03.06.2015 Справа № 367/94/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

цивільних позивачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_12 ,

обвинуваченої ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бучі Київської області, громадянки України, освіта середня, приватного підприємця, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:
30.03.2014, близько 02.00 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_13 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи власним, технічно-справним автомобілем "КІА "СЕRАТО", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Ковель, в напрямку м. Києва, по вул. Шевченка, у м. Бучі Київської області, де на перехресті вул. Шевченка та вул. Яснополянської, порушуючи вимоги: п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України), згідно з яким учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги правил дорожнього руху, а також бути взаємовічливими, п.1.5 ПДР України, згідно з яким дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п.п. а) п. 2.9 ПДР України, згідно з яким водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, п. 12.3 ПДР України, згідно з яким у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, п. 12.2 ПДР України, згідно з яким у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, п. 13.1 ПДР України, згідно з яким водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, проявила неуважність, не врахувала дорожню обстановку, не дотрималась безпечної швидкості та дистанції, як наслідок, передньою частиною керованого нею автомобіля допустила зіткнення з автомобілем "SKODA "FABIA ACTIVE", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв на 27км+500м автодороги "Київ-Ковель", на смузі руху в напрямку м. Києва, а також з автомобілем "HONDA "CIVIC", реєстраційний номер НОМЕР_3 , який стояв, за автомобілем "SKODA "FABIA ACTIVE", реєстраційний номер НОМЕР_2 , на смузі руху в напрямку м. Києва. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "SKODA "FABIA ACTIVE", реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми живота з ушкодженнями печінки і зв`язки яєчника, підкапсулярного розриву селезінки (і послідуючим її видаленням), внутрішньочеревної кровотечі і заочеревної гематоми, ушкодження з`єднань кісток тазу та переломів лонної і сідничної кісток зліва, вивиху правої стегнової кістки в кульшовому суглобі, які згідно з висновком експерта від 16.07.2014 № 131, у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя на час їх заподіяння.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_13 , свою вину у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнала частково та надала показання про те, що 29.03.2014, вона з подругою поїхали в нічний кіоск, що знаходиться в м. Бучі. Вони купили сигарет, кави і розмовляли. Після цього, до них підійшов її знайомий на ім`я ОСОБА_14 , в нього був день народження, він пригостив їх коньяком. Вона випила трохи, потім підійшли друзі ОСОБА_14 . Вони трохи побули, потім подруга попросила ОСОБА_14 підвезти її додому, друзі його також поїхали. Потім сталась аварія. Аварії самої вона не пам`ятає. Вона пам`ятає, як її з машини витягали працівники "швидкої" медичної допомоги. Вона не могла вийти сама. Потім її повезли в лікарню. Дані події відбувались з 29 на 30 березня 2014 року. Вона була за кермом автомобіля "КІА "СЕRАТО". Вона рухалась, здається, по вулиці Шевченка, по трасі Київ-Ковель. Обставин аварії вона взагалі не пам`ятає, вона вдарилась об кермо і була без свідомості. Скільки часу не пам`ятає. На досудовому розслідуванні, вона також надавала показання, що вона була без свідомості. Дане ДТП сталось на перехресті вулиці Шевченка та вулиці Яснополянської. Вона не бачила перед собою автомобіль. Вона зупинилась біля світлофору, він вже мигав жовтим. Там такий поворот, де навіть не можна розігнатись і автомобіль перед собою вона не бачила. Вона не пам`ятає момент зіткнення. Вона випила 100-150г коньяку. Вона була в стані легкого алкогольного сп`яніння. Вона потерпілій надала суму коштів, в рахунок моральної шкоди. Вона почала відшкодовувати потерпілій кошти десь місяць тому. Раніше вона не відшкодовувала кошти бо не було можливості. В лікарні потерпілу вона не відвідувала. Її водійський стаж - більше десяти років. Вона має одне адміністративне стягнення у виді штрафу. Вона повернула автомобіль там, де цього не можна було робити. Вона жалкує про те, що сталось. Вона жалкує про те, що дозволила собі випити і сісти за кермо, оскільки вона не подумала про те, що може трапитись. Вона рухалась зі швидкістю 50-60 км/год. Вона не пам`ятає саму аварію, не пам`ятає чи бачила перед собою автомобіль. Вона спиртне вживає не часто, на свята. Вона один раз була в ДТП, але там була обоюдна вина. Її знайомого звуть ОСОБА_14 , прізвища його вона не знає. В її автомобілі, під час ДТП, знаходилось три чоловіки, але вона їх раніше не знала, це були знайомі ОСОБА_14 . Повідомила суду, що показання свідка ОСОБА_15 не відповідають дійсності, оскільки вона не виходила з автомобіля, бо вона не могла з нього вийти. Цивільні позови потерпілої та цивільних позивачів визнала частково, в частині відшкодування матеріальної шкоди. Просила суд суворо її не карати та не позбавляти волі, оскільки має неповнолітню дитину.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , надала показання про те, що 30.03.2014, вони повертались додому по ОСОБА_16 трасі, в сторону м. Києва. Було близько другої години ночі. В автомобілі знаходилась вона, її чоловік та брат чоловіка. Її чоловік був за кермом, його брат на пасажирському сидінні біля водія, а вона сиділа на задньому сидінні за братом чоловіка. Вони під`їздили до перехрестя. Перед перехрестям вони зробили зупинку і через деякий час відбувся удар. Вона пам`ятає лише удар, більше нічого. Все інше їй розповідали. Вона не бачила пішоходів. Проїздну частину дороги вона бачила добре. Інших осіб в автомобілі не було. Вона не спала. Зупинка була не екстрена, її чоловік не застосовував екстреного гальмування. Вони їхали по трасі Київ-Ковель. Перехрестя перед, яким вони зупинились освітлювалось. Було добре видно дорогу. Вона не пам`ятає чи був світлофор, була ніч, було темно. В той день, покриття асфальту було сухим. Показання дані в ході досудового розслідування вона надавала добровільно, підтримує їх в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_8 , в судовому засіданні надав показання про те, що до події особа обвинуваченої знайома йому не була, потерпіла його дружина, підстав для оговору обвинуваченої немає. 30.03.2014, він знаходився за кермом свого автомобіля. Він із братом та дружиною їхали по трасі Київ-Ковель в сторону м. Києва. Вони їхали додому від знайомих. На одному з перехресть він побачив, що один з автомобілів, який їхав їм на зустріч, виїхав на його смугу руху і зупинився перед перехрестям. Він був змушений зупинити свій автомобіль. Відстань між ними була приблизно десять метрів. Він плавно зупинив свій автомобіль. В дзеркало заднього бачення він бачив, що за ним рухався якийсь автомобіль, з увімкненим ближнім світлом. Після того, як він зупинився, через декілька секунд відчув сильний удар, після якого його автомобіль повело юзом і розвернуло на сто вісімдесят градусів. Передні сидіння в його автомобілі були розкладені, що підтверджувало силу удару. Він чув, як хрипить його брат, він почав його тормошити. Після чого, почала кричати його дружина. Почала кричати, що їй дуже боляче. Через деформацію кузова, він з важкістю відкрив свої двері в автомобілі та двері де була дружина, почав питати де боляче. Потім з`явились люди. Була одна жінка, напевно вона була лікарем, яка взяла на себе евакуацію дружини з автомобіля. Вона сказала, що дружину неможна витягати з автомобіля, бо в неї зміщена нога. Крім того, та жінка вважала, що в його дружини набагато серйозніші травми. Після цього, вона зробила його дружині знеболюючий укол. Потім, з`явились ще люди, знайшли якесь простирадло, витягли дружину подалі від автомобіля, бо був чутний запах бензину. Він підійшов до автомобіля, який скоїв зіткнення з його автомобілем. Він відходив до іншого автомобіля, щоб з`ясувати, що сталось. За кермом була жінка, а саме обвинувачена, яка була в стані алкогольного сп`яніння. Запах алкоголю було чутно на відстані. Крім того, в її автомобілі знаходились пляшки від коньяку. Приїхали працівника ДАІ, складали схему ДТП. Потім водіїв відвезли в лікарню для проходження тесту на алкоголь. Вони дмухали в спеціальний прилад, зразки крові чи сечі не відбирали. Він був присутній при проведенні медичного освідування обвинуваченої. Обвинувачена, в той час, не робила жодних заяв. Обвинувачена не відмовлялась від проходження медичного освідування. Коли обвинувачена дмухнула в прилад, то лікар запросив його, працівників міліції, свідка ОСОБА_17 і показав результат, який висвітився після того, як обвинувачена дмухнула в прилад. Він сам перевіряв, що у обвинуваченої рівень алкоголю становив 1.3 проміле. Дані цифри були зафіксовані в якийсь медичний журнал, а також були виписані медичні довідки з зазначенням результатів аналізів. Всі інші учасники ДТП були в тверезому стані відповідно до взятих аналізів. Після аналізів їх відвезли на місце ДТП. Були видані документи для постановки автомобілів на штрафмайданчик, і після цього, їм сказали, що вони можуть бути вільні. Це було біля п`ятої години ранку. Після цього, він поїхав в лікарню до дружини. Обвинувачена з автомобіля спочатку не виходила. Він не знає чому. Обвинувачена витягла ноги на вулицю, поклала руки на коліна, на них поклала голову і так сиділа, на запитання не відповідала. Потім, вона через деякий час вийшла, почала з`ясовувати, що сталось. В обвинуваченої була непряма хода, "несуразна" мова, якісь нелогічні слова. Він не бачив, щоб обвинувачена втрачала свідомість. Він не знає хто викликав міліцію, можливо, що це люди з проїжджих автомобілів. В автомобілі обвинуваченої було два чоловіки. Один сидів в автомобілі, а інший ходив по вулиці і було видно, що він також в стані алкогольного сп`яніння. На це вказував і запах алкоголю, і хода, і неадекватна мова. Обвинувачена, після ДТП, не повідомляла в чому була причина удару. Крім того, обвинувачена була нетвереза і на будь-які запитання висловлювалась нецензурною лайкою. В його автомобілі знаходилось троє людей, це він, його дружина і його брат. Під час складання схеми ДТП, він показань не надавав. Коли він вийшов з автомобіля відразу після ДТП, він був зосереджений лише на тому, як допомогти дружині. Він, тоді, не звертав уваги скільки навколо людей, і на якій відстані вони знаходяться. ОСОБА_18 , після ДТП, тривалий час, знаходилась в своєму автомобілі, а коли вийшла, то почала рухатись хаотично. Він не знає, який стан є шоковим, і як його визначити, він не має медичної освіти. В машині обвинуваченої були пляшки з-під коньяку, одна пляшка точно була пуста, а інша він не бачив. При ньому обвинувачена спиртне не пила. Обвинувачена не надавала ніяких пояснень. На лікаря жодного тиску не застосовувалось. Обвинувачену ніхто не примушував вживати спиртне. Він особисто не бачив, щоб обвинувачена вживала спиртне. У осіб, які були присутні при освідуванні скарг не було. При проведенні медичного освідування, були присутні медичний працівник, який його проводив. ОСОБА_17 не є його родичем чи знайомим. ОСОБА_17 був присутній при проведенні медичного освідування обвинуваченої. В приміщенні де лікар робив тест на освідування були відкриті двері і вони знаходились десь за 2-3 метри від нього, тобто всю процедуру вони бачили через відкриті двері. Він свій автомобіль зупинив, бо у нього на дорозі була перешкода. Він пішохода не бачив. Він зупинився без використання екстреного гальмування. Автомобіль "HONDA", був на його полосі дороги, від нього десь на 2/3 кузова. Він не міг об`їхати його, бо там високий бордюр і достатньо вузьке узбіччя. Він не може сказати, яка розмітка була на трасі. Він не може відповісти на питання про те, чи порушив водій ОСОБА_17 правила дорожнього руху.

Свідок ОСОБА_9 , в судовому засіданні, надав показання про те, що до події особа обвинуваченої знайома йому не була, потерпіла є дружиною його брата, підстав для оговору обвинуваченої немає. 30.03.2014, він з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , близько 01.30 год., повертались додому на автомобілі брата по трасі Київ-Ковель в сторону м. Києва. Під`їжджаючи до перехрестя вул. Шевченка та вул. Яснополянської в м. Бучі, він помітив автомобіль, який перестроївся на полосу їхнього руху. Його брат, який був за кермом, загальмував, а через декілька секунд він відчув удар в задню частину їх автомобіля. Їх автомобіль кинуло вліво і розвернуло. Він, на якийсь час, втратив свідомість, а коли брат його привів у свідомість, він вийшов з автомобіля. Він почув, як ОСОБА_6 , яка сиділа позаду, кричала і просила допомоги. Була одна дівчина, яка сказала, що потерпілу краще не чіпати до приїзду "швидкої". Він сам вийшов з автомобіля, коли повернувся у свідомість. Він пішов подивитись, що сталось. Він побачив автомобіль "КІА", двері там були відкриті, і він там побачив пляшки із спиртним. Одна пляшка була біля водійського сидіння. Водій автомобіля "КІА" знаходилась в автомобілі, а ноги її були на асфальті, вона трималась за голову. Був чутний сильний запах алкоголю. Він бачив три пляшки з під алкоголю, одна була біля автомобіля обвинуваченої, одна в ніші водійських дверей, а інша в ногах пасажирського сидіння. Пляшка, яка була біля водійського сидіння, він не може сказати чи була повна, чи ні, якоїсь частини вмісту спиртного не вистачало точно. Було точно дві пляшки з-під коньяку. Він бачив обвинувачену коли вона сиділа в своєму автомобілі. Потім, вони відчули запах бензину від їх автомобіля і прийняли рішення перенести ОСОБА_19 на безпечну відстань. Потім приїхала "швидка", він забрав речі і з потерпілою поїхав в лікарню. Вже в лікарні, він бачив обвинувачену, вона сиділа на кушетці і висловлювалась нецензурною лайкою. Сам процес медичного освідування він не бачив. Він не бачив, хто викликав "швидку". Він не бачив, щоб обвинувачена викликала "швидку". Обвинувачена наче стогнала, але він особо не підходив до неї. Перехрестя було освітлене. Покриття асфальту було сухе. До автомобіля "КІА", після ДТП, він підходив десь на два метри. Коли він підходив до автомобіля обвинуваченої, він не бачив на пасажирському сидінні людей, вікна там були тоновані і він не бачив чи були люди. З обвинуваченою він не спілкувався. Гальмування автомобіля його брата не було екстреним.

Свідок ОСОБА_20 , в судовому засіданні надала показання про те, що про події ДТП їй відомо лише те, що сталось ДТП і є постраждалі. Того дня, вона зустрічалась з ОСОБА_19 обвинуваченою. Вона навчала її нарощувати вії. Вона не пам`ятає точний час, був вже вечір, і вони поїхали разом в м. Бучу. Вони вирішили попити кави. Вони поїхали додому, переодяглись і поїхали в центр м. Бучі, взяли каву і спілкувались. Потім, до них підійшов якийсь хлопець, здається ОСОБА_14 . ОСОБА_14 сказав, що в нього день народження і запропонував відмітити і випити. ОСОБА_14 взяв пляшку коньяку. Вона випила з ним. Потім підійшли ще якісь хлопці, вона їх не знає. Вони ще трохи поспілкувались, але потім вона пішла, бо їй було нецікаво. Крім того, їй потрібно було зранку на роботу. ОСОБА_14 її підвіз додому. Десь через тиждень, їй зателефонувала ОСОБА_19 та сказала, що в той день сталось ДТП і запитала, чи пам`ятає вона тих хлопців, які були з ними. Потім, її викликав слідчий на допит. Вона не може напевно сказати, чи вживала ОСОБА_19 в той день алкоголь. Вони пили каву, ОСОБА_19 тримала стаканчик в руці, але, що було в стаканчику вона не знає. Вона не може назвати точну дату. Вона не пам`ятає, яка в той день була погода. З ОСОБА_13 , вона бачиться рідко, раніше вони разом працювали. Вона з нею не бачилась декілька років, а потім їй потрібен був майстер манікюру і вона по Інтернету випадково знайшла ОСОБА_19 . Вони почали спілкуватись. В неї до ОСОБА_19 були робочі питання. ОСОБА_19 її консультувала. Після того, вони бачились напевно десь один раз. Вони спілкуються по роботі, бо працюють в одній сфері. Їй не відомо, як часто ОСОБА_13 вживає алкоголь. Вона з ОСОБА_14 , якийсь час спілкувалась. Вона пила коньяк з того стаканчика, з якого до того пила каву. Вона не бачила чи наливав ОСОБА_14 коньяк ОСОБА_19 . Вона не слідкувала за ОСОБА_19 , і не знає чи пила вона спиртне. Коли підійшли інші хлопці, вона з ними спілкувалась і за ОСОБА_19 не спостерігала. Вона не бачила, чи пила ОСОБА_19 коньяк. Вона стояла з тим самим стаканчиком, з якого вона пила каву. Вона погано пам`ятає події, які відбувались в той вечір. Вони спілкувались з ОСОБА_14 . Потім підійшли інші хлопці, вони поспілкувались з ними якийсь недовгий час і вона пішла додому. Показання вона надавала добровільно.

