Провадження № 11-кп/795/611/2015
Категорія - ч. 2 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 00000193 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 травня 2015 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігова, росіянина, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого 22 серпня 2007 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 121 КК України на сім років шість позбавлення волі, відповідно до постанови Менського районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2011 року покарання з позбавлення волі замінено на обмеження волі на невідбутий строк покарання три роки сім місяців 29 днів, 6 червня 2012 року звільнився умовно-достроково відповідно до постанови Менського районного суду Чернігівської області від 29 травня 2012 року на невідбутий строк покарання 2 роки 4 місяці 15 днів обмеження волі,

що обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого пунктом першим частини другої статті 115 КК України.

За участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 травня 2015 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом першим частини другої статті 115 КК України з призначенням покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до частини другої статті 71 КК України, до покарання призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2007 року і остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 2 052,52 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 3 667,64 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_13 30 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_14 200 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави 9 059,82 грн. процесуальних витрат.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог статті 100 КПК України.

Не погодившись з рішенням місцевого суду обвинувачений ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить вирок Деснянського районного суду міста Чернігова щодо нього скасувати.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що в день його затримання працівниками міліції до нього були застосовані недозволені методи дізнання із застосуванням фізичного насильства та погроз, в результаті чого ним були написані ті показання, які від нього вимагались. Вказує на те, що обвинувачення побудоване на показаннях свідка, що перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння та працівників міліції, які прибули на місце події за його викликом, при цьому, звертає увагу на те, що одяг свідка був весь у плямах бурого кольору. Зазначає про те, що сама свідок йому говорила про те, що документи на квартиру та паспорти її мешканців вона передала якимсь людям, які їй обіцяли розселити родичів, а її залишити ще й при грошах, і якби вона не зникла під час досудового розслідування, то сама б опинилась під підозрою. Зазначає, що майбутніми покупцями квартири створювались умови морального тиску і на його престарілу матір, до якої приходили невідомі люди, лізли у вікна і все для того, щоб він не змінював показання.

Вказує на те, що суд не звернув уваги на ті факти, що свідок давала суперечливі покази у судовому засіданні, а на футболці і руках вбитого ОСОБА_15 виявлена кров людини, яка не проходить у даній справі. Звертає увагу, що за показаннями свідків знаряддя злочину було виявлено біля баків в густій траві, а з відеозапису видно, що воно було знайдено за кілька десятків метрів і майже на видному місці. Просить прийняти до уваги, що за показаннями співробітників, що прибули на місце злочину, він був одягнений у футболку і вона, як і його руки мали бурі плями, оскільки він був весь час під наглядом, то не мав змоги перевдягтися, але під час вилучення речей з нього зняли світлу сорочку з довгими рукавами, яка була абсолютно чистою. На думку обвинуваченого, всі ці факти вказують на те, що хтось зацікавлений у тому, щоб він був засуджений.

Зазначає і про те, що він бажав, щоб йому був призначений захисник ОСОБА_7 , однак слідчий подзвонив його матері та вмовив її укласти договір з адвокатом ОСОБА_16 , який за сім місяців нічого не зробив. Стверджує, що неодноразово писав скарги на ім`я прокурора Чернігівської області, однак він їх не розглядав, а передавав прокурору ОСОБА_17 , який вів його справу. В суді він давав правдиві показання та вказав, що бачив незнайомця, який виходив з квартири потерпілих. На думку обвинуваченого даний злочин готувався заздалегідь і людину, що виходила з квартири, привела саме свідок, яку напевне змусили до цього. Припускає, що у квартирі міг бути хтось з кредиторів ОСОБА_18 , який казав, що «попав на великі гроші» і за кілька днів до цього був побитий. Вказує, що суд безпідставно відмовив в отриманні характеризуючих даних на свідка, хоча б тоді можна було зрозуміти, що вона собою являє та на що здатна. Версію слідства та суду про те, що злочин було вчинено на ґрунті ревнощів вважає нікчемним, оскільки він не мав відносин із свідком, позитивно характеризується сусідами, а загибла ОСОБА_19 завжди була йому рада, оскільки він приносив їй їжу, так як від дітей вона нічого не отримувала.

Захисник ОСОБА_7 також не погодився з вироком суду першої інстанції та звернувся з апеляційною скаргою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити, у зв`язку з недоведеністю винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що вина в пред`явленому ОСОБА_6 обвинуваченні спростовується показами самого обвинуваченого, який категорично заперечує, що наносив будь-які тілесні ушкодження комусь із загиблих, при цьому бачив, як з квартири потерпілих виходив якийсь молодий чоловік. Зазначив, що оглянутий у судовому засіданні ніж з літерою «Л» це не той ніж, який йому віддала ОСОБА_14 , і такого ножа він ніколи в господарстві потерпілих не бачив. Також вина обвинуваченого спростовується показаннями свідка ОСОБА_20 та інших свідків, що очевидцями подій в ніч на 5 липня 2014 року не були, а тому жодного доказового значення не мають. При цьому, частина свідків є понятими, а інші свідки являються працівниками органів внутрішніх справ, тобто є безпосередньо зацікавленими і тому їх свідчення відповідно до положення ч. 7 ст. 97 КПК України є не допустимими доказами. Звертає увагу, що висновком судово-медичної експертизи № 618 від 07.07.2014 року у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не виявлено. Відповідно до висновку судової дактилоскопічної та імунологічної експертизи № 726, 1055 (б) від 19.08.2014 року на поверхні ножа, вилученого 05.07.2014 року, слідів рук, поту не виявлено, про що у вироку суду взагалі не зазначено, як не зазначено і про те, що походження слідів крові від ОСОБА_21 виключається. Звертає увагу на те, що висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № 867 мб від 27.10.2014 року суперечить висновку судово-медичної експертизи № 141 від 18.07.2014 року, однак цей факт також не був прийнятий до уваги судом першої інстанції. Зазначає про те, що судом також не було взято до уваги, що відповідно до ряду судових експертиз є такі антигени, що не властиві жодній особі, яка проходить у кримінальному провадженні, в тому числі і ОСОБА_6 .

Просить прийняти до уваги і той факт, що недопустимість протоколів проведених слідчих дій з додатками, а відтак і отриманих за наслідками їх проведення результатів у зв`язку з порушеннями вимог КПК України, вказують на те, що органами досудового розслідування не зібрано достатніх доказів вини його підзахисного. Зокрема, у протоколі проведення слідчого експерименту від 05.07.2014 року за участю ОСОБА_14 відсутній виклад умов і результатів слідчого експерименту та підпис експерта, що приймав в ньому участь, при цьому фактично слідчий замінив одну слідчу дію іншою, а саме провів огляд місця події, лише під час якої дозволяється вилучення речей та документів, які мають значення у кримінальному проваджені. У протоколі огляду місця події від 05.07.2014 року відсутній підпис прокурора, що приймав участь в огляді трупу ОСОБА_22 , в той час як в протоколі огляду трупа ОСОБА_23 відсутній підпис експерта. На думку захисника протокол про результати проведення негласної (розшукової) дії шляхом здійснення аудіо контролю особи не може бути визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки в матеріалах відсутні ухвала слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області, відповідно до якої проведення такої слідчої дії було дозволено та оригінал диску аудіо запису інформації, що є додатком до вищевказаного протоколу. При цьому, відповідно до положень ч. 3 ст. 254 КПК України виготовлення копій протоколів про проведення негласних слідчих дій та додатків до них не допускається, однак суд, з`ясувавши, що оригінал диску пошкоджений долучив до матеріалів його копію та поклав в основу вироку.

Вказує на те, що суд перебрав на себе функції експертів, без допиту останніх у судовому засіданні вказав у вироку, що неправильність висновків експертів щодо року смерті потерпілих ОСОБА_23 та ОСОБА_21 є технічною помилкою. Зазначає про те, що при оцінці показань потерпілих, свідків та перевірці їх доказами на відповідність пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, доведеності вини останнього в інкримінованому кримінальному правопорушенні, судом не було взято до уваги пояснення ОСОБА_6 щодо відсутності у нього мотиву на його вчинення, оскільки ніяких близьких стосунків із ОСОБА_14 у нього не було, що стверджує і сама потерпіла, одночасно, як обвинувачений так і потерпіла зазначали про те, що у ОСОБА_6 з ОСОБА_23 були дружні стосунки і конфліктів між ними не виникало, отже, мотив вбивства ревнощі ОСОБА_6 до ОСОБА_23 не відповідає встановленим обставинам.

Особливу увагу звертає на те, що суд жодним чином не взяв до уваги та не оцінив у вироку відсутність потожирових слідів, слідів пальців рук та крові від потерпілої ОСОБА_21 на ножі, який на думку обвинувачення є знаряддям убивства, а також на неможливість встановити положення потерпілої ОСОБА_21 відносно нападника в момент заподіяння їй тілесних ушкоджень та невідповідності кількості нанесених їй ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за умови незмінності місця розташування тіла потерпілої після начебто нанесення їй ОСОБА_6 удару ножем у спину. При цьому, на думку захисника, не з`ясованим залишилось питання яким чином на верхньому одязі у сплячої ОСОБА_14 , з`явилась кров загиблих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 ..

Стверджує, що вибірковість суду при оцінці доказів вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до прийняття незаконного рішення і визнання винним ОСОБА_6 , що є підставою для скасування рішення суду.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , 05.07.2014 року, приблизно о 00.15, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , де проживала родина ОСОБА_24 , на ґрунті ревнощів, з метою вчинення умисного вбивства потерпілого ОСОБА_25 , наніс останньому два удари ножем по голові, п`ятнадцять ударів ножем по тулубу, два удари ножем по лівому передпліччю та один удар ножем у ліву сідницю, чим спричинив множинні рани та колото-різані поранення волосистої частини голови, тулуба з ушкодженням внутрішніх органів (легень, серця), верхньої лівої кінцівки, лівої сідниці, що у своїй сукупності спричинили масивну крововтрату та смерть, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Після цього ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою вчинення умисного вбивства ОСОБА_22 , наніс останньому один удар ножем у тулуб, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді колючо-ріжучої рани тулуба з ушкодженням аорти, що спричинила масивну крововтрату, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин, з метою вчинення умисного вбивства ОСОБА_21 , наніс останній один удар ножем у живіт та два удари ножем у грудну клітину, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді поранення грудної клітини та живота з ушкодженням внутрішніх органів (легенів, серця, кишківника), які у своїй сукупності спричинили масивну крововтрату та смерть, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_25 , ОСОБА_22 та ОСОБА_21 померли на місті події.

Заслухавши доповідача по справі, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та апеляційну скаргу свого захисника з підстав у них наведених і просив їх задовольнити та скасувати вирок суду першої інстанції щодо нього, захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати вирок Деснянського районного суду м. Чернігова, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрити, підтримав апеляційну скаргу свого підзахисного, яку також просив задовольнити, вказуючи на неповноту судового розгляду та відсутність доказів вини його підзахисного в скоєнні інкримінованого йому злочину, представника потерпілого, який заперечуючи проти задоволення апеляційних скарг, просив залишити їх без задоволення, а вирок суду без зімни, міркування прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим та таким, що скасуванню не підлягає, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника просив залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів підстав для їх задоволення не знаходить.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 4 липня 2014 року, приблизно до 14 год. 40 хв., він пробув на роботі у Центральному парку культури та відпочинку. Приблизно о 19 год. він прийшов додому до ОСОБА_14 , у квартирі якої були вона та ОСОБА_22 , ОСОБА_21 і ОСОБА_23 .. Вони сиділи у кімнаті, де був телевізор та вживали спиртні напої. На їх пропозицію випити він відмовився, роздягнувся та ліг спати у іншій кімнаті. Прокинувся він від незрозумілого шуму, оскільки почув якесь буркотіння у кімнаті, де знаходились потерпілі. Він зробив їм голосове зауваження, але, не почувши відповіді, вирішив піднятись і в цей момент помітив, як із тієї кімнати у коридор пройшов якийсь молодий чоловік. Він піднявся та надів футболку чорного кольору, яка йому не належала, але він її інколи надягав. Заходячи до кімнати, він помітив ОСОБА_21 , яка лежала на животі через бильце ліжка, а потім він побачив ОСОБА_23 , який був увесь у крові. В цей час ОСОБА_14 знаходилась на ліжку напроти ОСОБА_23 . На його питання, що тут відбувається, ОСОБА_14 почала його виштовхувати із кімнати та він помітив, як лежав ОСОБА_22 , але подумав, що той спить. У ОСОБА_14 в одній руці був ніж та якась ганчірка. Він запитав хто це виходив із квартири, на що вона йому відповіла, що йому краще не знати. Вона йому сказала одягатись, та що вони зараз підуть, після чого він зайшов до кімнати, де відпочивав, та вдягнув джинси, а ОСОБА_14 зайшла з ножем до ванної. Коли знову вийшов у коридор, то ОСОБА_14 не виявив та пішов на кухню попити води. У цей час зайшла ОСОБА_14 з ножем та сказала, що треба йти із квартири. ОСОБА_14 узяла жіночу сумку, куди поклала пляшку. Він повісив її сумку собі на плече, забрав на всякий випадок у неї ніж, після чого, приблизно о 24 годині, вони пішли на вулицю. Нікого не помітивши на вулиці, він почав задавати їй питання, але ОСОБА_14 на них не відповідала, сказавши, що до ранку вони десь побудуть, а потім повернуться. На його зауваження, що він перебуває на умовно-достроковому звільненні, сказала, що все буде нормально, щоб він не хвилювався, що скажуть, що були у нього у селі або пили у березняку, а під ранок прийшли додому. Він довірився їй та вирішив не розповідати про вчинений злочин. Біля куща він ножем нарізав гілок, де вони просиділи до ранку, а ОСОБА_14 ще вживала спиртне. По ходу руху, коли йшли додому, то за порадою ОСОБА_14 , він викинув ніж, який був у нього. Ніж він викинув у молоді паростки дерева, і можливо, ніж залишився у вертикальному положенні. Він сказав ОСОБА_14 , що викинув ніж, та вказав напрямок, кивнувши головою. Коли вони пройшли приблизно сто метрів, то ОСОБА_14 сказала, що у нього футболка у крові, і щоб він її викинув. Він зняв футболку, та проходячи повз гаражі, викинув її та прийшов до квартири з голим торсом. Коли вони прийшли додому до ОСОБА_14 , то вона сказала йому піти до сусідки та викликати міліцію, що він і зробив.

При цьому, зауважив, що ніж ОСОБА_14 йому віддала чистим, але коли вона його виштовхувала із кімнати, то він ще був у крові. Зазначив, що оглянутий у судовому засіданні ніж з літерою Л на руків`ї, це не той ніж, який він викинув, але його він раніше бачив у квартирі ОСОБА_14 . Ніяких ревнощів до ОСОБА_14 у нього не було, як і з іншими потерпілими не було неприязних відносин. Наполягав на тому, що цей злочин був підготовлений або ж ОСОБА_23 заборгував гроші, а ОСОБА_21 та ОСОБА_22 просто трапились під руку. Запевнив, що ніякого мотиву вбивати потерпілих у нього не було. Зателефонувати до міліції він не міг, бо у нього не було засобів зв`язку. Спочатку не пішов у міліцію повідомити про злочин, оскільки боявся, що хтось може бути біля під`їзду і його можуть вбити, а потім не пішов до міліції, оскільки послухав ОСОБА_14 . Вказав, що під час перебування в ІТТ у камері, де з ним був чоловік, він йому нічого не розповідав.

Спростовуючи доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про непричетність до кримінального правопорушення, що йому інкримінується, суд послався на докази у кримінальному провадженні в їх сукупності, які є допустимими і підстав сумніватися у їх достовірності під час судового розгляду та апеляційного перегляду не встановлено.

З показань потерпілої ОСОБА_14 вбачається, що з ОСОБА_6 вона познайомилась за два місяці до подій, коли він прийшов до компанії, в якій вона відпочивала. Потім він познайомився з її братом ОСОБА_22 , почав приходити до неї додому, залишався ночувати та почав до неї приставати, намагаючись якось зблизити їх відносини. ОСОБА_6 почав до них приходити та випивати спиртне з її братом, а вона випивала з ними. Ці зустрічі були практично кожного дня і бувало, що вона виганяла ОСОБА_6 із квартири, але брат його потім знову пускав. Не заперечувала, що у них були дружні відносини. Коли приходив ОСОБА_6 , то залишався у кімнаті брата, а вона спала у кімнаті з матір`ю. До них також часто приходив ночувати ОСОБА_23 , з яким вона була довше знайома, чим з ОСОБА_6 . Конфліктів між ОСОБА_23 та ОСОБА_6 не виникало.

Коли вона з ОСОБА_6 повернулись з дачі, то дома були ОСОБА_23 та брат. Всі хотіли випити горілки, але ні у кого не було грошей, тому ОСОБА_23 кудись зателефонував, після чого брат пішов та приніс один літр розведеного спирту, який вони вживали, при цьому у квартирі були: вона, ОСОБА_23 , ОСОБА_6 , брат та матір. Потім матір та вона пішли спати, а коли вона заснула, то відчула, що ОСОБА_6 починає до неї приставати. Вона встала з ліжка та думала прилягти біля брата, але той зайняв увесь диван і вона лягла у ліжко поряд з ОСОБА_23 біля стінки. Через декілька хвилин зайшов ОСОБА_6 та сказав ОСОБА_23 , що яке він має право спати з його дівчиною, на що ОСОБА_23 відповів, що він з`їхав з глузду, і що нехай дитина поспить. ОСОБА_6 схватився за ніж та вдарив ОСОБА_23 , який привстав на ліжку та знаходився обличчям до ОСОБА_6 , спереду у бік грудної клітки, а коли ОСОБА_23 впав та лежав, то ОСОБА_6 встав зверху і наніс приблизно десять ударів ОСОБА_23 , при цьому вона бачила, що він бив його у бік та тулуб. Ніяких дій у відповідь ОСОБА_23 не робив. Брат встав та сказав ОСОБА_6 , що він робить, на що ОСОБА_6 вдарив брата ножем в область грудної клітки, після чого брат впав на диван. З іншої кімнати вибігла матір, яка сказала ОСОБА_6 , що він робить з її дітьми, на що той вдарив ножем її матір, яка впала на бильце ліжка. Вона також бачила, що він бив її великим ножем у спину, і матір не вставала. Зазначила, що від нанесених ударів кров попадала на стіни, на неї та на ОСОБА_6 .

Потім ОСОБА_6 їй сказав, що вона залишилась одна, що зараз її заколить і свідків не залишиться. Потім він підставив їй ніж під горло та сказав, щоб вона забирала горілку, і що вони підуть на вулицю. ОСОБА_6 заходив на кухню і вона чула, що лилась вода, а коли він вийшов, то його руки та ніж були чистими. На вулиці він змусив її випити горілки та погрожував ножем. Пізніше, коли вони йшли, то ніж ОСОБА_6 викинув під кущ, а футболку між гаражами біля дев`ятиповерхового будинку поряд зі школою №12. Футболку він зняв тому, що вона була у крові. . Потім сказав, щоб вона пішла до сусідки і викликала міліцію та сказала, що коли вони прийшли, то це все було. Вона зайшла до сусідки разом з ОСОБА_6 та сказала, що у неї у квартирі три трупа, при цьому сусідка нічого не питала. Потім вони зайшли у квартиру, де вона заснула у кімнаті матері, а прокинулась від того, що лікарі їй робили укол. До вечора її допитували і вона казала те, що зараз у судовому засіданні, а потім вона все показувала у присутності понятих, що фіксувалось відеокамерою.

Зазначила, що того дня два ножі були на маленькому столику у кімнаті брата. Спочатку ОСОБА_6 узяв маленький ніж, який вона, коли знаходилась на ліжку, намагалась вибити, але порізала собі палець, однак ніж випав із рук ОСОБА_6 і більше вона його не бачила. Після цього він узяв великий ніж.

З показань потерпілої ОСОБА_11 вбачається, що загиблий ОСОБА_23 був її братом, а про інших вона взагалі нічого не знає. Брат приходив до неї, міг ночувати, а у ті дні вона була у матері. Їй брат казав, що живе на квартирі. Зазначила, брат був не конфліктною людиною і ніколи ні з ким не конфліктував. Боргів у нього не було, а кредит за автомобіль був повністю виплачений.

З показань потерпілої ОСОБА_26 вбачається, що коли вона п`ятого або шостого липня перебувала на дачі, то приїхав ОСОБА_27 та повідомив, що хтось з працівників міліції йому сказав, що ОСОБА_23 вбили. Про інші обставини їй повідомила ОСОБА_11 . Де проживав ОСОБА_23 їй невідомо, оскільки до неї додому він не приходив, і вона думала, що він ночував у машині. Про спілкування ОСОБА_23 з сім`єю ОСОБА_24 їй нічого невідомо. Гроші він всі пропивав і вона йому сказала, якщо він закодується, то може приходити, після чого він два останні тижня не приходив.

Свідок ОСОБА_28 у судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що працює оперуповноваженим ЧМВ УМВС України в Чернігівській області. Точної дати подій не пам`ятає, але вказав, що це було у 2014 році. Зранку керівництвом він був викликаний на місце злочину. Він прибув до п`ятиповерхового будинку по АДРЕСА_4 , квартира у якій все відбулось, була розташована на першому поверсі, і на момент його прибуття там вже працювала слідчо-оперативна група. У квартирі було багато крові, але трупів вже не було. У квартирі перебувала ОСОБА_14 , яка була у нетверезому стані, але протверезівши пояснила, що ОСОБА_6 вбив її матір, брата та товариша брата. З її слів він зрозумів, то ОСОБА_6 приревнував товариша брата до неї і йому першому наніс удар, а потім брату та матері, при цьому, удари він наносив кухонним ножем. ОСОБА_14 також розповіла, що ОСОБА_6 вивів її з квартири і ночували вони на вулиці. Після того, як вона все розповіла з ОСОБА_14 проводився слідчий експеримент, під час якого вона показала процес нанесення ударів ножем всім потерпілим, як вони пішли із квартири та йшли до місця, де ночували, і що робили на тому місці. ОСОБА_14 показала, де лежав ніж, яким обвинувачений наносив удари, та пояснила, що його туди поклав ОСОБА_6 . Також ОСОБА_14 показала місце між гаражами, де знаходилась футболка, яку викинув ОСОБА_6 , так як він був у ній, коли наносив удари і вона була у крові. Потім вони повернулись додому, а міліцію викликали через сусідів. Дана слідча дія відбувалась у присутності понятих та всі дії фіксувались на відео. Під час експерименту потерпіла трохи плуталась, але вони приходили на те місце, яке вона показувала.

Свідок ОСОБА_29 у судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що працює у ДСО при УМВС України в Чернігівській області та разом з колегами ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , прибули по виклику служби 102 до будинку неподалік вул.Рокосовського. Коли вони зайшли до квартири, то там була жінка та ОСОБА_6 , пройшовши трохи далі, він побачив три трупи, а саме жінки та двох чоловіків. Потім вони, а також ОСОБА_6 і жінка, вийшли із квартири та почали у них розпитувати, чому вони тут знаходяться і хто господар квартири, на що жінка сказала, що тепер мабуть вона. Також вони розповіли, що були у лісі і тільки повернулись. Потім ОСОБА_32 звернув увагу на кров, яка була на руках та знизу на футболці у ОСОБА_6 , який відповів, що жінка порізала руку, а він надавав їй медичну допомогу, звідти і кров. Зазначив, що дійсно палець у жінки на руці був обмотаний пластиром. Відповідали вони, то чоловік, то жінка, при цьому жінка казала, що порізалась на природі та підтвердила, що ОСОБА_6 надавав їй медичну допомогу. Казали, що не знають, що сталось, і що не перевіряли, чи живі потерпілі. Зауважив, що і ОСОБА_6 і та жінка були у стані сп`яніння. Жінка пішла відпочивати, і коли вона спала, то він її охороняв, а ОСОБА_6 пішов на кухню. Вони дочекались приїзду слідчо-оперативної групи.

Свідок ОСОБА_33 у судовому засіданні в суді першої інстанції вказав, що працює оперуповноваженим ВКР ЧМВ УМВС України в Чернігівській області. Зазначив, що у перших числах липня 2014 року, коли він перебував на добовому чергуванні, надійшла команда чергового про виїзд за адресою по АДРЕСА_4 , де у квартирі знаходилось три трупа. У складі слідчо-оперативної групи він виїхав на місце, де вже був наряд ДСО, працівники якого пояснили їм ситуацію. На лавці сидів ОСОБА_6 , який сказав, що у цій квартирі живе його знайома ОСОБА_34 , з якою він відпочивав у березняку у районі вул. Пухова, а коли вони прийшли, то у квартирі було три трупа. Коли він зайшов у квартиру, то побачив, що у залі були трупи двох чоловіків з ножовими пораненнями. Один з них лежав на спині з пораненням у грудну клітку, а у іншого були множинні поранення в області шиї та тулубу. Через бильце ліжка був перегнутий труп жінки, а у кімнаті напроти була ОСОБА_34 . Потім приїхали інші працівники та керівництво і біля під`їзду у ОСОБА_6 побачили сліди бурого кольору на штанах, після чого його доставили на АДРЕСА_5 , а лікарі швидкої приводили у свідомість ОСОБА_35 . Жінка спочатку казала, що боїться за своє життя, а потім сказала, що вбивство її брата, матері та знайомого вчинив ОСОБА_6 . Також вона сказала, що знаряддя вбивства вони викинули у районі гаражів біля школи №12. Зауважив, що квартира, де все відбулось, є притоном зі слідами регулярного розпиття спиртних напоїв.

