Справа № 314/1824/15-к Провадження № 1-кп/314/152/2015
ВИРОК
іменем України
08.05. 2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Славгород, Синельніковського району, Дніпропетровської області, українця, гр. України, що має середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
28.04.2015 року до Вільнянського районного суду Запорізької області в порядку ст.ст. 291,474 КПК України надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1, 2 ст. 185 КК України, з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним.
Згідно обвинувального акту затвердженого прокурором від 27 квітня 2015 року встановлено, що на початку лютого 2015 року, у вечірній час доби, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, направився на дачні ділянки с/т «Флора» поблизу с. Аграфенівка, Вільнянського району, Запорізької області, де через відсутню огорожу, прослідував на територію дачної ділянки АДРЕСА_2 , яка належить, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , звідки умисно, таємно з корисливих мотивів вчинив крадіжку двох металевих труб, довжиною 2,5 м, діаметром 70 мм, товщиною металу 5 мм, вартістю 70 гривень за 1 м, на загальну суму 350 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 , майнову шкоду на вказану суму.
Дії ОСОБА_5 , судом кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як « таємне викрадення чужого майна (крадіжка)».
В кінці лютого 2015 року, у вечірній час доби, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знову направився на дачні ділянки с/т «Флора» поблизу с. Аграфенівка, Вільнянського району, Запорізької області, де через відсутню огорожу, прослідував на територію дачної ділянки АДРЕСА_2 , яка належить, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , звідки умисно, повторно, таємно з корисливих мотивів вчинив крадіжку двох металевих труб, довжиною 2,5 м, діаметром 70 мм, товщиною металу 5 мм, вартістю 70 гривень за 1 м, на загальну суму 350 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 , майнову шкоду на вказану суму.
Дії ОСОБА_5 , судом кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно».
Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1,2 ст. 185 КК України. Підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_5 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у вигляді1 року позбавлення волі, за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання з іспитивом строком на 1 рік.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягав на затвердженні угоди.
Потерпілий ОСОБА_4 просив суд затвердити укладену між ним та обвинуваченим угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та потерпілого, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винним, віднесені до злочинів невеликої та середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та потерпілий, визначена в межах санкції ч. 1,2 ст. 185 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам потерпілого та обвинуваченого.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.
Також судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України, погоджується з призначенням судом обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженого покарання.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 27.04.2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1, 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 27.04.2015 року покарання
за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 1 рік позбавлення волі,
за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції. Повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання. Періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1
08.05.2015 м. Вільнянськ