скоїв аналогічний злочин, а саме умисне вбивство потерпілого ОСОБА_11 , за наступних обставин.
Так, 16 листопада 2014 року, близько 22 год., ОСОБА_9 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на території автостанції №1, що розташована по вул.Вінницьке Шосе, 23, у м.Хмельницькому, неподалік від платформи №14, в ході раптово виниклого, на грунті неприязні, конфлікту з потерпілим ОСОБА_11 , з метою вбивства останнього, наніс йому один удар невстановленим гострим предметом в ліву половину обличчя у білявушній ділянці, заподіявши тим самим потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: одного колото-різаного поранення лівої половини обличчя у білявушній ділянці із ушкодженням поверхневих та глибоких м`язів верхньої третини шиї, білявушної слинної залози, бокової стінки ротоглотки та внутрішньої сонної артерії з розвитком швидкої масивної крововтрати, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжким тілесним ушкодженням та від яких ОСОБА_11 через не тривалий час, помер на місці пригоди.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково. При цьому, не оспорюючи, що саме внаслідок його протиправних дій була спричинена смерть потерпілому ОСОБА_11 стверджував про необхідність кваліфікації скоєного ним, як вбивство через необережність або ж вбивство при перевищенні меж необхідної оборони, оскільки потерпілий застосовував до нього насильство, тобто наносив удари по голові та в грудну клітину, душив за шию.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, винуватість ОСОБА_9 саме в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_11 за обтяжуючих обставин, на переконання суду, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
- показаннями обвинуваченого про те, що дійсно у вечірній час, 16 листопада 2014 року, в приміщенні автостанції №1 м.Хмельницький, за вказаною адресою, він познайомився з потерпілим ОСОБА_11 , який разом з сином- ОСОБА_8 повертався із заробіток додому. При цьому, потерпілий декілька разів пригощав його спиртними напоями в кафе автостанції. Пізніше, близько 22 год., коли вони перебували вже на платформі вокзалу, між ним та потерпілим виник конфлікт з приводу грошей, під час якого ОСОБА_9 наніс ОСОБА_11 один удар ножем, який носив при собі, після чого, втікаючи з місця пригоди викинув ножа, а на АЗС помив від крові руки;
- показаннями потерпілого ОСОБА_8 про те, що 16 листопада 2014 року, він разом з батьком ОСОБА_11 , повертались з м.Умані Київської області, де перебували на заробітках, додому в м.Волочиськ. При цьому, у вечірній час вказаного дня, коли вони знаходились в приміщенні автостанції №1 м.Хмельницького, в очікуванні автобуса, його батько ОСОБА_11 познайомився і спілкувався зі свідком ОСОБА_12 . Тоді ж, до них підійшов і познайомився обвинувачений, який представився ОСОБА_13 чи то ОСОБА_14 , пропонував пиво, розповідав, що працює механіком. Декілька разів батько відлучався з обвинуваченим із залу очікування вокзалу і по їх поведінці він ( ОСОБА_8 ) запідозрив, що вони вживали спиртні напої. Близько 22 год., коли в очікуванні посадки в автобус, всі вони знаходились вже на вулиці, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_12 безпосередньо на платформі, а ОСОБА_11 з обвинуваченим, на деякій відстані від них спілкувались між собою, ОСОБА_12 порадив йому забрати батька від ОСОБА_9 . В цей же момент, він помітив, що його батько побіг в неосвітлене місце за приміщенням вокзалу. Куди зник обвинувачений він не бачив. Щоб забрати батька він пішов у вказаному напрямку та побачив, як із-за повороту йому назустріч вийшов ОСОБА_11 , в якого було сильно закривавлене обличчя та йшла кровотеча. На запитання що трапилось батько нічого не пояснив, впав на землю та став хрипіти. Лікар швидкої допомоги, яка невдовзі прибула за викликом, повідомив, що ОСОБА_11 помер;
- такі показання потерпілого ОСОБА_8 повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_12 , який в ході слідчого експерименту за його участі згідно протоколу слідчої дії від 18.11.2014 року, підтвердив показання потерпілого ОСОБА_8 щодо обставин знайомства та поведінки потерпілого ОСОБА_11 і обвинуваченого ОСОБА_9 , показав на місці пригоди де і як відбувались події. При цьому зазначив, що у вказаний час та місці, вже перебуваючи на платформі вокзалу, ОСОБА_9 наполегливо запрошував і намагався відлучитись на одинці з потерпілим ОСОБА_11 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Також, тоді ж він бачив, як під час спілкування між собою, обвинувачений почав втікати в темряву, за приміщення вокзалу, а потерпілий ОСОБА_11 з криком «віддай» побіг за ним. Син загиблого пішов у вказаному напрямку, щоб забрати батька та повернувшись за хвилину був зніяковілим і повідомив, що батько сильно закривавлений. Тоді ж, ОСОБА_12 підійшов до місця, де на землі лежав ОСОБА_11 , який був сильно закривавлений і без свідомості.
Про те, що саме ОСОБА_9 у вечірній час, 16.11.2014 року, був присутнім на місці скоєння злочину і спілкувався з загиблим ОСОБА_11 перед вбивством останнього, потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_15 , кожен окремо, пояснювали і вказували на обвинуваченого серед інших пред`явлених їм осіб, і під час досудового слідства, що підтверджується відповідними протоколами пред`явлення особи для впізнання від 20 та 18.11.2014 року.
Відповідно до висновків судово-медичного експерта №№625 та 634 від 22.12.2014 року, смерть ОСОБА_11 настала за 8-16 годин до проведення розтину внаслідок колото-різаного поранення лівої половини обличчя у біля вушній ділянці із ушкодженням поверхневих та глибоких м`язів верхньої третини шиї, білявушної слинної залози, бокової стінки рото глотки та внутрішньої сонної артерії з розвитком швидкої масивної крововтрати.
Дослідженням трупа ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у виді: одне колото-різане поранення лівої половини обличчя у білявушній ділянці із ушкодженням поверхневих та глибоких м`язів верхньої третини шиї, біля вушної слинної залози, бокової стінки ротоглотки та внутрішньої сонної артерії, садна лобної ділянки справа.
Колото-різане поранення лівої половини обличчя у білявушній ділянці із ушкодженням поверхневих та глибоких м`язів верхньої третини шиї, білявушної слинної залози, бокової стінки ротоглотки та внутрішньої сонної артерії утворилось не більше ніж за 5-10 хв. до настання смерті, внаслідок одного удару твердим плоским колючо-ріжучим предметом, можливо і однобічно гострим клинком ножа, який мав ширину клинка не більше 2,3 см та довжину не менше 8 см, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжким тілесним ушкодженням, перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Напрямок ранового каналу зліва направо, зверху вниз та дещо спереду назад.
Садна лобної ділянки справа утворились від дії тупих предметів незадовго до смерті, у прямому причинно-наслідковому зв`язку з її настанням не перебувають, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
В момент отримання колото-різаного ушкодження лівої половини обличчя ОСОБА_11 перебував у вертикальному чи близькому до такого положенні, на що вказують множинні вертикальні плями крові на передніх поверхнях джинсових брюк та наявність плям крові на верхніх поверхнях та підошвах черевиків.
Ушкодження внутрішньої сонної артерії з розвитком масивної швидкої крововтрати виключало можливість врятувати життя ОСОБА_11 навіть за умови швидкого надання кваліфікованої медичної допомоги.
При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа ОСОБА_11 , як слідує з висновку експерта №2186 від 24.11.2014 року, виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості в крові - 3,13% (проміле), що вказує на сильне алкогольне сп`яніння потерпілого в момент настання смерті.
Механізм утворення тілесних ушкоджень на тілі трупа ОСОБА_11 відповідає обставинам, на які вказав та показав підозрюваний ОСОБА_9 18.11.2014 року під час проведення з ним слідчого експерименту.
Відповідно до висновку експерта цитолога №172 від 22.12.2014 року в піднігтьовому вмісту кистей рук трупа ОСОБА_11 , крім слідів власної крові в правому піднігтьовому вмісті епітеліальних клітин людини не немає, що на думку суду, спростовує твердження обвинуваченого про те, що загиблий ОСОБА_11 наносив ОСОБА_9 удари та душив за шию.
На підтвердження таких висновків суду, а також на спростування показань обвинуваченого про характер та локалізацію нанесених йому загиблим ударів, свідчить і висновок судово-медичного експерта №1417 від 24.11.2014 року щодо обстеження обвинуваченого ОСОБА_9 , з якого слідує, що виявлені в обвинуваченого тілесні ушкодження у вигляді садна в лобній ділянці та крововиливи на тильних поверхнях кистей утворились приблизно за 1-2 доби, а садно на передній поверхні живота та два садна на передній поверхні правої гомілки приблизно за 7-9 діб, до моменту обстеження.
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується:
- відомостями з протоколу огляду місця події від 16.11.2014 року, в ході проведення якого було встановлено місце скоєння злочину, а саме ділянка території поруч 14-ї платформи автовокзалу №1 АДРЕСА_2 , де на землі було виявлено труп ОСОБА_11 , з нашаруванням яскраво-червоної рідини на обличчі та руках, а поруч трупа та на відстані 5 метрів від тіла ОСОБА_11 плями речовини бурого кольору;
- відомостями з протоколу огляду місця події від 17.11.2014 року, в ході проведення якого з місця вчинення злочину було вилучено змиви з виявлених плям речовини бурого кольору, яка виявилась згідно висновків експерта імунолога №1063 від 21.11.2014 року та №709 від 04.12.2014 року кров`ю загиблого ОСОБА_11 ;
- відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту та відеозапису такої слідчої дії від 18.11.2014 року в ході якої ОСОБА_9 розповів та показав на місці пригоди, обставини вчинення ним злочину, в тому числі де саме, яким чином і куди він наніс удар потерпілому ножем. І такі його показання узгоджуються та підтверджуються висновком судового-медичного експерта №634 від 22.12.2014 року щодо механізму утворення тілесного ушкодження на тілі трупа ОСОБА_11 , в тому числі щодо локалізації, напрямку та глибини раневого каналу, висновками експерта судово-медичної експертизи №115-мк від 18.12.2014 року та №124-мк від 19.12.2014 року щодо характеру рани на клаптеві шкіри, вилученому з трупа ОСОБА_11 та конструктивних особливостей травмуючого предмету, яким міг бути як слідує з вказаних висновків експерта і ніж із однобічно-гострим клинком, який має недеформоване гострокутне вістря, одне гостре лезо та тупий «П» - подібний «обушок» із скосом та двома добре вираженими боковими ребрами.
- висновком експерта імунолога №710 від 04.12.2014 року, з якого слідує, що на светрі вилученому у ОСОБА_9 18.11.2014 року під час особистого обшуку, згідно протоколу огляду речей від 19.11.2014 року, виявлена кров людини, яка може належати потерпілому ОСОБА_11
- речовими доказами згідно протоколу огляду речових доказів від 19.11.2014 року.
Відповідно до акту судово-психіатричного експерта №634 від 08.12.2014 року ОСОБА_9 на теперішній час та на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення виявляв та виявляє «емоційно-лабільний розлад особистості, імпульсивний тип», однак це не залишає та не залишало його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_9 в період вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення в стані тимчасового розладу душевної діяльності не перебував, в стані фізіологічного афекту, фрустрації, психологічного стресу не знаходився. ОСОБА_9 на момент вчиненого в стані патологічного сп`яніння не перебував, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_9 вікових та індивідуальних особливостей, що можуть вплинути на об`єктивність його показів не виявлено,психічних властивостей, що мають яскраво виражений характер і можуть справляти істотний вплив на його поведінку не діагностовано. ОСОБА_9 застосування до нього примусових мір медичного характеру не потребує.
Оцінюючи такі висновки лікарівсудово-психіатричних експертів, суд знаходить їх науково аргументованими та достатньо обґрунтованими, а тому враховуючи і поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, погоджується з такими висновками і визнає ОСОБА_9 осудним та відповідальним за фактично скоєне.
Даючи правову оцінку діям ОСОБА_9 , згідно пред`явленого обвинувачення в умисному вбивстві, суд враховує, правові позиції Пленуму Верховного Суду України викладені в п.22 постанови «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи» №2 від 07.02.2003 року де, зазначено, що визначальним при вирішенні питання про відмежування умисного вбивства від умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Аналізуючи докази, що мають значення для встановлення змісту та спрямованості умислу підсудного, при скоєнні злочину, суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, та враховує спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного та потерпілого, що передувала події, їхні стосунки, ставлення підсудного до наслідків злочину і приходить до переконання про наявність у ОСОБА_9 умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_11 .
Оскільки, наносячи удар, колюче-ріжучим предметом, із значною силою, в життєво важливий орган голову, обвинувачений, на думку суду, не міг не розуміти, особливо небезпечний характер таких дій і їх можливі наслідки у вигляді смерті потерпілого. Разом з тим, поведінка обвинуваченого після вчинення злочину, як то втеча з місця пригоди, як вважає суд, очевидно підтверджує небажання ОСОБА_9 запобігти таким негативним наслідкам.
Що ж стосується показань обвинуваченого про спричинення смерті потерпілому при перевищенні меж необхідної оборони та необережний характер його дій, то такі його заяви є суперечливими за змістом, а більше того повністю спростовуються вищенаведеними доказами, які в свою чергу повністю узгоджуються між собою і не довіряти яким у суду не має підстав.
Так, не логічною виглядає поведінка ОСОБА_9 , який з його слів, з метою уникнути побиття від потерпілого ОСОБА_11 , став втікати в темне безлюдне місце, за приміщення автовокзалу. В той же час, з показань свідка ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_8 слідує, що ініціатором знайомства загиблого з обвинуваченим був саме останній. Безпосередньо на платформі, ОСОБА_9 наполегливо намагався і таки спровокував ОСОБА_11 видалитись за ним в безлюдне місце. Не зміг пояснити суду обвинувачений і те, чому він приховував від потерпілого своє дійсне ім`я і представлявся під вигаданим. Вищезазначеними висновками судово-медичних експертів, спростовуються в частині локалізації та часу утворення, твердження обвинуваченого про побиття та спричинення йому тілесних ушкоджень потерпілим. Відомостями з протоколу слідчого експерименту від 18.11.2014 року, відеозапису такої слідчої дії, про взаємне розташування, спосіб та механізм спричинення ОСОБА_9 смертельного поранення ОСОБА_11 , відповідність яких підтвердив судово-медичний експерт у висновку №634 від 22.12.2014 року, спростовуються показання ОСОБА_9 в судовому засіданні про необережне спричинення поранення потерпілому, в ході самооборони.
За таких обставин по справі, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_11 скоєному особою, яка раніше вчинила вбивство і кваліфікує дії обвинуваченого за п.13 ч.2 ст.115 КК України.
Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_9 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
При цьому, суд приймає до уваги, що обвинувачений скоїв особливо тяжкий злочин, який характеризується підвищеною суспільною небезпекою та тяжкі наслідки злочину у виді смерті потерпілого. Такий злочин ОСОБА_9 скоїв через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі за хворобою. Має декілька судимостей за скоєння, в тому числі особливо тяжкого та тяжких злочинів. За місцем проживання та лікування характеризується з негативної сторони у зв`язку із зловживанням спиртними напоями та порушенням лікарняного режиму. Вказані обставини, на думку суду, характеризують ОСОБА_9 , як особу яка відверто не бажає ставати на шлях виправлення, а тому, на переконання суду його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства на тривалий термін.
В якості обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
В якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 суд визнає його стан здоров`я обумовлений наявністю важкого хронічного захворювання, а також наявність одинокої матері похилого віку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371,373,374 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років.
Строк відбуття покрання засудженому ОСОБА_9 обчислювати з 05 березня 2015 року, зарахувавши в такий строк термін перебування його під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду, з моменту затримання, тобто з 18.11.2014 року по 04.03.2015 року, включно.
Запобіжний захід ОСОБА_9 - тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази: зазначені на а.с.47 кримінального провадження, перераховані в пунктах 1,3-6 знищити, вказані в п.2 повернути за належністю потерпілій ОСОБА_7 , особисті речі обвинуваченого, вилучені у нього згідно протоколу а.с.40-46 повернути за належністю ОСОБА_9 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим ОСОБА_9 в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий по справі

Суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3