Свідок ОСОБА_36 у судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що у липні 2014 року разом з іншим понятим на запрошення працівника міліції був присутній під час проведення слідчого експерименту. Спочатку вони поїхали на АДРЕСА_5 , де жінка на камеру розповідала хронологію подій. Потім вони поїхали до квартири на першому поверсі у п`ятиповерховому будинку по АДРЕСА_4 біля школи №12. Жінка розповідала та показувала, як все відбувалось, як обвинувачений узяв ніж та наніс першому потерпілому приблизно десять ударів у район грудної клітки, але хто він потерпілій, не знає. Потім прокинувся другий потерпілий, який почав дізнаватись, що трапилось та отримав один удар. Потім у кімнату зайшла матір та отримала один удар у спину, після чого впала на ліжко. Жінка ОСОБА_34 у цей момент сиділа на дивані. ОСОБА_6 її залякав та вдарив по обличчю, щоб вона не побігла та не викликала міліцію. Після цього ОСОБА_6 помив ніж, який викинув біля контейнерів для сміття, а біля гаражів викинув футболку, після чого вони повернулись додому та викликали міліцію. Жінка все розповідала добровільно та показувала ці місця, де викинули футболку, і на цих місцях все знайшли, при цьому вона не плуталась та чітко йшла по цьому маршруту. Першим був знайдений ніж, який лежав у траві праворуч від ящиків для сміття. Працівники міліції зафіксували, як він лежить, після чого дістали його з трави. При ньому складались документи, які підписувались. Документи підписувались на місці, де було щось вилучено. Все, що було вилучено, поклали в упаковку та на конверті поставили підписи.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні в суді першої інстанції показала, що її квартира знаходиться над квартирою потерпілих, яка є проблемною, оскільки у ній постійно збирались компанії для вживання спиртних напоїв, а тому вона та члені її сім`ї до цього вже адаптувались. В ніч вбивства вона ніяких шумів та криків не чула. Вона прокинулась зранку о 06 або о 07 годині, коли у двері квартири хтось подзвонив. Двері квартири вона не відчиняла, а коли подивилась у вічко, то побачила що там стояв чоловік, який попросив викликати міліцію. Наскільки пригадує, він сказав, що у квартирі АДРЕСА_6 трупи. Коли вона через декілька хвилин подивилась у вікно, то побачила у дворі автомобіль міліції, яку хтось вже викликав.

Свідок ОСОБА_37 у судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що працює старшим дільничним ЧМВ УМВС України в Чернігівській області. Вранці ним був отриманий виклик від чергового ЧМВ УМВС України в Чернігівській області про те, що за адресою по АДРЕСА_7 , виявлено три трупи. Він прийшов за вищевказаною адресою, де вже знаходились працівники міліції, слідчо-оперативна група та керівництво. ОСОБА_14 знаходилась у квартирі, а ОСОБА_6 на вулиці біля під`їзду. Зазначив, що у квартирі потерпілих були часті конфлікті ситуації після вживання алкоголю, при цьому, наголосив на тому, що конфлікти, у мешканців квартири, були зі сторонніми особами, але не між ними самими. ОСОБА_6 був помічений ним за вживанням спиртних напоїв у цій квартирі. ОСОБА_23 охарактеризував, як спокійного і врівноваженого чоловіка, який періодично зловживав алкоголем. Він спілкувався з сусідами, які нічого конкретного про обставини подій не повідомили. У ОСОБА_6 були плями на одязі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав вірну юридичну оцінку показанням вказаних потерпілих та свідків, з урахуванням того, що вони були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, та правильно визнав їх допустимими доказами у кримінальному провадженні.

Не може колегія суддів погодитись з твердженням апеляційної скарги захисника про те, що суд не може визнати вищевикладені показання свідків доказами доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки вони несуть виклад лише відомих фактів, при цьому не містять жодної інформації щодо подій, які відбувались у квартирі потерпілих в ніч на 5 липня 2014 року

Колегія суддів погоджується з тим, що свідки не були безпосередніми очевидцями подій, що відбувались у квартирі в ніч на 5 липня 2014 року, однак, викладені вище свідчення містять в собі інформацію, яка в сукупності дає змогу встановити хронологію подій, поведінку обвинуваченого, зовнішній вигляд обвинуваченого. При цьому, відсутні підстави вважати, що показання працівників міліції є упередженими, оскільки вони несуть в собі свідчення того, що безпосередньо бачили свідки, прибувши на місце події за викликом чергового. Крім того, кожен із свідків прибув на місце події в різний проміжок часу, в складі різних підрозділів, які не зв`язані між собою, а тому їх покази колегія суддів вважає об`єктивними, які в сукупності між собою, показами потерпілих та інших, досліджених у судовому засіданні, доказах утворюють єдину і цілісну картину щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що не можна залишати поза увагою і показання потерпілої ОСОБА_14 , яка була безпосереднім свідком подій, перебувала у квартирі під час вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 даного кримінального правопорушення, тому твердження апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника в цій частині не можуть бути прийняті до уваги.

Колегія суддів не погоджується з тим, що в свідченнях потерпілої ОСОБА_14 містяться розбіжності, як про це вказує захисник у своїй апеляційній скарзі. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що в час, коли було вчинено кримінальне правопорушення вона перебувала в нетверезому стані, більш того, вона була напівсонна, події відбувались у нічний час, а тому дрібних деталей вона дійсно могла не помітити, або ж забути про них. Крім того, колегія суддів враховує і те, що в даному випадку на очах потерпілої було вчинено вбивство трьох осіб, їй самій ОСОБА_6 виказував погрози, погрожуючи ножем, і найголовніше, що було скоєно вбивство матері та брата, що не могло не вплинути на психічний стан ОСОБА_14 , в зв`язку з чим колегія суддів може допустити наявність деяких розбіжностей в її показаннях, з урахуванням того, що на даний час пройшло більше року від часу вчинення кримінального правопорушення.

Однак, під час апеляційного перегляду було встановлено, що показання ОСОБА_14 повністю узгоджуються з фактичними даними, що містяться у показаннях свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 та ОСОБА_40 , висновках судово-медичних експертиз про отримані ОСОБА_22 , ОСОБА_21 та ОСОБА_23 тілесні ушкодження щодо їх характеру, локалізації та обставин отримання, які є об`єктивними даними, при цьому колегія суддів враховує, що будь-яких об`єктивних даних, які б ставили під сумнів отримання потерпілими таких тілесних ушкоджень про які повідомила потерпіла ОСОБА_14 , стороною захисту суду не надано, як не надано і об`єктивних доказів, викладеним у апеляційних скаргах захисника та обвинуваченого доводів про те, що показання потерпілої ОСОБА_14 містять такі суттєві розбіжності, які ставлять під сумнів їх правдивість.

При цьому, вказівка в апеляційній скарзі захисника на те, що показання ОСОБА_14 не можуть бути визнані логічними та послідовними, оскільки суперечать показанням ОСОБА_6 , не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження. Доводи апеляційної скарги захисника, з приводу того що залишилось не з`ясованим питання яким чином на верхньому одязі у сплячої ОСОБА_14 , з`явилась кров загиблих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 безпідставні , оскільки потерпіла не заявляла про те що спала під час нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень останнім.

Не можуть бути прийняті до уваги і твердження апеляційних скарг захисника та обвинуваченого про те, що показання інших потерпілих у кримінальному провадженні ОСОБА_11 та ОСОБА_26 не являються доказами вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Колегія суддів не заперечує того факту, що вказані потерпілі не були свідками безпосередніми очевидцями подій кримінального правопорушення, однак з їх показаннях вбачається, що у загиблого ОСОБА_23 не було боргів, як про це стверджує ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі. Отже, показання потерпілих, суд першої інстанції вірно поклав в основу вироку та врахував їх під час визначення ступеня винності ОСОБА_6 .

Крім вищевикладених показань вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується також іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, які перевірені та ретельно досліджені у судовому засіданні, узгоджуються між собою, з показаннями потерпілих та свідків та з іншими даними матеріалів кримінального провадження.

Зокрема, з висновку судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_22 № 626 від 20 серпня 2014 року вбачається, що на трупі виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани тулуба, яка утворилась незадовго до настання смерті, від дії колючо-ріжучого предмету, типу клинка ножа, що мав обушок П- подібного перетину, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Смерть настала від масивної крововтрати, що виникла від колото-різаного поранення тулуба з ушкодженням аорти. Наведений підсумок, щодо причини смерті підтверджується наявністю колото-різаної рани на тулубі, яка є початком каналу рани, що проникає у плевральну порожнину з ушкодженням внутрішніх органів. Враховуючи дані, що були отримані під час дослідження трупних явищ (трупні плями та трупне заклякання), експерт вважає, що смерть могла настати приблизно за 10-12 годин до проведення експертизи, тобто 05.07.2014 року.

З висновку судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_21 №627 від 20 серпня 2014 року вбачається, що на трупі виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, нижньої кінцівки, котрі виникли за 4-6 діб до проведення експертизи, від дії тупих предметів, і як кожне окремо, так і у своїй сукупності, мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Рани тулуба утворилися незадовго до настання смерті від дії колючо-ріжучого предмету, типу клинка ножа, що мав обушок П-подібного перетину, і у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Смерть настала від масивної крововтрати, що виникла від колото-різаних поранень тулуба з ушкодженням внутрішніх органів (легені, серце, кишківника). Наведений підсумок, щодо причини смерті підтверджується наявністю колото-різаних ран на тулубі, які є початком ранових каналів, що проникають у порожнину тулуба з ушкодженням внутрішніх органів. Враховуючі дані, що були отримані під час дослідження трупних явищ (трупні плями та трупне заклякання) експерт вважає, що смерть могла настати приблизно за 15-17 годин до проведення експертизи, тобто 05.07.2014 року.

Висновки вказаної судово-медичної експертизи були підтверджені висновками комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_21 №200 від 15 жовтня 2014 року, що була предметом дослідження у судовому засіданні в суді першої інстанції.

З висновку судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_23 №628 від 20 серпня 2014 року, на трупі виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, тулуба, верхньої кінцівки, котрі виникли за 4-6 діб до проведення експертизи, від дії тупих предметів, і як кожне окремо, так і у своїй сукупності, мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Рани голови, тулуба, верхньої лівої кінцівки, лівої сідниці утворилися незадовго до настання смерті від дії колючо-ріжучого предмету, типу клинка ножа, що мав обушок П-подібного перетину, і у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причино-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Смерть настала від масивної крововтрати, що виникла від колото-різаних поранень голови, тулуба з ушкодженням внутрішніх органів (легені, серце) та ран верхньої лівої кінцівки, лівої сідниці. Наведений підсумок, щодо причини смерті підтверджується наявністю колото-різаних ран на голові, тулубі, що є початком ранових каналів, які проникають у порожнини тулуба з ушкодженням внутрішніх органів. Враховуючі дані, що були отримані під час дослідження трупних явищ (трупні плями та трупне заклякання) експерт вважає, що смерть могла настати приблизно за 12-14 годин до проведення експертизи, тобто 05.07.2014 року. При цьому, тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран лівого передпліччя можуть свідчити про самозахист потерпілого.

Висновки вказаної судово-медичної експертизи підтверджуються висновками комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_23 №199 від 15 жовтня 2014 року, що були предметом дослідження у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що у висновках комісійних судово-медичних експертиз № 199 та 200 від 15 жовтня 2014 року при зазначенні року настання смерті як «2007 рік» була допущена технічна помилка під час виготовлення друкованого тексту експертизи, а тому твердження апеляційної скарги захисника в цій частині, як на не належне з`ясування судом правильності проведення слідчих дій, не можуть бути прийняті до уваги.

Так, у зазначених захисником висновках експертів містяться посилання на висновки попередніх судово-медичних експертиз, медичну документацію, де чітко визначено рік настання смерті потерпілих, а тому суд прийшов до вірного висновку, що мала місце технічна помилка. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на той факт, що вказуючи на допущення такої неточності, захисник сам припустився такої помилки під час написання апеляційної скарги, вказавши рік проведення експертизи «2017», що на думку колегії суддів є такою ж технічною помилкою, і свідчить про те, що кожен може її припуститись і це жодним чином не може ставити під сумнів правильність та законність висновків експертів.

З протоколу огляду місця події від 05 липня 2014 року з план-схемою та ілюстративною таблицею, вбачається, що об`єктом огляду було житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_7 . В ході огляду виявлено два трупи чоловічої статі та труп жіночої статі ОСОБА_21 , який знаходиться у положенні частково лежачи на животі, перегнувшись через бильце ліжка, а на спині мається рана; на трупі чоловіка ОСОБА_23 , який знаходиться на відстані сантиметрів 45 від трупу жінки у положенні лежачи частково на правому боці та грудях, маються група ран у ділянці грудної клітини, рана у ділянці лівого кулькового суглобу та рана у ділянці шиї; труп чоловіка ОСОБА_22 , який знаходиться на дивані у положенні лежачи на спині, на передній поверхні грудної клітини має рану. З місця події було вилучено: документи, футболка, вирізи з наволочок, недопалки, ножі, сліди пальців рук, а також змиви речовини бурого кольору.

Даний протокол проведення огляду місця події від 5 липня 2014 року підтверджується відеозаписом, що міститься на СD-R диску.

Протоколом огляду місця події від 05 липня 2014 року підтверджується, що слідчим було оглянуто труп ОСОБА_15 та зафіксовано наявність проникаючої колото-різаної рани грудної клітини з ушкодженням аорти.

Протоколом огляду місця події від 05 липня 2014 року, підтверджується, що слідчим було оглянуто труп ОСОБА_23 та зафіксовано наявність різаної рани на голові, шиї, колото-різані рани в ключичній області, різані рани в проекції тіла грудини, живота, з лівого боку поверхні тулубу, з лівої сторони спини, лівого передпліччя.

Протоколом огляду місця події від 05 липня 2014 року, підтверджується, що слідчим було оглянуто труп ОСОБА_21 та зафіксовано наявність проникаючих колото-різаних ран грудної клітини, живота та спини.

На думку колегії суддів, твердження апеляційної скарги захисника про те, що в зв`язку з відсутністю у протоколах огляду трупів підпису експерта, а в одному протоколі підпис прокурора, в зв`язку з чим дані слідчі дії необхідно визнати такими, що проведені з порушенням вимог КПК України, в даному випадку є безпідставними.

З врахуванням обсягу слідчих дій, проведених в один день, значної кількості процесуальних документів, колегія суддів допускає, що слідчий міг не помітити, що експерт та прокурор не поставили свої підписи у протоколі даної слідчої дії. При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що фототаблиці до вказаних вище протоколів огляду від 5 липня 2014 року були складені експертом, огляд трупів було проведено у приміщенні моргу, а тому можна стверджувати, що даний огляд дійсно було проведено у присутності експерта і відсутність його підпису у протоколі слідчої дії є неуважністю, що виникла через значний обсяг проведених слідчих дій, а саме трьох оглядів. Отже, підстави вважати, що дані слідчі були проведені з такими порушеннями норм кримінального процесуального закону, які б давали змогу визначити протоколи оглядів місця події неналежними доказами у кримінальному провадженні не встановлені, як не наведені вони і захисником. Окрім того, прокурор не є обов`язковим учасником вказаної слідчої дії, а тому відсутність його підпису на складених слідчим процесуальних документах не дає підстави вважати про істотні порушення норм КПК.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 05 липня 2014 року вбачається, що слідчим був проведений слідчий експеримент за участі понятих, потерпілої ОСОБА_14 , спеціаліста-криміналіста ОСОБА_41 та оперуповноваженого ВКР ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, у місцях, на які вказала потерпіла ОСОБА_14 , де за її показаннями було виявлено та вилучено кухонний ніж з дерев`яним руків`ям та футболку чорного кольору з речовиною бурого кольору.

Протокол слідчого експерименту підтверджено даними відеозапису, що міститься на DVD-R диску, та відповідно до якого ОСОБА_14 , у кабінеті слідчого, у присутності понятих, повідомила про обставини вбивства ОСОБА_6 її знайомого ОСОБА_23 , а також брата ОСОБА_22 та матері ОСОБА_21 .. В тому числі, потерпіла дала показання щодо кількості та характеру нанесених потерпілим тілесних ушкоджень, залишення нею з ОСОБА_6 квартири, після чого показала маршрут їх руху, де вони зупинялись та вживали алкогольні напої, а також показала місця, де ОСОБА_6 викинув ніж та футболку, які в подальшому були вилучені.

Безпідставними, на переконання колегії суддів є твердження апеляційної скарги захисника в тій частині, що протокол вищевказаної слідчої дії є недопустимим доказом у кримінальному провадженні, оскільки проведений з порушеннями вимог ст.ст. 1, 237 та 240 КПК України.

Відповідно до вимог частини першої статті 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події. При цьому, жодна із частин вищевказаної статті не містить заборони щодо вилучення будь-яких речей, документів та інших доказів, які мають значення у кримінальному провадженні, як про це стверджує захисник у своїй апеляційній скарзі.

В даному випадку, 5 липня 2014 року слідчим було прийнято рішення щодо проведення слідчого експерименту з метою перевірки показань потерпілої ОСОБА_14 , яка була очевидцем скоєння кримінального правопорушення, тому вказівка захисника на те, що слідчий замінив одну слідчу дію іншою суперечать, як матеріалам кримінального провадження, так і вимогам кримінального процесуального Закону.

Стверджуючи про те, що слідчим не було дотримано вимог ч. 6 ст. 240 КПК України під час складання протоколу про проведення слідчого експерименту в частині відсутності у протоколі докладного викладу умов і результатів слідчого експерименту та відсутністю підпису експерта у протоколі, що приймав участь у слідчій дії, захисник залишив поза увагою вимоги частини другої статті 104 КПК України, яких слідчим було дотримано у повному обсязі.

Зокрема, частиною другою статті 140 кримінального процесуального кодексу України визначено, що якщо за допомогою технічних засобів фіксується допит, текст показань може не вноситись до відповідного протоколу за умови, що жоден з учасників процесуальної дії не наполягає на цьому. Хід слідчого експерименту було зафіксовано на відео та фото носії, тому слідчий, за згодою з учасниками слідчої дії, не вносив свідчення потерпілої до протоколу, в той час, як з відеозапису вбачається, що під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_14 давала детальні показання, на місці показала та розказала всі обставини та деталі, необхідні для з`ясування істини у кримінальному провадженні. При цьому, слідчим було дотримано всіх вимог кримінального процесуального законодавства, встановлено особи учасників слідчої дії, роз`яснені процесуальні права, зазначено час та місце проведення.

На ряду з цим, доводи захисника про відсутність підпису експерта у протоколі слідчого експерименту взагалі суперечить даним зазначеного протоколу. Так, відповідно до протоколу слідчого експерименту, у слідчій дії приймав участь спеціаліст-криміналіст ОСОБА_41 , підпис якого мається в кінці протоколу слідчої дії, як і підписи всіх інших її учасників.

З протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, шляхом здійснення аудіоконтролю особи від 09 липня 2014 року, вбачається, що відносно ОСОБА_6 , у приміщенні ІТТ Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області від 06 липня 2014 року, було проведено НС(Р)Д, у ході якої ОСОБА_6 повідомляв дані, які вказують на причетність ОСОБА_6 до вбивства трьох осіб, що підтверджується аудіозаписом, що міститься DVD-R диску доданому до протоколу, при цьому в цій же розмові останній повідомив про наявність в нього попереднього вироку за аналогічний злочин , від відбування покарання якового він був звільнений умовно достроково, а також своєму співрозмовнику розповів про присутність при вчиненні ним вбивства трьох осіб в короткий проміжок часу четвертої особи, та підтвердив що викинув футболку що була в крові , проте не помітив що кров мала місце і на штанах.

Протоколом огляду DVD-R диску від 24 жовтня 2014 року встановлено, що слідчим було оглянуто DVD-R диск, на якому мається аудіозапис, який відтворений слідчим у протоколі, відповідно до якого ОСОБА_6 повідомляє дані, які вказують на його причетність до вбивства трьох осіб, та узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Твердження апеляційної скарги захисника в тій частині, що в порушення частини 3 статті 254 КПК України органами досудового розслідування та прокуратурою було зроблено копію з диску, на якому містилась інформація щодо здійснення аудіо контролю за ОСОБА_6 і тому даний доказ належить визнати недопустимим, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги.

У судовому засіданні дійсно було встановлено, що звуковий носій має пошкодження, тому у наступне судове засідання прокурором було надано інший диск із звукозаписом. При цьому, прокурор пояснив, що інформація, отримана в результаті НС(Р)Д зберігається на першоносії в технічному відділі, тому, в зв`язку з пошкодженням диску, працівниками технічного відділу було виготовлено його копію. Крім того, на час, коли дана копія виготовлялась, гриф «таємно» було знято, а інформації розсекречено, при цьому в матеріалах провадження є друкований текст вказаної дії викладений в протоколі огляду предметів від 24.10.2014 року на а.п. 54-55 т.2, що також був предметом дослідження суду першої інстанції. Отже, суд першої інстанції вірно прийняв до уваги дані, що містились на даному диску та належним чином оцінив даний доказ в сукупності з іншими, наявними у матеріалах кримінального провадження.

При цьому, право розсекречення матеріалів НС(Р)Д належить прокурору, суд такої компетенції не має, окрім того кримінальним процесуальним кодексом не передбачено необхідність приєднання до матеріалів кримінального провадження ухвали слідчого судді апеляційного суду про проведення зазначених дій, окрім цього, сама ухвала апеляційного суду Чернігівської області від 06 липня 2014 року, на підставі якої було проведено НС(Р)Д не може вважатись доказом винуватості обвинуваченого, оскільки доказову базу становлять результати таких дій проведених органом досудового розслідування та закріплених слідчим відповідно до діючого законодавства.

З висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_14 №630 від 08 липня 2014 року вбачається, що у ОСОБА_14 мається тілесне ушкодження у вигляді різаної рани третього пальця правої кісті, яке виникло від дії гострого предмету, що має ріжучі властивості, і по давності утворення може відповідати даті 05.07.2014 року. що відповідає її свідченням щодо дати та обставин отримання останньої тілесних ушкоджень.

Висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_6 №618 від 07 липня 2014 року встановлено, що у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не виявлено. Таким чином, на думку колегії суддів, твердження його апеляційної скарги про те, що працівниками міліції щодо нього застосовувались засоби фізичного тиску, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються даними вищевказаної експертизи.

Висновком судово-імунологічної експертизи №1029(б) від 18 липня 2014 року встановлено, що кров ОСОБА_14 відноситься до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А системи АВ0; №1037(б) - кров ОСОБА_6 відноситься до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А системи АВ0.

Висновками судової дактилоскопічної та імунологічної експертизи №726,1055(б) від 19 серпня 2014 року визначено, що на поверхні наданого на дослідження ножа виявлено сліди крові При визначенні антигенів системи АВ0 був виявлений антиген В та ізогемаглютинін анти-А системи АВ0, і з урахуванням груп крові осіб, які проходять по справі, кров, виявлена на ножі, може походити від ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_22 та ОСОБА_25 , або іншої особи з такою груповою належністю, а походження, виявленої на ножі крові, від ОСОБА_21 виключається.

З висновку судово-дактилоскопічної експертизи №749 від 26 липня 2014 року, вбачається, що два сліди пальців рук на відрізках липкої прозорої стрічки, а саме: розмірами 16x23мм на відрізку 2 та розмірами 13x15мм на відрізку 5 таблиці до протоколу огляду місця події від 05.07.2014 року, вилучені за адресою: АДРЕСА_7 , придатні для ідентифікації особи. Слід пальця руки, розмірами 13x15мм на відрізку 5, визнаний придатним для ідентифікації особи, залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_6 ..

З висновку судово-медичної експертизи №159 від 12 серпня 2014 року ганчірки, двох фрагментів тканини, змивів з підлоги кухні та вимикача, вбачається, що, у слідах на ганчірці (об.№1), фрагменті тканини напірника (об.№2), фрагменті тканини з малюнком (об.№3), змиві з підлоги кухні (об.№4) та змиві з вимикача (об.№5), знайдена кров людини, в якій при серологічному дослідженні виявлено наступне: в об`єктах №1,4 вона могла походити від ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_14 ; в об.№2,3,5 ймовірно могла походити від ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_14 , та не виключено від ОСОБА_21 .

З висновку судово-медичної експертизи №140 від 22 серпня 2014 року штанів та сандалів, вбачається, що у бурих слідах на штанах (об.№1,4), вилучених під час обшуку ОСОБА_6 , виявлена кров людини чоловічої генетичної статі, а при встановленні групової приналежності крові у (об.№4) вона може походити від чоловіка (чоловіків), якими є ОСОБА_22 , ОСОБА_25 та ОСОБА_6 ; у об.№2 може мати місце змішання крові осіб, при цьому, враховуючи групові характеристики крові ОСОБА_15 , ОСОБА_25 , ОСОБА_14 та ОСОБА_6 , домішок їх крові (об.№2) не виключається; у бурих слідах на сандалях (об.№6-8), вилучених під час обшуку ОСОБА_6 , виявлена кров людини, статева приналежність якої не встановлена, а при встановленні групової приналежності крові (об.№6-8) виявлений антиген В, який може походити від ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_14 та ОСОБА_6 ..

З висновку судово-медичної експертизи №142 від 22 серпня 2014 року недопалків та мундштука, вбачається, що при дослідженні недопалка цигарки PRESIDENT (об.№1) виявлена слина чоловічої генетичної статі, у якій може мати місце змішання слини чоловіків з групами крові А, В, АВ та 0 у будь-якій комбінації, видільників даних антигенів, а враховуючи групові характеристики крові ОСОБА_15 , ОСОБА_23 та ОСОБА_6 , домішок їх слини на даному недопалку не виключається, без врахування категорії видільництва; при дослідженні недопалка цигарки марки PRESIDENT (об.№2) виявлена слина чоловічої та жіночої генетичної статі, де може мати місце змішання слини чоловіків та жінок з групами крові ОСОБА_42 , АВ та 0 у будь-якій комбінації, видільників даних антигенів, а враховуючи групові характеристики крові ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 та ОСОБА_6 , домішок їх слини на даному недопалку не виключається; при дослідженні недопалків цигарок марки PRESIDENT(об.№3), марки Прилуки особливі класичні (об.№6) виявлена слина, при серологічному дослідженні якої (об.№3,6) виявлений антиген В, отже, слина в об.№3,6 може походити від особи (осіб) з групою крові В, видільника даного антигена, і походження слини на даних недопалках від ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 та ОСОБА_6 не виключається, без врахування категорії видільництва; при дослідженні недопалка цигарки марки PRESIDENT(об.№4) виявлена слина, при серологічному дослідженні якої виявлений лише антиген Н, отже, враховуючи групову характеристику крові ОСОБА_21 походження слини від неї в об.№4 не включається, без врахування категорії видільництва; при дослідженні недопалка цигарки марки PRESIDENT(об.№5) виявлена слина чоловічої генетичної статі та при серологічному дослідженні слини виявлені антигени В та Н, отже, походження слини в об.№5 від ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та ОСОБА_23 не виключається, без врахування категорії видільництва; при дослідженні недопалка цигарки марки Прилуки особливі класичні(об.№7) виявлена слина чоловічої та жіночої генетичної статі, і в ній може мати місце змішання слини чоловіків та жінок, а враховуючи групові характеристики крові ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 та ОСОБА_6 , присутність їх слини на даному недопалку не виключається, без врахування категорії видільництва; при дослідженні недопалка цигарки марки BOND(об.№9) виявлена слина чоловічої генетичної статі, в якій, враховуючи групові характеристики крові ОСОБА_15 , ОСОБА_23 та ОСОБА_6 , домішок їх слини на даному недопалку не виключається, без врахування категорії видільництва; при дослідженні недопалків цигарок марки BOND(об.№11), марки Столичні (об.№13) виявлена слина, яка може походити від чоловіка (чоловіків) з групою крові В, видільника даного антигена, яким є ОСОБА_6 , а враховуючи групову характеристику крові ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , походження слини на даних недопалках від них не виключається, без врахування категорії видільництва; при дослідження мундштука (об.№14) виявлена слина чоловічої генетичної статі, в якій може мати місце змішання слини чоловіків з групами крові А, В, АВ у будь-якій комбінації, а враховуючи групові характеристики крові ОСОБА_15 , ОСОБА_23 та ОСОБА_6 , домішок їх слини не виключається.

З висновку судово-медичної експертизи №139 від 19 серпня 2014 року футболки, вилученої у ході огляду місця події, вбачається, що у бурих слідах на футболці, вилученої з місця події (об.№1,2) знайдена кров людини чоловічої та жіночої генетичної статі, де має місце змішання крові чоловіка (чоловіків) та жінки (жінок) з групами крові В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім або без супутнього антигену Н та 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, якими є ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , крові якої властивий антиген Н.

З висновку судово-медичної експертизи №143 від 22 серпня 2014 року піднігтьового вмісту рук ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 та ОСОБА_23 , вбачається, що при дослідженні правої та лівої руки трупа ОСОБА_21 (об.№3,4) виявлена кров людини жіночої та чоловічої генетичної статі, а також в об.№3 виявлені без`ядерні клітини, в об.№4 - пласт клітин травматичного походження, при серологічному дослідженні яких виявлені антигени А, В та Н, отже, враховуючи групові характеристики крові ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_6 , присутність у піднігтьовому вмісті правої та лівої рук ОСОБА_21 їх крові та клітин не виключається; при дослідженні правої та лівої рук трупа ОСОБА_15 (об.№5.6) виявлена кров людини, а у піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_15 (об.№5) може мати місце змішання крові чоловіків з групами А, В, АВ та 0 у будь-якій комбінації, а враховуючи групові характеристики крові ОСОБА_15 , ОСОБА_23 та ОСОБА_6 присутність у піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_15 їх крові не виключається; у піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_15 (об. №6) може мати місце змішання крові осіб з групами А, В. АВ та 0 у будь-якій комбінації, а враховуючи групові характеристики крові ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 та ОСОБА_6 , присутність у піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_15 їх крові не виключається; також в об.№5,6 виявлені клітини травматичного походження, де може мати місце змішання клітин осіб з групами крові А, В, AB та 0 у будь-якій комбінації, а враховуючи групові характеристики крові ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 та ОСОБА_6 , присутність у піднігтьовому вмісті правої та лівої рук ОСОБА_15 їх клітин не виключається; при дослідженні правої та лівої рук трупа ОСОБА_23 (об.№7,8) виявлена кров людини, і у піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_25 (об.№7) може мати місце змішання крові чоловіків з групами А, В, AB та 0 у будь-якій комбінації, а враховуючи групові характеристики крові ОСОБА_15 , ОСОБА_25 та ОСОБА_6 , присутність у піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_25 їх крові не виключається; у піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_23 (об.№8) може мати місце змішання крові осіб з групами А, В, AB та 0 у будь-якій комбінації, а враховуючи групові характеристики ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_25 та ОСОБА_6 , присутність у піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_25 їх крові не виключається; також в об.№7,8 виявлені клітини травматичного походження, де може мати місце змішання клітин осіб з групами крові ОСОБА_43 та 0 у будь-якій комбінації, а враховуючи групові характеристики крові ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_25 та ОСОБА_6 , присутність у піднігтьовому вмісті правої та лівої рук ОСОБА_25 їх клітин не виключається.

З висновку судово-медичної експертизи №211 від 21 жовтня 2014 року куртки, светра, джинсів, кросівок, вилучених у ОСОБА_14 , вбачається, що в об.№4,7 на куртці, №13 на джинсах виявлений антиген В, який може походити від особи(осіб) з даною груповою характеристикою, якими є ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_6 ; в об.№10-12 на джинсах виявлені антигени В та Н, які можуть походити від особи(осіб) з даними груповими властивостями, а такими особами можуть бути ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_6 , домішок у цих слідах крові ОСОБА_14 та ОСОБА_21 не виключається; у слідах на светрі(об.№8) виявлений пласт клітин поверхневого шару багатошарового плоского епітелію жіночої генетичної статі, і виявлені клітини можуть походити від ОСОБА_14 та ОСОБА_21 за генетичною ознакою.

З висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №867 мб від 27 жовтня 2014 року, вбачається, що генетичні ознаки крові (об.№№10-12) на футболці збігаються між собою, належать особі чоловічої генетичної статі, збігаються з генетичними ознаками, встановленими у зразку крові ОСОБА_25 , та не збігаються з генетичними ознаками, встановленими у зразках крові ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 та ОСОБА_6 .

З висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №868 мб від 04 листопада 2014 року, вбачається, що встановлені генетичні ознаки (ДНК-профілі) крові людини на поверхні правої та лівої щоки клинка ножа(об.№8,9); генетичні ознаки крові людини на поверхні правої та лівої щоки клинка ножа(об.№8,9) змішані, походять за рахунок більше ніж двох осіб та не придатні для подальшого порівняльного дослідження.

З висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №869 мб від 06 листопада 2014 року, вбачається, що генетичні ознаки крові людини на зрізах нігтьових пластин з лівої (об.№2) руки ОСОБА_14 збігаються з генетичними ознаками, встановленими у зразку крові ОСОБА_14 , та не збігаються з генетичними ознаками, встановленими у зразках крові ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 та ОСОБА_6 ; походження крові людини на зрізах нігтьових пластин з лівої (об.№ 2) руки ОСОБА_14 від ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 та ОСОБА_6 виключається; генетичні ознаки крові людини на зрізах нігтьових пластин з правої (об.№ 3) та лівої (об.№ 4) рук ОСОБА_21 збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками, встановленими у зразку крові ОСОБА_21 , та не збігаються з генетичними ознаками, встановленими у зразках крові ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 та ОСОБА_6 ; походження крові людини на зрізах нігтьових пластин з правої (об.№3) та лівої (об.№4) рук ОСОБА_21 від ОСОБА_22 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 та ОСОБА_6 виключається; генетичні ознаки крові людини на зрізах нігтьових пластин з правої (об.№5) та лівої (об.№6) рук ОСОБА_22 збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками, встановленими у зразку крові ОСОБА_22 , та не збігаються з генетичними ознаками, встановленими у зразках крові ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 та ОСОБА_6 ; походження крові людини на зрізах нігтьових пластин з правої (об.№5) та лівої (об.№6) рук ОСОБА_22 від ОСОБА_21 , ОСОБА_25 та ОСОБА_6 виключається; генетичні ознаки крові людини на зрізах нігтьових пластин з правої (об.№7) та лівої (об.№8) рук ОСОБА_25 збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками, встановленими у зразку крові ОСОБА_25 , та не збігаються з генетичними ознаками, встановленими у зразках крові ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_6 ; походження крові людини на зрізах нігтьових пластин з правої (об.№5) та лівої (об.№6) рук ОСОБА_22 від ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , ОСОБА_25 та ОСОБА_6 виключається.

