ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
законних представників неповнолітніх потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0002859 відносно обвинуваченого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта незакінчена середня, учня вечірньої ЗОШ № 3, 10 клас, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого,
13.10.2014 року Автозаводським районнним судом м. Кременчука за ст. 185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України;
В С Т А Н О В И В:

27.09.2014 року біля 14 години 15 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 знаходячись неподалік буд. 18 по вул. Гвардійській в м. Кременчуці повторно відкрито із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , що виразилось в нанесені одного удару кулаком правої руки в область лівої щелепи, відкрито шляхом ривка заволодів мобільним телефоном Lenovo A 760 належним потерпілому ОСОБА_9 . З місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта з оцінки майна від 14.10.2014 року середня ринкова вартість мобільного телефону Lenovo A 760 придбаного 01.12.2013 року, бувшого у користуванні, станом на 28.09.2014 року становить 1530 грн.
Він же повторно 07.10.2014 року біля 15 години 15 хвилин знаходячись неподалік буд. 107 по провулку Г. Бреста в м. Кременчуці, повторно відкрито шляхом ривка заволодів мобільним телефоном Lenovo A 390 t належним малолітньому потерпілому ОСОБА_8 . З місця злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта з оцінки майна від 14.10.2014 року середня ринкова вартість мобільного телефону Lenovo A 390 t придбаного в лютому 2013 року, бувшого у користуванні, станом на 08.10.2014 року становить 1080 грн.
Він же повторно 08.10.2014 року біля 15 години 25 хвилин знаходячись неподалік буд. 33/27 по вул. Московській в м. Кременчуці скоїв напад на неповнолітнього ОСОБА_7 із застосуванням насильства небезпечного для його життя і здоров`я, що виразилось в нанесені двох ударів рукою в область обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку судово медичної експертизи № 1234 від 18.11.2014 року по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. В результаті чого заволодів належним потерпілому ОСОБА_7 мобільним телефоном « Samsung» I 8190 SEK.
Відповідно до висновку експерта з оцінки майна від 14.10.2014 року середня ринкова вартість мобільного телефону « Samsung»I 8190 SEK придбаного в грудні 2013 року, бувшого у користуванні, станом на 08.10.2014 року становить 2380 грн. Таким чином, потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2380 грн
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винну в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України визнав частково, та пояснив, що 27.09.2014 року з 12 години до 16 години разом зі своєю матір`ю був на кладовищі у батька, після чого гуляв з друзями по вул.. Миру. Біля 22 години був дома, тому епізод грабежу відносно потерпілого ОСОБА_9 не скоював. Визнав себе винним в скоєнні грабежу, що мав місце 07.10.2014 року в районі вул.. Г. Бреста, де зустрів незнайомого потерпілого ОСОБА_8 у котрого в руках був мобільний телефон « Леново» чорного кольору. Він вихватив у нього телефон, пояснивши, що свій загубив, з яким зник. Згодом був затриманий працівниками міліції, які вилучили нього викрадений ним телефон та повернули потерпілому.
Також визнав вину в скоєнні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_7 , який мав місце 08.10.2014 року біля 15 години. Пояснив, що біля буд. № 33 /27 по вул.. Московській в м. Кременчуці зустрів неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , котрий тримав в руках телефон « Самсунг». Попросив у нього телефон, пояснивши що в нього такий же викрали. Потерпілий відмовився віддати телефон та повідомив, що зателефонує матері і вони разом розберуться чий це телефон. Після чого він вдарив потерпілого правою рукою в ліву щелепу, телефон випав. Піднявши телефон він пішов геть. Через деякий час був затриманий працівниками міліції. Йому відомо, що потерпілий ОСОБА_7 лежав в лікарні з струсом головного мозку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується повністю зібраними та дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи:
Показами законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 пояснившої, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік, батько обвинуваченого і тому вони з сином кожного 27 числа місяця ходять на кладовище, так було і цього разу вони пішли в 12 годин, а повернулись десь в 14 годин. Після повернення з кладовища син на деякий час залишав її для того щоб перевдягнутись, після чого вони пішли до піцерії . Син після смерті батька зірвався, став зовсім іншою людиною, некерованою.
Показами потерпілого ОСОБА_7 , пояснившого, що 08.10.2014 року він йшов зі школи. До нього підійшов ОСОБА_4 та попросив мобільний телефон, він йому показав телефон на, що він почав його забирати у нього з рук. Він намагався утримати телефон в руках, тоді ОСОБА_13 два раза вдарив його кулаком та один раз в обличчя. Від отриманих ударів він нахилився, телефон випав і ОСОБА_13 підняв телефон і втік з ним.
Показами законного представника ОСОБА_10 , пояснившої, що 08.10.2014 року їй зателефонував син та повідомив, що в нього викрали мобільний телефон, після чого вони звернулись до міліції із заявою. Під час досудового розслідування було проведено впізнання, в ході якого її син впізнав ОСОБА_13 , як особу яка викрала в нього мобільний телефон. У сина були явні тілесні ушкодження. У ввечері йому стало погано, він був доставлений до лікарні, де перебував на лікуванні протягом 13 діб, з діагнозом струс головного мозку.
Показами потерпілого ОСОБА_9 пояснившого, що 27.09.2014 року біля 15 години проходив в районі ЗОШ № 25, до нього підійшов ОСОБА_13 та попросив показати мобільний телефон який він тримав в руці. Після чого він різко забрав з рук у нього мобільний телефон « Леново», при цьому вдаривши його кулаком в щелепу. Впізнає обвинуваченого за рисами обличчя, за статурою та зачіскою.
Показами законного представника ОСОБА_11 , пояснившого, що 27.09.2014 року біля 13 години 40 хвилин він намагався зателефонувати своєму сину, але той не відповідав. Коли останній прийшов додому о 15 годині 10 хвилин, то тримався за щоку та розповів, що в нього вкрали телефон. Вони пішли в міліцію де написали заяву. Під час досудового розслідування було проведено впізнання, в ході якого його син впізнав ОСОБА_13 , як особу яка відкрито викрала в нього мобільний телефон. Фотовпізнання було проведено в його присутності.
Показами потерпілого ОСОБА_8 , пояснившого, що 07.10.2014 року він йшов зі школи додому, витяг телефон щоб зателефонувати, але в цей час вискочив обвинувачений, вихопив у нього з рук телефон та втік. На даний момент впізнає особу яка викрала в нього мобільний телефон це обвинувачений ОСОБА_13 .
Показами законного представника ОСОБА_12 пояснившої, що 07.10.2014 року з незнайомого телефону їй зателефонував її син та повідомив, що в нього викрали телефон, а саме вихопили з рук. Під час досудового розслідування було проведено впізнання, в ході якого її син впізнав ОСОБА_13 , як особу яка викрала в нього мобільний телефон. Фотовпізнання було проведено в його присутності.
Показами свідка ОСОБА_14 пояснившого, що являється інспектором КМДС. Обвинувачений ОСОБА_4 стоїть на обліку в інспекції з 01.04.2014 року. На шлях виправлення не стає, не вчиться, не працює, на профілактичні бесіди не являється. Неповнолітню дитину його мати віддала батькові своєму співмешканцю, бо боїться за його життя.
Актом обстеження житлово побутових умов неповнолітнього, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 проживає з своєю матір`ю ОСОБА_5 , вітчімом ОСОБА_15 та малолітнім братом ОСОБА_16 ( а.с. 89);
Характеристикою з місця навчання ( а.с. 90),
Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ( а.с. 94, 100);
Товарним чеком на суму 1599,00 грн
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав по знімкам обвинуваченого ОСОБА_4 ( а.с. 97-98);
Висновком експерта з оцінки майна від 14.10.2014 року , згідно з яким вартість мобільного телефону марки Lenovo A 760 придбаний 01.12.2013 року бувшого у використанні становить 1530 грн,
Протоколом огляду місця події ( а.с. 102, 107);
Постановою про визнання речовими доказами ( а.с. 103, 110);
Висновком експерта з оцінки майна від 14.10.2014 року , згідно з яким вартість мобільного телефону « Samsung»I 8190 SEK придбаного в грудні 2013 року, бувшого у використанні становить 2380 грн,
Фіскальним чеком на суму 2842,97 грн ( а.с. 108);
Гарантійним талоном ( а.с. 109);
Висновком експерта № 1234 від 08.10.2014 року, згідно з яким на момент судово медичної експертизи та даних медичної документації у неповнолітнього ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, які утворилась від дії тупих твердих предметів, не виключно в результаті ударів руками, стиснутими в кулак, ногами, взутими у взуття, можливо у вказаний строк та при обставинах зазначених у постанові та підекспертним, про що свідчить їх характер, та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спрчинили короткочасний розлад здоров`я.
Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187 КК України вірна, оскільки він повторно скоїв грабіж чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_9 та повторно відкрито викрав чуже майно потерпілого ОСОБА_8 , а також скоїв напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_7 .
Суд до показів обвинуваченого ОСОБА_4 в частині того, що 27.09.2014 року біля 14 години 15 хвилин, він не скоював грабіж телефону « Ленова А 760» у потерпілого ОСОБА_9 відноситься критично і до уваги не приймає, поскільки вони спростовуються показами потерпілого ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав по знімкам обвинуваченого ОСОБА_4 ( а.с. 97-98) і підтвердив, що саме він викрав в нього телефон « Ленова А 760».
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання у відповідності до ст.. 65 КК України суд враховує, ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини скоєння злочинів, особу обвинуваченого, що характеризується негативно, його молодий вік, та стан здоров`я, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, але знаходиться під наглядом в Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері з 2009 року з приводу розладу поведінки та емоцій які починаються в дитячому віці.
Згідно ст.. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає часткове визнання вини та скоєння злочину в неповнолітньому віці.
Згідно ст.. 67 КК України обставинами що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає рецедив злочину.
На підставі вище викладеного суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням покарання в межах санкції статтей передбачаючих покарання за скоєне.
Відповідно до ч.2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року ( із змінами) коли особа, щодо якої було застосовано звільнення вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення до постановлення попереднього вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.10.2014 року, яким він засуджений за ст.. 185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст.. 75 КК України, а призначене за новим вироком покарання належить відбувати реально, то вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука суду від 13.10.2014 року, слід виконувати самостійно.
Прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_3 в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального злочину в сумі 1005 грн, 54 коп., який підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.
Законним представником потерпілого ОСОБА_10 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди в сумі 232 грн 80 коп, який підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Також законний представник потерпілого ОСОБА_10 просить стягнути моральну шкоду в сумі 5000 грн. на свою користь та 10000 моральної шкоди в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 , який підлягає частковому задоволенню та стягненню з ОСОБА_5 з урахуванням тих страждань які зазнали неповнолітній ОСОБА_7 та його матір ОСОБА_10 внаслідок завданих йому тілесних ушкоджень та перебуванні на стаціонарному лікуванні в травматичному відділенні, був порушений його та її життєвий уклад. Син тривалий час не відвідував школу, у нього постійні головні болі, він побоюється самостійно йти зі школи, втратив душевний спокій.
Доля речових доказів вирішується у відповідності до положень ст.. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369 - 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України призначивши покарання:
За ст.. 186 ч.2 КК України у виді - 4 років позбавлення волі
За ст.. 187 ч.1 КК України у виді 3 років позбавлення волі
На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, а вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.10.2014 року, яким він засуджений за ст.. 185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст.. 75 КК України, виконувати самостійно.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Цивільний позов прокурора прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 від кримінального злочину - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради ( р/р НОМЕР_1 в ГУДК м. Кременчука Полтавської області, МФО 831019, код ЄДРПОУ 4698778 код платежу 24060300) кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 від злочину у сумі 1005 грн 54 коп.
Цивільний позов ОСОБА_10 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданого злочином задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 232 грн 80 коп та моральну шкоду в сумі 2000 грн, а також стягнути на користь ОСОБА_10 в інтересах її неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 5000 грн.
Речовий доказ мобільний телефон Lenovo A 390 t передати по належності потерпілому ОСОБА_8 .
Речовий доказ - мобільний телефон « Samsung»I 8190 SEK передати потерпілому ОСОБА_7 по належності.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Полтави через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, законному представнику, захиснику, потерпілим та прокурору.
СУДДЯ: