Справа № 1-711/11 Провадження №11/0390/55/12 Головуючий у 1 інстанції:Клок О.М.
Категорія:ст. 286 ч.2, ст. 135 ч. 1 КК України Доповідач: Бешта Г. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2012 року м. Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Бешти Г.Б.,

суддів Польового М.І., Оксентюка В.Н.,

за участю прокурора - Старчука В.М.,

засудженого - ОСОБА_1,

потерпілої - ОСОБА_2,

захисника - ОСОБА_3,

представника потерпілої - ОСОБА_4,

цивільного відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальну справу за апеляціями потерпілої ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду від 24 листопада 2011 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, працює водієм, раніше не судимий, засуджений

- за ст. 286 ч. 2 КК України на 5 (п'ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки;

- за ст. 135 ч. 1 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно до відбуття ОСОБА_1 визначено покарання 6 (шість) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Постановлено строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з 04 жовтня 2011 року, тобто з моменту його затримання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 20560 (двадцять тисяч п'ятсот шістдесят) гривень 08 копійок у відшкодування завданих матеріальних збитків та 100000 (сто тисяч) гривень у відшкодування спричиненої моральної шкоди, а всього 120 560 (сто двадцять тисяч п'ятсот шістдесят) гривень 08 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.

Вироком вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області,

В С Т А Н О В И Л А:

За даним вироком ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що він 22 травня 2010 року близько 02 години 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи технічно справним автомобілем "ВАЗ-2101", д.н.з.К9962ВН, по вулиці Центральній в с.Садів Луцького району в напрямку с. Кошів Луцького району, порушив пункти 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, перевищив дозволену в населеному пункті швидкість, рухаючись зі швидкістю більшою за 60 км/год., проявив безпечність та неуважність, не вжив заходів для своєчасного зменшення швидкості при об'єктивному виявленні перешкоди на проїзджій частині, вчинив наїзд на ОСОБА_6, яка стояла біля мотоцикла НОМЕР_1, який знаходився на проїзджій частині дороги. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження від яких 22 травня 2010 року померла в лікарні.

Після вчиненої дорожньо-транспортної пригоди, він, поставивши своїми діями потерпілу в небезпечне для життя становище і усвідомлюючи, що остання позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, через безпорадний стан (отримані травми) завідомо залишив потерпілу ОСОБА_6 без допомоги та зник з місця події.

В поданій на вирок апеляції захисник засудженого ОСОБА_1, не оспорюючи доведеності вини та кваліфікації дій засудженого, посилається на неврахування судом ряду пом'якшуючих обставин, а саме того, що свою вину у вчиненому злочині ОСОБА_1 визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв слідству у розкритті злочину, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей , є особою молодого віку, до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується, збитки потерпілій частково відшкодував. Просить вирок Луцького міськрайонного суду від 24 листопада 2011 року змінити та призначити ОСОБА_1 більш м'яке покарання.

В апеляції потерпіла ОСОБА_2 просить вирок Луцького міськрайонного суду від 24 листопада 2011 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Вважає призначене покарання надто м'яким, яке не відповідає тяжкості злочину та призначене з порушенням вимог ст. 65 КК України. Посилається на неврахування судом того, що засуджений вину визнав формально, збитки відшкодував частково. Також вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад злочину, передбачений ч. 3 ст. 135 КК України, а не ч. 1 ст. 135 КК України, за якою він засуджений. Окрім того, зазначає, що вироком невірно вирішено цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши дововідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляцій, пояснення потерпілої та її представника, які просили задовольнити її апеляцію, а апеляцію захисника в інтересах засудженого залишити без задоволення , захисника ОСОБА_3 та засудженого і цивільного відповідача, які просили апеляцію задовольнити, а апеляцію потерпілої залишити без задоволення, міркування прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, а апеляції потерпілої та захисника без задоволення, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляції до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним злочинів, за які його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи, грунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку та належно оцінених судом.

Дії засудженого ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. ст. 286 ч. 2 та 135 ч. 1 КК України, оскільки судом доведено, що засуджений, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої, та завідомо залишив без допомоги потерпілу, яку сам поставив у небезпечний для життя стан.

Доводи потерпілої ОСОБА_2 про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад злочину, передбачений ч. 3 ст. 135 КК України є безпідставним, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчать про те, що після негайного надання медичної допомоги потерпілій ОСОБА_6 її життя могло бути збережено.

Згідно висновку експерта №163 , отримані потерпілою під час ДТП тілесні ушкодження належать до тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення, і в даному конкретному випадку викликали смерть потерпілої (а.с.68).

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції статті особливої частини Кримінального кодексу України та з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи винного та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання. При цьому воно має бути необхідне і достатнє для виправлення особи та попередження нового злочину.

При призначенні покарання ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, відсутність пом'якшуючих покарання обставин, дані про особу засудженого та інші обставини справи.

Зокрема, судом враховано, що ОСОБА_1 свою вину у скоєму визнав частково, позитивно характкеризується, вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, частково відшкодував заподіяні збитки.

Окрім того, суд правильно відніс до обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 вчинення ним злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Врахувавши всі обставини справи у їх сукупності, суд першої інстанції призначив ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк ближче до мінімального, передбаченого санкціями статей, за якими він засуджений. А тому посилання захисника засудженого на суворість призначеного покарання останньому покарання є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що призначене засудженому ОСОБА_1 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому підстав для його пом'якшення, про що захисник засудженого просить в апеляції, не вбачає.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди судом вирішений у відповідності до вимог законодавства.

Стягнута судом сума на відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.визначена в межах розумності з врахуванням понесених потерпілою душевних і моральних страждань у зв'язку із загибеллю. близької людини.

В апеляції потерпіла ОСОБА_2 не навела доводів про те, в чому саме полягає незаконність вироку в частині вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди.

При таких обставинах, вирок суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, а тому підстав для його зміни та задоволення апеляцій потерпілої ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_1, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Луцького міськрайонного суду від 24 листопада 2011 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляції потерпілої ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_1 - без задоволення.

Головуючий:

Судді: