Апеляційний суд Чернігівської області
Справа 11-501/2010 рік Головуючий у 1 інстанції Триголова В. М.
Категорія - ст. 307 ч. 2 КК Доповідач Антипець В. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ У КРАЇН И

19 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Антипець В. М.

суддів: Акуленко С. О. БорисенкаІ. П.

з участю прокурора Надточій О. О

засудженого ОСОБА_1

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 квітня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і житель ІНФОРМАЦІЯ_2, неодружений, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючий, не судимий в силу ст. 89 КК України.

Засуджений :

за ст. 309 ч. 1 КК України на 2 роки позбавлення волі;

за ст. 309 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ст. 307 ч.2 КК України на п'ять років позбавлення волі з

конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів остаточно призначено п'ять років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_1 на користь держави 1 920 грн. судових витрат за проведення експертиз.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 81 КПК України.

Судом винесена окрема ухвала на адресу начальника слідчого управління УМВС України в Чернігівській області та на адресу Ніжинського міжрайонного прокурора про використання надуманих пом'якшуючих обставин покарання обвинуваченому ОСОБА_1 слідчим СВ Ніжинського MB УМВС ОСОБА_2 та прокурором Похильком Я. М.,який підтримував обвинувачення в суді першої інстанції.

Як встановив суд, 12 вересня 2009 року ОСОБА_1 прибув на поле, розташоване на землях Безуглівської сільської ради Ніжинського району, де раніше вирощували мак, незаконно, без мети збуту, назбирав коробочок маку, вагою у висушеному вигляді 127, 9 грами, які містять в собі морфін, кодеїн і належать до наркотичних засобів - макової соломи.

Цього ж дня, поблизу поля, ОСОБА_1 затримали працівники міліції, які виявили та вилучили макову солому.

8 грудня 2009 року ОСОБА_1 в літній кухні за місцем проживання : ІНФОРМАЦІЯ_4, незаконно збув громадянину ОСОБА_3 за 150 грн. особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс - вагою у висушеному стані 18, 984 грами,.

Під час огляду помешкання ОСОБА_1, у будинку № 28 по вул. Прилуцькій м. Ніжина Чернігівської області було виявлено та вилучено скляну банку, в якій незаконно, без мети збуту, він зберігав каннабіс вагою у висушеному стані 152, 556 грами.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді .справи судом першої інстанції, просить вирок суду змінити, включити до вироку як пом'якшуючу покарання обставину - щире каяття засудженого ОСОБА_1

Доводи апеляції обґрунтовані тим, що під час розслідування даної кримінальної справи ОСОБА_1 визнавав себе винним у повному обсязі та надавав правдиві свідчення. В судовому засіданні він також повністю визнав провину та щиро розкаявся, а тому суд першої інстанції не мав підстав вважати, що така пом'якшуюча обставина як щире каяття, є надуманою.

В апеляції на окрему постанову, прокурор просить судове рішення скасувати, вказуючи, що слідчий під час розслідування справи, а прокурор у судовому засіданні, обгрунтовано зазначили як пом'якшуючу обставину покарання - щире каяття ОСОБА_1

Засуджений ОСОБА_1 в апеляції просить вирок суду змінити, пом'якшити покарання, вказуючи, що він більше ніколи не повернеться до вживання наркотиків, щиро кається та просить вибачення за свою протиправну поведінку.

Обираючи тривалий термін ув'язнення, суд першої інстанції не врахував, що він надавав правдиві свідчення протягом розслідування кримінальної справи та розгляду її в суді. Минулі судимості в нього погашені. Після відбуття покарання в місцях позбавлення волі, він тривалий час^ працював на заводі „Ніжинсільмаш", звідки про нього позитивні відгуки. З 1996 року він перебуває на обліку в психоневрологічному відділенні з приводу органічного ураження центральної нервової системи, потребує лікування, просить проявити милосердя та надати останній шанс на виправлення, без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляції, засудженого, який погодився з апеляціями прокурора та просив задовольнити його апеляцію, вивчивши матеріали кримінальної справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає апеляції прокурора задовольнити, апеляцію засудженого задовольнити частково.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 у вчинених злочинах, за які він засуджений, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на сукупності зібраних в справі і перевірених у судовому засіданні доказів, є правильними і ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного підсудного, суд зобов'язаний врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного, обставини справи, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, і призначити покарання, необхідне й достатнє для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи ОСОБА_1 як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні, повністю визнавав себе винним в інкримінованих йому злочинах, надавав правдиві свідчення, завірив, що не вживатиме наркотичних засобів.

У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, що пом'якшує покарання визнається щире каяття, яке передбачає особою визнання факту вчинення злочину, дійсне, відверте, визнання своєї провини, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки.

В поведінці засудженого ОСОБА_1 чинники щирого каяття присутні, а тому висновки суду про відсутність пом'якшуючої покарання обставини та використання надуманих пом'якшуючих обставин слідчим та прокурором є безпідставними.

Обговорюючи питання про міру покарання, суд першої інстанції зазначив, що врахував дані про особу ОСОБА_1, що той неодноразово вчиняв злочини, засуджувався, хоча судимості погашені, позитивно характеризується, визнав свою провину, зважив на тяжкість злочинів та суспільну небезпеку скоєного.

При цьому, поза увагою суду залишилися положення кримінально -процесуального закону про погашення судимості та правові наслідки. Закінчення передбачених ст. 89 КК України строків і не вчинення протягом цих строків нового злочину, дозволяє особу вважати такою, що не має судимості.

Погашені судимості ОСОБА_1 не пов'язані із збутом наркотичних засобів. За місцем проживання він має позитивні характеристики, судово - медичні данні свідчать про поганий стан здоров'я. З огляду на характер злочинів, конкретні обставини справи, стимуляцію протиправної діяльності засудженого правоохоронними органами, щире каяття винного, критичну оцінку та засудження своїх дій, позитивні характеристики та стан здоров я, колегія суддів вважає за доцільне пом'якшити засудженому покарання шляхом застосування ст. 69 КК України.

Позиція прокурора, який підтримував обвинувачення в суді першої інстанції, про врахування позитивних характеристик засудженого, його каяття, сприяння розкриттю злочинів та обрання засудженому покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією ст. 307 ч.2 КК України, була цілком виправданою.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з доводами апеляції засудженого про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства. Засуджений епізодично вживає наркотичні засоби, в нього синдром залежності, а тому не зможе виправитися без реального відбування покарання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК Україну колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 квітня 2010 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Включити до вироку як пом'якшуючу покарання обставину - щире каяття засудженого.

Засудженому ОСОБА_1 пом'якшити покарання.

Призначити ОСОБА_1 за ст. 307 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

За ст. 309 ч.1, 309 ч.2 КК України вважати його засудженим до покарання, призначеного судом.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів, остаточно призначити покарання у виді трьох років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

В решті цей же вирок залишити без змін.

Окрему постанову від 26 квітня 2010 року, винесену на адресу начальника слідчого управління УМВС України в Чернігівській області та Ніжинського міжрайонного прокурора, скасувати.

СУДДІ:

АКУЛЕНКО С О. ОСОБА_4 ОСОБА_5