У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Федченка О.С., Школярова В.Ф.

за участю прокурора

Ковтун Н.Я.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 24 квітня 2007 року справу за
касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1 на вирок апеляційного суду щодо неї.

Вироком апеляційного суду Волинської
області від 30 січня 2007 року засуджені:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, суди-

ма 15.09.2006 року за ст. 185 ч.3 КК Укра-

їни на 4 роки позбавлення волі,

за ст.
187 ч.4 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке
є її власністю; за ст. 115 ч.2 п.п. 6,12
КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її
власністю.

За сукупністю злочинів на підставі
ч.1 ст. 70 КК України суд визначив ОСОБА_1 покарання - 13 років позбавлення
волі з конфіскацією всього майна, яке є її власністю. Згідно ч.4 ст. 70 КК
України суд визначив ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на 13
років з конфіскацією всього майна, яке є її власністю;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
громадянка України, суди-

ма 15.09.2006 року за ст.
185 ч.3 КК Укра-

їни на 3 роки позбавлення волі,

за ст.
187 ч.4 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке
є її власністю; за ст. 115 ч.2 п.п. 6,12
КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її
власністю.

За сукупністю злочинів на підставі
ч.1 ст. 70 КК України суд визначив ОСОБА_2 покарання - 12 років позбавлення
волі з конфіскацією всього майна, яке є її власністю. Згідно ч.4 ст. 70 КК
України суд визначив ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі на 12
років з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.

На відшкодування судових витрат суд постановив стягнути
із ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з кожної, по 1 342 грн.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнані винуватими у вчиненні
злочинів при наступних обставинах.

У ніч на 8 квітня 2006 року засуджені,
за попередньою змовою між собою, шляхом обману проникли до будинку потерпілої ОСОБА_3, що проживала у АДРЕСА_1, і вчинили на неї напад з метою
заволодіння майном потерпілої. Зв'язавши ОСОБА_3 ноги та руки,
засуджені поклали її на диван лицем вниз. Також засуджені зав'язали їй лице хусткою і, застосовуючи до потерпілої
небезпечне для життя та здоров'я насильство, вимагали, щоб вона повідомила де
лежать гроші. При цьому вони зняли з вух ОСОБА_3 золоті сережки вартістю 720
грн. Крім того, засуджені знайшли і заволоділи її грошима в сумі 650 грн. та
банкою косметичного крему вартістю 20 грн. Після цього, з метою позбавлення
ОСОБА_3 життя, ОСОБА_1 сіла на її спину і хусткою, якою було зав'язане обличчя
потерпілої, та руками почала здавлювати їй шию, а ОСОБА_2, долаючи опір потерпілої,
тримала її руки. В результаті, від здавлювання шиї ОСОБА_3 було спричинено
перелом під'язикової кістки, що призвело до її смерті від механічної асфіксії.
Оскільки більше грошей засуджені не знайшли, вони накинули на потерпілу
покривало, подушки та одяг і покинули будинок.

У касаційні скарзі засуджена ОСОБА_1 просить вирок
скасувати, а справу направити на додаткове розслідування. Але, як видно із
змісту самої скарги, фактично засуджена указує на відсутність у неї намірів
щодо вчинення умисного вбивства потерпілої під час застосування до неї
насильства, а також указує на суворість призначеного їй покарання.

Вирок стосовно засудженої ОСОБА_2 не оскаржено.

Заслухавши доповідь судді, висновок прокурора про
законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали справи та
обговоривши викладені у касаційній скарзі засудженої ОСОБА_1 доводи, колегія
суддів вважає, що її скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду щодо доведеності вини у вчиненні ОСОБА_1
зазначених у вироку злочинних дій відповідають дослідженим у судовому засіданні
доказам.

Так із показань самих засуджених видно, що в будинок
потерпілої вони дійсно проникли шляхом обману з метою заволодіння майном
ОСОБА_3 Не заперечували вони і того, що зв'язавши потерпілій руки та ноги, вони
зняли з неї золоті сережки і продовжували застосовувати до неї фізичне
насильство, намагаючись довідатись у потерпілої де вона сховала гроші. Після
того, як потерпіла указала місце де знаходяться гроші, ОСОБА_1 їх забрала собі.
Покидаючи місце подій, вони не тільки залишили потерпілу зв'язану на дивані,
але ще й зверху закидали її одягом, подушками, ковдрою.

Приймаючи до уваги те, що і у судовому засіданні
засуджені заперечували наявність у них намірів позбавляти потерпілу життя, як
на доказ доведеності їх вини у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_3 суд у вироку
послався на показання засудженої ОСОБА_2, які вона неодноразово давала у ході
досудового слідства, у тому числі в присутності захисника, про безпосередні
обставини вбивства потерпілої шляхом здавлювання їй шиї та про те, що розмову
про вбивство потерпілої засуджені вели ще до відвідування її будинку.

Суд першої інстанції цілком обґрунтовано визнав зазначені
показання ОСОБА_2 достовірними, оскільки об'єктивно їх достовірність
підтверджується сукупністю інших досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, із показань свідка ОСОБА_4 видно, що після того, як
стало відомо про вбивство ОСОБА_3 засуджена ОСОБА_1 зізналась йому у своїй
причетності до смерті потерпілої.

Із змісту протоколу огляду місця подій видно, що труп
ОСОБА_3 лежав на ліжку долілиць із зав'язаними хусткою за спиною руками та
ногами. На голові, щільно закриваючи обличчя, також була зав'язана хустка, а
навколо шиї була зав'язана подібна на хустку ганчірка. Зверху на трупі лежали
предмети одягу, подушка та інші речі.

Дані судово-медичної експертизи та показання
судово-медичного експерта в судовому засіданні свідчать про те, що по
передньо-бічній поверхні шиї трупа ОСОБА_3 було виявлено смугу тиснення з
крововиливами в м'які тканини шиї по ходу даної смуги, а також було виявлено
перелом під'язикової кістки. Причиною смерті ОСОБА_3 стала механічна асфіксія
внаслідок здавлювання шиї. Спричинення потерпілою указаного тілесного
ушкодження самостійно експертиза категорично виключає і підтверджує можливість
їх заподіяння при обставинах, на які під час досудового слідства указувала у
своїх показаннях ОСОБА_2

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені по справі
обставини вчинення засудженими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нападу на потерпілу ОСОБА_3,
застосування ними насильства до потерпілої, характеру цього насильства, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про
узгодженість дій засуджених, спрямованих на умисне позбавлення життя потерпілої
при вчиненні на неї розбійного нападу.

У зв'язку з цим посилання ОСОБА_1 у скарзі на відсутність
у неї умислу на вчинення умисного вбивства ОСОБА_3 колегія суддів розцінює як
безпідставні і такі, що суперечать встановленим по справі обставинам.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. ст. 115 ч.2 п.п.6,12, 187
ч.4 КК України є правильною.

Що стосується призначеного ОСОБА_1 покарання, то
вирішення судом першої інстанції цього питання відповідає положенням ст. 65 КК
України, оскільки судом було враховану ступінь тяжкості вчиненого нею злочину,
характер дій засудженої та її роль при вчиненні цього злочину, характеризуючі
ОСОБА_1 дані, а також встановлені по справі дані, які пом'якшують та обтяжують
покарання.

Будь-яких підстав для пом'якшення ОСОБА_1 покарання
колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального
закону, які б могли перешкодити повному та всебічному дослідженню обставин
справи і постановленню законного рішення по справі не виявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 394-396 КПК
України, колегія суддів

ухвалила:

касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1залишити без
задоволення, а вирок апеляційного суду Волинської області від 30 січня 2007
року щодо неї - без змін.

Судді:

Кармазін Ю.М. Школяров В.Ф. Федченко О.С.