Свідок ОСОБА_15 , в судовому засіданні надав показання про те, що дані події відбувались рік назад, здається в березні. Він знаходився в автомобілі "HONDA", який їхав зі сторони м. Києва, на передньому сидінні біля водія. На перехресті з вул. Яснополянською, їм назустріч їхав автомобіль "SKODA "FABIA". Потім, він побачив, що автомобіль "SKODA "FABIA" кудись "уходить", а потім в них вдарився чорний автомобіль. Автомобіль, в якому вони рухались змінив напрямок руху, бо з лівої сторони по напрямку їх руху дорогу перебігав пішохід, якого він бачив. Він бачив силует пішохода. Той був середнього зросту, середньої статури, у верхньому одязі. Він не може пригадати, чи застосовував водій його автомобіля екстрене гальмування. Він підходив до ОСОБА_21 з проханням, щоб він його відвіз у м. Київ, вони поїхали на його автомобілі марки "HONDA". За кермом автомобіля був ОСОБА_17 . З м. Києва вони повертались десь о 23.00 год., вже було темно. Коли вони повертались по автодорозі Київ-Ковель, автомобілів було не багато. Чи був попереду них якийсь автомобіль перед зіткненням, він не пам`ятає. Після того, як вони побачили пішохода, водій не повністю виїхав на зустрічну смугу. Чи добре освітлювалася та ділянка, де це відбувалося, він не пам`ятає. Після того, як автомобіль "HONDA" обминув пішохода, він чітко бачив момент коли в них врізався чорний автомобіль. Мабуть пішохід закінчив перебігати дорогу, і після того відбулось зіткнення. Він побачив, як автомобіль "SKODA "FABIA" відлітає в сторону і в їх автомобіль врізається чорний автомобіль. Автомобіль "SKODA "FABIA" відлетів від удару. Хто був за кермом автомобіля "КІА", він бачив це була обвинувачена. Він спілкувався з водієм автомобіля "КІА" і тоді, і в лікарні. Обвинувачена була в неадекватному, нетверезому стані. Він це зрозумів, бо в неї був запах алкоголю, невиразна мова. Обвинувачена виходила зі свого автомобіля. Чи підходила обвинувачена до автомобіля, в який вона врізалась, він не пам`ятає. "Швидку" викликав він і ще хтось, здається. Коли приїхала "швидка" обвинувачену поклали на носилки і понесли. Навіщо обвинувачену поклали на носилки, він не знає. В лікарні, він бачив і потерпілу і обвинувачену. В автомобілі обвинуваченої, крім неї, він бачив інших людей. Пляшки алкоголю в автомобілі обвинуваченої були, але він не пам`ятає, чи були вони закриті. За кермом автомобіля, в якому він їхав, був ОСОБА_17 . Автомобіль належить ОСОБА_22 . Пішохід, який перебігав проїжджу частину дороги, і через якого їх автомобіль змінив напрямок руху, після того, як перебіг дорогу зник, вони його не бачили. Вони спілкувались з обвинуваченою з приводу ДТП, як вона може це пояснити, і підчас їх розмови він зрозумів, що вона нетвереза, від неї був запах алкоголю, нечітка хода. Він зрозумів, що нечітка хода в неї, від вживання алкоголю. Він спілкувався з обвинуваченою і коли вона була в своєму автомобілі, і коли вона з нього виходила. Обвинувачена, щось пояснювала з приводу ДТП, але він вже не пам`ятає, що саме. Він не пам`ятає, щоб обвинувачена зверталась за допомогою, щоб викликали "швидку", чи щось таке. Він бачив, що потерпілу витягали з автомобіля, в якому вона їхала, потерпіла була там зажата. Показання надавав добровільно, показання відповідають дійсності.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні надав показання про те, що дані події відбувались близько року тому, в березні 2014 року. Він точного часу не пригадує. По ОСОБА_23 трасі, біля перехрестя з вул. Яснополянською сталось ДТП. В автомобілі їхали: він, з ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_24 . ОСОБА_17 був за кермом автомобіля. Вони під`їжджали до перехрестя. Він, в той час розмовляв з ОСОБА_24 . Він відволікся і побачив, що людина перебігає дорогу і водій почав гальмувати. Потім, він зрозумів, що назустріч їм їде автомобіль, бо було світо фар, потім якісь секунди і удар. Вони вийшли з автомобіля надати якусь допомогу. Було багато людей. Потім приїхала "швидка" допомога. Щодо учасників ДТП, то в їх автомобілі було четверо людей, всі тверезі. В автомобілі "SKODA", як він зрозумів було двоє людей, одна з них потерпіла, яка отримала тілесні ушкодження, і в третьому автомобілі "КІА", було троє людей, які на вигляд були в нетверезому стані. В салоні даного автомобіля була пляшка з під алкоголю. Він бачив, що за кермом автомобіля "КІА" була обвинувачена. Як йому потім стало відомо, експертиза показала, що вона була в нетверезому стані. Їх автомобіль загальмував, бо з`явився пішохід. Він сидів позаду за водієм, коли той почав гальмувати. Він звернув увагу, що попереду них фари. Водій почав уходити вліво до центру, щоб не збити пішохода. Він не бачив, чи пересік водій осьову лінію дороги. Водій зупинився, і після цього був удар. Коли в автомобіль "SKODA" вдарився автомобіль "КІА", з нього посипалось багато запчастин. Автомобіль відкинуло в сторону і, здається, опинився позаду них. Був сильний удар. Вони вийшли зі свого автомобіля, підійшли до автомобіля "КІА", хотіли допомогти, відкрили двері водія. Побачили жінку в "затуманеному" стані. Вони почали допомагати людям покинути автомобіль, а потім вже ходили від одного до іншого автомобіля. Почали допомагати людям, які були в автомобілі "SKODA". Деякий час, обвинувачена сиділа в своєму автомобілі. Моменту коли обвинувачена виходила з автомобіля, він не бачив, до неї підходили, щось говорили. Але він пішов за аптечкою і не дивився на неї. В автомобілі обвинуваченої було троє людей, один чоловік сидів на пасажирському сидінні, інший позаду. Він бачив порожню пляшку з під спиртного. На скільки він зрозумів, в автомобілі "SKODA" було двоє людей. Він про це може судити з того, як тих людей виводили. Він не підходив до автомобіля "SKODA" близько. Він не підходив до автомобіля "SKODA". Він підійшов до автомобіля "КІА", а потім пішов по аптечку. Він бачив крізь відкриті двері, що обвинувачена була в автомобілі "КІА". Він бачив обвинувачену поза межами її автомобіля, вона стояла трохи похитуючись. Він не може пригадати, чи це було до приїзду "швидкої", чи ні. Сам момент коли обвинувачена виходила з автомобіля, він не бачив. Він не пам`ятає, як саме обвинувачена сиділа за кермом. Він бачив, що обвинувачена комусь розповідала щось, але що саме він не чув. Він не пам`ятає хто викликав "швидку" допомогу і ДАІ. Він не знає, куди ділись ті особи, які були в автомобілі "КІА". Він підходив до автомобіля "КІА". Один з пасажирів опинився внаслідок удару майже під торпедою, потім він вийшов, розмовляти міг. Він мав розсічення на обличчі. Особи, які були в автомобілі "КІА", окрім обвинуваченої, не представлялись. Він бачив схему ДТП, не може сказати, чи був він вказаний у цій схемі. Він не надавав пояснень працівникам ДАІ. Він був присутнім коли прибула слідча група на місце ДТП. Він пам`ятає, що зі слідчим розмовляли. Але чи підписував він в той вечір якісь документи не пам`ятає. Показання він надавав добровільно, доповнень до показань немає.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні надав показання про те, що йому відомо, що була аварія і були потерпілі. В той вечір вони їхали з м. Києва. Їм дорогу почав перебігати пішохід. Вони почали гальмувати. Їм назустріч їхав автомобіль білого кольору, а за ним автомобіль чорного кольору, який в подальшому став причиною ДТП. Він сидів на задньому сидінні, позаду пасажирського сидіння, їх було четверо. Вони їхали в автомобілі "HONDA". Коли пішохід почав перебігати дорогу, водій почав пригальмовувати. Він не бачив куди побіг пішохід. Момент зіткнення пам`ятає дуже смутно. Водій автомобіля "HONDA" не починав рух після того, як перебіг пішохід. Автомобіль "SKODA" був попереду із ввімкненими фарами. Автомобіль "SKODA" зупинився. Де взявся автомобіль "КІА" він не зрозумів, він в`їхав в задню частину автомобіля "SKODA". Після зіткнення вони вийшли з автомобіля. Він не пам`ятає чи підходив до автомобіля "КІА", але поруч був. За кермом автомобіля "КІА" була обвинувачена. Обвинувачена себе поводила неадекватно, не так як людина в нормальному стані. Обвинувачена сиділа в автомобілі, з нею були ще чоловіки, скільки він не пам`ятає. Чи виходила обвинувачена з автомобіля він не бачив. В автомобілі були пусті скляні пляшки від алкоголю. Він не пам`ятає чи чув запах алкоголю від обвинуваченої. До автомобіля "SKODA" він не підходив. Вони дочекались "швидку" допомогу і ДАІ. Він не спілкувався з обвинуваченою. Він не бачив як вона виходила. Як обвинувачена сиділа він не пам`ятає, але точно на водійському сидінні. Неадекватність поведінки обвинуваченої була в тому, що йому здалось, що обвинувачена в стані алкогольного сп`яніння. Він не бачив, щоб обвинувачена підходила до автомобіля потерпілих. Показання він надавав добровільно.

Свідок ОСОБА_17 , в судовому засіданні, надав показання про те, що йому відомо, що в той день вони їхали по автодорозі Київ-Ковель в сторону центру м. Бучі. Коли вони під`їжджали до перехрестя, дорогу почав перебігати пішохід. Він почав гальмувати і зупинився. Пішохід десь дівся, і через декілька секунд він відчув сильний удар. Він побачив автомобіль "SKODA" і праворуч автомобіль "КІА". Вони почали виходити і дивитись, що сталось. Він побачив, що водій автомобіля "КІА" жінка, в нетверезому стані. Вони викликали "швидку" допомогу і ДАІ, і почали допомагати людям. Потім, приїхала "швидка" допомога, забрала людей. Він був в автомобілі "HONDA". Він не застосовував екстрене гальмування. Він не виїжджав на зустрічну смугу руху. Перед ним, навпроти, стояв автомобіль "SKODA", він також пропускав пішохода. А автомобіль "КІА", вдарив автомобіль "SKODA" і внаслідок удару, автомобіль "SKODA" відкинуло. Автомобіль "SKODA" відкинуло до огорожі. Автомобіль "КІА" зупинився з правої сторони від їх автомобіля, майже в стовпі. Після зіткнення, він виходив з автомобіля. Він підходив до автомобіля "КІА", там за кермом була обвинувачена. Жінка не виходила з автомобіля, а сиділа там. В автомобілі були пляшки, і відчувався запах алкоголю. В автомобілі ще були люди, здається чотири людини, але він точно сказати не може хто саме. Він не спілкувався з обвинуваченою. Він не бачив, чи виходила обвинувачена з автомобіля. Він подивився, хто сидить за кермом автомобіля "КІА". Він не пам`ятає, чому не з`ясовував у обвинуваченої, що сталось. До автомобіля "SKODA", він підходив. Там було два чоловіки і здається дві жінки. Хто викликав "швидку" допомогу і міліцію він не пам`ятає. Вони їздили до лікарні. Він був присутній під час огляду обвинуваченої. Точний результат медосвідування на стан сп`яніння він не пам`ятає, але обвинувачена відповідно до результатів освідування була нетвереза. Він вже не пам`ятає точно процедуру освідування. Він не пам`ятає черговості освідування. Він не пам`ятає хто надавав потерпілим допомогу до приїзду "швидкої", особисто він - не надавав. Він зрозумів, що обвинувачена нетвереза, бо від неї був запах алкоголю.

Заслухавши думку прокурора, захисників, представника потерпілої, показання обвинуваченої, свідків та потерпілої, вивчивши обвинувальний акт з доданими до нього документами, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, в тому числі документи, які містяться в матеріалах кримінального провадження № 0000530, суд приходить до висновку, що винні дії обвинуваченої ОСОБА_13 віднесено до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Стороною обвинувачення дії обвинуваченої ОСОБА_13 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Суд вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_13 правильною, оскільки суспільно-небезпечні дії обвинуваченої ОСОБА_13 виражаються в порушенні нею, як водієм автомобіля "КІА "СЕRАТО", реєстраційний номер НОМЕР_1 , вимог п. 1.3 ПДР України, згідно з яким учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги правил дорожнього руху, а також бути взаємовічливими, п.1.5 ПДР України, згідно з яким дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п.п. а) п. 2.9 ПДР України, згідно з яким водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, п. 12.3 ПДР України, згідно з яким у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, п. 12.2 ПДР України, згідно з яким у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, п. 13.1 ПДР України, згідно з яким водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, яке перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 30.03.2014, близько 02.00 год. на перехресті вул. Шевченка та вул. Яснополянської, що в м. Бучі Київської області по якому проходить автодорога Київ-Ковель, з автомобілями "SKODA "FABIA ACTIVE", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв на 27 км+500м, автодороги "Київ-Ковель", та "HONDA "CIVIC", реєстраційний номер НОМЕР_3 , який токож стояв, за автомобілем "SKODA "FABIA ACTIVE", реєстраційний номер НОМЕР_2 , на смузі руху в напрямку м. Києва та наслідками, у вигляді тяжких тілесних ушкоджень пасажиру автомобіля "SKODA "FABIA ACTIVE", реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 .

В судовому засіданні стороною обвинувачення було доведено те, що обвинуваченою ОСОБА_13 - особою, яка керує транспортним засобом, а саме автомобілем "КІА "СЕRАТО", реєстраційний номер НОМЕР_1 , 30.03.2014, близько 02.00 год., внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху, а саме: п. 1.3, п.1.5, п.п. а) п. 2.9, 12.3, п. 12.2, п. 13.1 ПДР України, на 27 км+500м, автодороги Київ-Ковель, на перехресті вул. Шевченка та вул. Яснополянської, що в м. Бучі Київської області, по якому проходить автодорога Київ-Ковель було скоєно дорожньо-транспортну пригоду з автомобілями "SKODA "FABIA ACTIVE", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв на 27 км+500м, автодороги "Київ-Ковель", та "HONDA "CIVIC", реєстраційний номер НОМЕР_3 , який стояв, за автомобілем "SKODA "FABIA ACTIVE", реєстраційний номер НОМЕР_2 , на смузі руху в напрямку м. Києва, в результаті чого пасажиру автомобіля "SKODA "FABIA ACTIVE", реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаними порушенням правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом.

Стороною обвинувачення було надано докази вини обвинуваченої ОСОБА_13 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, які, після безпосереднього дослідження їх у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, зокрема:

- показання потерпілої ОСОБА_6 , які вона надала в судовому засіданні;

- показання свідка обвинувачення ОСОБА_8 , які він надав у судовому засіданні;

- показання свідка обвинувачення ОСОБА_9 , які він надав у судовому засіданні;

- показання свідка обвинувачення ОСОБА_20 , які вона надала у судовому засіданні;

- показання свідка обвинувачення ОСОБА_15 , які він надав у судовому засіданні;

- показання свідка обвинувачення ОСОБА_22 , які він надав у судовому засіданні;

- показання свідка обвинувачення ОСОБА_24 , які він надав у судовому засіданні;

- показання свідка обвинувачення ОСОБА_17 , які він надав у судовому засіданні.

Вину обвинуваченої ОСОБА_13 , у скоєнні вказаного злочину, стороною обвинувачення також було доведено документами, які містяться в матеріалах кримінального провадження № 0000530, які було безпосередньо досліджено в судовому засіданні, які суд визнає належними та допустимими доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.03.2014 (а.с. 6-12);

- схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.03.2014 (а.с. 13);

- фототаблицею до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.03.2014 (а.с. 14-17);

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 30.03.2014 (а.с. 18);

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 30.03.2014 (а.с. 19);

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 30.03.2014 (а.с. 20);

- довідкою, виданою травмпунктом Ірпінської ЦМЛ, на ім`я ОСОБА_8 від 30.03.2014 № 2337 (а.с. 24);

- довідкою, виданою травмпунктом Ірпінської ЦМЛ, на ім`я ОСОБА_13 від 30.03.2014 № 2334 (а.с. 25);

- довідкою, виданою травмпунктом Ірпінської ЦМЛ, на ім`я ОСОБА_6 від 30.03.2014 № 2332 (а.с. 26);

- довідкою, виданою травмпунктом Ірпінської ЦМЛ, на ім`я ОСОБА_9 від 30.03.2014 № 2336 (а.с. 27);

- висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_17 , з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.03.2014 № 78 (а.с. 28);

- висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_13 , з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.03.2014 № 78 (а.с. 29);

- висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_8 , з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.03.2014 № 78 (а.с. 30);

- висновком експерта від 15.07.2014 № 130 (а.с. 36);

- висновком експерта від 16.07.2014 № 131 (а.с. 38);

- висновком експерта від 27.05.2014 № 180 (а.с. 42-46);

- висновком експерта від 10.06.2014 № 179 (а.с. 50-58);

- висновком експерта від 05.08.2014 № 607А (а.с. 62-64);

- висновком експерта від 16.09.2014 № 131/Е (а.с. 70-72);

- висновком експерта від 23.09.2014 № 138/Е (а.с. 75-76);

- протоколом допиту потерпілої від 01.09.2014 (а.с. 81-83);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 03.09.2014 (а.с. 87-91);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 03.09.2014 (а.с. 95-99);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 03.09.2014 (а.с. 102-105);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.09.2014 (а.с. 109-113);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 03.09.2014 (а.с. 115-118);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.09.2014 (а.с. 120-124);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 12.09.2014 (а.с. 131-134);

- письмовим повідомленням про підозру ОСОБА_13 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України від 17.10.2014 (а.с. 140-143);

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_13 від 19.12.2014 (а.с. 151-153);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.12.2014 (а.с. 172-177);

- документами, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_13 , а саме: довідкою від лікаря психіатра-нарколога, згідно з якою ОСОБА_13 не перебуває на обліку у лікаря-нарколога (а.с. 187); довідкою від лікаря психіатра-нарколога, згідно з якою ОСОБА_13 не перебуває на обліку у лікаря психіатра (а.с. 188); характеристикою за місцем проживання ОСОБА_13 (а.с. 189), згідно з якою ОСОБА_13 характеризується позитивно; фотокопією паспорта громадянина України (а.с. 186); фотокопією свідоцтва про розірвання шлюбу від 13.07.2010 (а.с. 191); фотокопією свідоцтва про народження ОСОБА_25 (а.с. 192); фотокопією свідоцтва про розірвання шлюбу від 12.03.2003 (а.с. 193); фотокопією свідоцтва про народження ОСОБА_26 (а.с. 194);

- речовими доказами, які було долучено до матеріалів кримінального провадження, відповідними процесуальними рішеннями (а.с. 180, 182, 184), які, за згодою учасників судового розгляду, в судовому засіданні не досліджувались, які було передано на зберігання власникам.

Оцінка, як доказу, показань обвинуваченої ОСОБА_13 дає суду підстави дійти висновку, що обвинувачена ОСОБА_13 фактично не визнала своєї вини у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто вона не визнала ані обставин, ані подій, ані своєї вини скоєння нею інкримінованого злочину. Оскільки у своїх показаннях обвинувачена ОСОБА_13 визнала лише факт вживання нею алкогольних напоїв, та факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, зазначене обвинуваченою часткове визнання своєї вини, суд розцінює, як невизнання нею вини у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження. При цьому, суд, розцінює даний доказ, як підтвердження факту керування нею транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Стороною захисту, будь-яких доказів невинуватості обвинуваченої ОСОБА_13 , чи будь-яких інших фактичних даних, які б вказували на зменшення суспільної небезпечності діянь та обвинуваченої в судовому засіданні надано не було.

Обираючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_13 , суд враховує, що обвинувачена скоїла злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність обвинуваченої, в судовому засіданні встановлено не було. Висловлене обвинуваченою, під час останнього слова визнання своєї вини у скоєному злочині та пробачення, яке вона попросила у потерпілої, суд розцінює як формальне, висловлене без належного усвідомлення вчиненого та розкаяння, спрямоване на зменшення міри покарання, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_13 , з моменту вчинення злочину і до судового розгляду, жодного разу не цікавилась станом здоров`я потерпілої, не з`ясовувала чи жива потерпіла, чи померла, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, жодним чином не намагалась добровільно відшкодувати заподіяні збитки чи усунути заподіяну шкоду

При цьому, суд враховує, що на утриманні ОСОБА_13 перебуває дочка ОСОБА_25 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітній син ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також суд враховує те, що зі слів ОСОБА_13 , нею, під час судового розгляду було частково відшкодовано потерпілій завдані злочином збитки, і хоча потерпіла і не оспорювала даний факт, проте стороною захисту, будь-яких фактичних даних на підтвердження вказаних обставин, надано не було.

Обставинами, які обтяжують відповідальність обвинуваченої, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За місцем проживання обвинувачена ОСОБА_13 характеризується позитивно. На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. Раніше до кримінальної відповідальності не притягалась та засудженою не була.

За даних умов, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обтяжуючі відповідальність обвинуваченої обставини, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої не можливе без ізоляції її від суспільства, а тому суд призначає обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки призначення саме такого покарання на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_13 , суд застосовує тримання під вартою, взявши останню під варту в залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з дня взяття під варту.

Зарахувати ОСОБА_13 у строк відбування покарання, один день перебування під вартою, а саме 19.12.2014 (а.с. 172-176).

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

Потерпілою ОСОБА_6 , заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди. Позов обґрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини водія ОСОБА_13 та призвела до отримання нею тяжких тілесних ушкоджень, їй було спричинено матеріальну шкоду, яка виражається у витратах на лікування, реабілітацію та становить 63271,35 грн., яку вона просить стягнути з ТДВ СК "Альфа-Гарант". Спричинено моральну шкоду, яка виражається у тому, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вона отримала третю групу інвалідності, відчуває страх від пересування по дорогах на автомобілі, переживає страх за своє здоров`я в майбутньому, оскільки постійно відчуває біль в місцях травм, позбавлена можливості нормально працювати, існувати та доглядати за своєю дитиною і сім`єю, потребує постійної сторонньої допомоги, немає впевненості у собі і в майбутньому, а також додаткових моральних і душевних страждань викликала й та обставина, що ОСОБА_13 навмисно затягувала досудове розслідування та судовий розгляд, не з`являючись на виклики слідчого та суду. Моральну шкоду вона визначила у розмірі 805000,00 грн. та просить стягнути: з ОСОБА_13 кошти у розмірі 800000,00 грн.; з ТДВ СК "Альфа-Гарант" кошти у розмірі 5000,00 грн.

В судовому засіданні потерпілою ОСОБА_6 було надано документи, які підтверджують обґрунтованість розміру матеріальних збитків завданих суспільно-небезпечними діяннями ОСОБА_13 , а також наведено обґрунтування наявності моральної шкоди завданої суспільно-небезпечними діяннями ОСОБА_13 .

ОСОБА_13 в судовому засіданні розмір матеріальних збитків, завданих злочином визнала в повному обсязі. Також визнала наявність моральної шкоди, проте не визнала її розміру. Зазначила, що розмір моральної шкоди, заявлений ОСОБА_6 не відповідає моральним стражданням останньої.

Представник цивільного відповідача ТДВ СК "Альфа-Гарант" ОСОБА_12 в судовому засіданні заявлений цивільний позов не визнав, подав заперечення щодо цивільного позову, згідно з яким цивільні позови потерпілої та цивільних позивачів не визнає, вважає їх необґрунтованими і невмотивованими та зазначає, що ТДВ СК "Альфа-Гарант" не є особою, яка несе цивільну відповідальність за законом, а несе відповідальність згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і має законне право у відмові виплати страхового відшкодування у разі порушення страхувальником умов договору страхування. Крім того, зазначає, що виплата моральної шкоди, відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, яка зазнала ушкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі п`яти відсотків виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Заслухавши пояснення цивільного позивача, її представника, цивільного відповідача та представника цивільного відповідача, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_6 підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

В судовому засіданні було встановлено обґрунтованість позовних вимог потерпілої, а також встановлено наявність причинного зв`язку між злочинними діями обвинуваченої ОСОБА_13 та витрат понесених потерпілою, на відшкодування матеріальної шкоди завданої злочинними діями обвинуваченої, а тому суд приходить до висновку, що цивільний позов, в частині стягнення з ТДВ СК "Альфа-Гарант" матеріальної шкоди, підлягає до задоволення в повному обсязі, у зв`язку з чим, суд, стягує з ТДВ СК "Альфа-Гарант", на користь потерпілої ОСОБА_6 , матеріальну шкоду у розмірі 63271,35 грн.

Також, в судовому засіданні було встановлено наявність причинного зв`язку між злочинними діями обвинуваченої ОСОБА_13 , та спричиненою потерпілій ОСОБА_6 моральної шкоди, та при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", згідно з якою, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), та з урахуванням інших обставин, врахувавши обсяг душевних страждань, дійшов висновку, що позов потерпілої ОСОБА_6 , щодо відшкодування моральної шкоди є обґрунтованим частково, оскільки ані в позовній заяві, ані в судовому засіданні не було наведено достатнього обґрунтування розміру шкоди, а саме 800000,00 грн., яку необхідно стягнути з ОСОБА_13 , а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, у зв`язку з чим суд стягує з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_6 , моральну шкоду у розмірі 200000,00 грн., а також стягує з ТДВ СК "Альфа-Гарант" на користь ОСОБА_6 , моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Цивільним позивачем ОСОБА_8 , заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди. Позов обґрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини водія ОСОБА_13 та призвела до отримання ним легких тілесних ушкоджень йому було спричинено матеріальну шкоду, яка виражається у витратах на лікування та становить 1862,00 грн., яку він просить стягнути з ТДВ СК "Альфа-Гарант", також спричинено матеріальну шкоду пошкодженням сенсорного екрану планшета "Самсунг Р 5100", який знаходився в автомобілі "SKODA FABIA ACTIVE", реєстраційний номер НОМЕР_2 , та розбився внаслідок ДТП, що становить 1440,00 грн., яку він просить стягнути з ОСОБА_13 . Спричинено моральну шкоду, яка виражається у тому, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він переніс фізичні і моральні страждання, втратив душевний спокій, що перешкоджало можливості активної та повноцінної життєдіяльності, яку він визначив у розмірі 155000,00 грн. та просить стягнути: з ОСОБА_13 кошти у розмірі 150000,00 грн.; з ТДВ СК "Альфа-Гарант", кошти у розмірі 5000,00 грн.

В судовому засіданні цивільним позивачем ОСОБА_8 було надано документи, які підтверджують обґрунтованість розміру матеріальних збитків завданих суспільно-небезпечними діяннями ОСОБА_13 , а також наведено обґрунтування наявності моральної шкоди завданої суспільно-небезпечними діяннями ОСОБА_13 .

ОСОБА_13 в судовому засіданні розмір матеріальних збитків, завданих злочином ОСОБА_8 , не визнала. Також не визнала наявності моральної шкоди, та не визнала її розміру. Зазначила, що розмір моральної шкоди, заявлений ОСОБА_8 не відповідає моральним стражданням останнього.

Представник цивільного відповідача ТДВ СК "Альфа-Гарант" ОСОБА_12 в судовому засіданні заявлений цивільний позов не визнав, подав заперечення щодо цивільного позову, згідно з яким цивільні позови потерпілої та цивільних позивачів не визнає, вважає їх необґрунтованими і невмотивованими та зазначає, що ТДВ СК "Альфа-Гарант" не є особою, яка несе цивільну відповідальність за законом, а несе відповідальність згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і має законне право у відмові виплати страхового відшкодування у разі порушення страхувальником умов договору страхування. Крім того, зазначає, що виплата моральної шкоди, відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, яка зазнала ушкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі п`яти відсотків виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Заслухавши пояснення цивільного позивача, його представника, цивільного відповідача та представника цивільного відповідача, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_8 підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

В судовому засіданні було встановлено обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_8 , а також встановлено наявність причинного зв`язку між злочинними діями обвинуваченої ОСОБА_13 та витрат понесених ОСОБА_8 , на відшкодування матеріальної шкоди завданої злочинними діями обвинуваченої, а тому суд приходить до висновку, що цивільний позов, в частині стягнення з ТДВ СК "Альфа-Гарант" матеріальної шкоди, підлягає до задоволення в повному обсязі, у зв`язку з чим, суд, стягує: з ТДВ СК "Альфа-Гарант", на користь ОСОБА_8 , матеріальну шкоду у розмірі 1862,00 грн.; з ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 1440,00 грн.

Також, в судовому засіданні було встановлено наявність причинного зв`язку між злочинними діями обвинуваченої ОСОБА_13 , та спричинення ОСОБА_8 моральної шкоди, та при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", згідно з якою, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), та з урахуванням інших обставин, врахувавши обсяг душевних страждань, дійшов висновку, що позов ОСОБА_8 , щодо відшкодування моральної шкоди є обґрунтованим частково, оскільки ані в позовній заяві, ані в судовому засіданні не було наведено достатнього обґрунтування розміру шкоди, а саме 150000,00 грн., яку необхідно стягнути з ОСОБА_13 , а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, у зв`язку з чим суд стягує з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_8 , моральну шкоду у розмірі 75000,00 грн., а також стягує з ТДВ СК "Альфа-Гарант" на користь ОСОБА_8 , моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн.

Цивільним позивачем ОСОБА_9 , заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди. Позов обґрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини водія ОСОБА_13 та призвела до отримання ним легких тілесних ушкоджень йому було спричинено матеріальну шкоду, яка виражається у витратах на лікування та становить 1169,00 грн., яку він просить стягнути з ТДВ СК "Альфа-Гарант" та спричинено моральну шкоду, яка виражається у тому, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він переніс фізичні і моральні страждання, втратив душевний спокій, що перешкоджало можливості активної та повноцінної життєдіяльності, яку він визначив у розмірі 155000,00 грн. та просить стягнути: з ОСОБА_13 кошти у розмірі 150000,00 грн.; з ТДВ СК "Альфа-Гарант" кошти у розмірі 5000,00 грн.

В судовому засіданні цивільним позивачем ОСОБА_9 було надано документи, які підтверджують обґрунтованість розміру матеріальних збитків завданих суспільно-небезпечними діяннями ОСОБА_13 , а також наведено обґрунтування наявності моральної шкоди завданої суспільно-небезпечними діяннями ОСОБА_13 .

ОСОБА_13 в судовому засіданні розмір матеріальних збитків, завданих злочином ОСОБА_9 , не визнала. Також не визнала наявності моральної шкоди, та не визнала її розміру. Зазначила, що розмір моральної шкоди, заявлений ОСОБА_9 не відповідає моральним стражданням останнього.

Представник цивільного відповідача ТДВ СК "Альфа-Гарант" ОСОБА_12 в судовому засіданні заявлений цивільний позов не визнав, подав заперечення щодо цивільного позову, згідно з яким цивільні позови потерпілої та цивільних позивачів не визнає, вважає їх необґрунтованими і невмотивованими та зазначає, що ТДВ СК "Альфа-Гарант" не є особою, яка несе цивільну відповідальність за законом, а несе відповідальність згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і має законне право у відмові виплати страхового відшкодування у разі порушення страхувальником умов договору страхування. Крім того, зазначає, що виплата моральної шкоди, відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, яка зазнала ушкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі п`яти відсотків виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Заслухавши пояснення цивільного позивача, його представника, цивільного відповідача та представника цивільного відповідача, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_9 підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

В судовому засіданні було встановлено обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_9 , а також встановлено наявність причинного зв`язку між злочинними діями обвинуваченої ОСОБА_13 та витрат понесених ОСОБА_9 , на відшкодування матеріальної шкоди завданої злочинними діями обвинуваченої, а тому суд приходить до висновку, що цивільний позов, в частині стягнення з ТДВ СК "Альфа-Гарант" матеріальної шкоди, підлягає до задоволення в повному обсязі, у зв`язку з чим, суд, стягує: з ТДВ СК "Альфа-Гарант", на користь ОСОБА_9 , матеріальну шкоду у розмірі 1169,00 грн.

Також, в судовому засіданні було встановлено наявність причинного зв`язку між злочинними діями обвинуваченої ОСОБА_13 , та спричинення ОСОБА_9 моральної шкоди, та при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", згідно з якою, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), та з урахуванням інших обставин, врахувавши обсяг душевних страждань, дійшов висновку, що позов ОСОБА_9 , щодо відшкодування моральної шкоди є обґрунтованим частково, оскільки ані в позовній заяві, ані в судовому засіданні не було наведено достатнього обґрунтування розміру шкоди, а саме 150000,00 грн., яку необхідно стягнути з ОСОБА_13 , а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, у зв`язку з чим суд стягує з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_9 , моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн., а також стягує з ТДВ СК "Альфа-Гарант" на користь ОСОБА_9 , моральну шкоду у розмірі 1500,00 грн.

В судовому засіданні, стороною обвинувачення було надано докази процесуальних витрат на проведення судових експертиз, зокрема: довідку про витрати на проведення експертизи, що становлять 393,12 грн. (а.с. 41); довідку про витрати на проведення експертизи, що становлять 1352,78 грн. (а.с. 49); довідку про процесуальні витрати щодо залучення експерта, що становлять 491,40 грн. (а.с. 61), у зв`язку з чим суд стягує з ОСОБА_13 вказані процесуальні витрати на користь держави.

Керуючись статтями 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 (три) роки.

До набрання вироком законної сили, застосувати до ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши її під варту в залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з дня взяття під варту.

Зарахувати ОСОБА_13 у строк відбування покарання один день перебування під вартою, а саме 19.12.2014.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_13 , на користь ОСОБА_6 , моральну шкоду у розмірі 200000,00 грн.

Стягнути з ТДВ СК "Альфа-Гарант", на користь ОСОБА_6 , матеріальну шкоду у розмірі 63271,35 грн., та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_8 , матеріальну шкоду у розмірі 1440,00 грн., та моральну шкоду у розмірі 75000,00 грн.

Стягнути з ТДВ СК "Альфа-Гарант", на користь ОСОБА_8 , матеріальну шкоду у розмірі 1862,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_9 , моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн.

Стягнути з ТДВ СК "Альфа-Гарант", на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 1169,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 1500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь держави, витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром ГУ МВС України в Київській області, у розмірі 2237,30 грн.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль "КІА "СЕRАТО", реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_13 залишити ОСОБА_13 ; автомобіль "SKODA "FABIA ACTIVE", реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_8 залишити ОСОБА_8 ; автомобіль "HONDA "CIVIC", реєстраційний номер НОМЕР_3 , переданий на зберігання ОСОБА_17 залишити ОСОБА_17 .

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію впродовж тридцяти діб з дня проголошення вироку, підсудним в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1