З висновку судово-медичної експертизи №100-МК від 10.12.2014 року трьох ножів щодо ОСОБА_22 , вбачається, що виникнення, виявлених ушкоджень на шкірі та грудині ОСОБА_22 , від дії ножа №3, наданого на дослідження, з дерев`яним руків`ям, не виключається, при зануренні клинка на ширину, відповідну довжині ушкоджень на клапті шкіри.

З висновку судово-медичної експертизи №101-МК від 10 грудня 2014 року трьох ножів та одягу ОСОБА_21 вбачається, що виникнення, виявлених ушкоджень на шкірі ОСОБА_21 , від дії ножа №3, наданого на дослідження, з дерев`яним руків`ям, не виключається, при зануренні клинка на ширину, відповідну довжині ушкоджень на клапті шкіри; на жіночій блузці було виявлено три пошкодження, які спричинені дією колючо-ріжучого знаряддя типу ножа, та співставляючи морфологічні особливості пошкоджень на блузці з конструктивними властивостями представленого на експертизу ножа №3, з урахуванням експериментального дослідження, не виключається можливість спричинення даних пошкоджень цим ножем.

З висновку судово-медичної експертизи №102-МК від 10 грудня 2014 року трьох ножів та одягу ОСОБА_23 вбачається, що виникнення, виявлених ушкоджень на шкірі та грудині ОСОБА_23 , від дії ножа №3, наданого на дослідження, з дерев`яним руків`ям, не виключається, при зануренні клинка на ширину, відповідну довжині ушкоджень на клапті шкіри.

Крім вищевикладених доказів, вина ОСОБА_6 підтверджується протоколами про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 05 липня 2014 року, 15 липня 2014 року, 16 липня 2014 року, 22 липня 2014 року, 24 липня 2014 року, відповідно до яких були відібрані: зразки нігтьових пластин з рук, крові та слини у ОСОБА_14 та крові і слини у ОСОБА_6 ; протоколом огляду предметів від 18 липня 2014 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого слідчим були оглянуті речі, зокрема одяг, який був вилучений у ОСОБА_6 ; протоколом огляду предметів від 12 серпня 2014 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого слідчим був оглянутий одяг, який був вилучений при огляді трупу ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_21 , а також речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №435 від 04 серпня 2014 року у ОСОБА_6 розладів психічної діяльності на даний час і на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчинені якого він підозрюється, не знайдено, тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, і на даний час - правильно сприймати обставини, що мають значення для справи та давати про них правильні свідчення і примусові заходи медичного характеру йому не показані.

З висновку судово-психіатричної експертизи №436 від 04 серпня 2014 року у ОСОБА_6 мають місце клінічні ознаки вживання алкоголю із шкідливими наслідками (F 10.1 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), що не досягають рівню психічної залежності, тому протиалкогольне лікування йому не показано.

Давши оцінку зібраним у кримінальному провадженні доказам, суд першої інстанції обґрунтовано визнав показання свідків та потерпілих достовірними. При цьому, суд вірно критично оцінив показання обвинуваченого про те, що він даного кримінального правопорушення не вчиняв, а його вчинили інші невідомі люди, та зазначив, що доводи ОСОБА_6 були ним надані з метою уникнути покарання за вчинене кримінальне правопорушення, не є переконливими, оскільки суперечать зібраним і дослідженим доказам.

На переконання колегії суддів, вказівка в апеляційній скарзі захисника на те, що суд першої інстанції вибірково підійшов до оцінки висновків експертиз та лише частково прийняв їх до уваги, залишивши поза увагою ряд фактичних даних, не можуть бути прийняті до уваги.

Як вбачається із мотивувальної частини вироку та звукозапису судового засідання, суд першої інстанції досить детально дослідив висновки експертиз, належно оцінив їх в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні та поклав в основу обвинувального вироку ті дані, які підтверджують вину ОСОБА_6 , що жодним чином не суперечить вимогам кримінального процесуального Закону.

При цьому, висновок експерта не є для суду єдиним і беззаперечним доказом, а є лише частиною низки доказів, які у своїй сукупності свідчать про винність особи та можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

Крім того, на зауваження захисника про те, що експертами встановлені біологічні сліди особи, яка не проходить у даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що встановлення кола осіб, які мали доступ до житла потерпілих, або ж з якими у них були контакти, не входить до обов`язку суду, якому законом визначена роль лише оцінювати надані докази, як стороною обвинувачення, так і стороною захисту. Однак, захист не скористався таким своїм правом та не надав суду жодних доказів на підтвердження всіх викладених в апеляційній скарзі доводів, які є голослівними та нічим не підтверджуються, а отже суд і позбавлений можливості їх оцінити. Більш того, з урахування того способу життя, який вели потерпілі, походження слідів інших осіб, як у квартирі, в піднігтьовому вмісті так і на інших речах, звісно не виключається.

Аналізуючи вище викладені докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що кримінальне правопорушення вчинив саме ОСОБА_6 , за обставин викладених обвинуваченням та судом першої інстанції. При цьому, твердження обвинуваченого про те, що він не мав мотиву для вчинення даного злочину, а також виклад ним версії про те що його могли вчинити особи, яким ОСОБА_23 заборгував гроші, або ж люди, яким ОСОБА_14 , начебто передала документи на квартиру, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суперечать всім встановленим фактичним даним. Крім того, показання самого ОСОБА_6 є не послідовними та не переконливими, так як є суперечливими , та спростовуються здобутими у кримінальному провадженні доказами.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, на переконання колегії суддів, дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані судом першої інстанції за пунктом першим частини другої статті 115 КК України, як умисне вбивство двох або більше осіб.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України вірно врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є особливо тяжким злочином, конкретні обставини справи, а також те, що кримінальне правопорушення вчинено відносно трьох осіб, які тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не наносили, що одна з потерпілих була жінкою, її вік та фізичні дані, наслідки, що настали, наявність цивільних позовів потерпілих у кримінальному провадженні, що шкода завдана злочином потерпілим не відшкодована, думку потерпілої, яка наполягала на призначенні обвинуваченому покарання за всією суворістю закону.

Врахував дані щодо особи обвинуваченого - його вік, сімейний стан, а саме те, що він проживав з матір`ю, що обвинувачений до затримання офіційно не працював, його матеріальний стан, його освіту, стан його здоров`я, формально позитивну характеристику обвинуваченого за місцем вчинення злочину та реєстрації, позитивну характеристику за місцем попередньої роботи, позитивну характеристику за місцем відбування покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, дані щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, що обвинувачений раніше засуджувався за злочин проти життя та здоров`я особи з використанням знаряддя злочину типу ножа, і нове кримінальне правопорушення вчинив у період невідбутого покарання за попереднім вироком. Прийняв до уваги відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставин, що його обтяжують вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, відповідає скоєному, особі обвинуваченого та вимогам ст.ст. 65, 71 КК України, і зміні у бік пом`якшення не підлягає.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК. Критерії визначення складу суду, повноважного на розгляд кримінального провадження, встановлені нормою статті 31 КПК. Залежно від ступеня тяжкості злочину та (або) виду суб`єкта злочину провадження у суді першої інстанції здійснюється: професійним суддею одноособово, колегіально судом у складі трьох суддів, судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних. Право обвинуваченого на розгляд кримінального провадження судом присяжних є невід`ємною складовою його права на захист. Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином забезпечено право обвинуваченого ОСОБА_6 на розгляд його кримінального провадження судом присяжних, та вважає що судом повністю дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, та на справедливий суд. Підстав вважати, що судовий розгляд поведений не безстороннім судом без належного та повного дослідження доказів, як про це зазначають апелянти, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при провадженні досудового розслідування та під час судового провадження в суді першої інстанції, які були б підставою для скасування ухваленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418, 419, 376 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 травня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_44 ОСОБА_45 ОСОБА_46