Справа № 11- 420 / 07 Головуючий
у 1 інстанції Ющук О.С.
ст. 296 ч.4 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 20
липня 2007 року

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в складі:
головуючого-судді Хлапук Л.І., суддів
Бешти Г.Б., Оксентюка В.Н., з участю прокурора Смолюка Б.С. , захисника ОСОБА_1., засудженого ОСОБА_2, потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного
суду від 18 травня 2007 року, яким
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженець і житель м.
АДРЕСА_1, з середньою спеціальною
освітою, засуджений за ч.4 ст.
296 КК України до 4 років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від
відбування покарання з випробуванням,
якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього згідно
ст. 76 КК України обов'язки: не
виїжджатиме за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів
кримінально-виконавчої системи,
повідомлятиме їх про зміну місця проживання, роботи і навчання, періодично з'являтиметься у ці органи для реєстрації.

Вироком вирішено
долю речових доказів, -

встановила :

ОСОБА_2
визнаний винним у тому, що біля 18 год. 11 червня 2006
року в с. Новостав Луцького
району, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, умисно, грубо порушуючи громадський порядок і, виражаючи явну неповагу до суспільства, вчинив хуліганство, що супроводжувалось особливою зухвалістю. А
саме: з хуліганських спонукань пристав до ОСОБА_3., в нецензурній формі став висловлювати погрози
заподіяти тілесні ушкодження. При цьому,
розбивши пляшку, направив гострі
її кінці на даного потерпілого.

Продовжуючи
свої дії, безпричинно зупинив
велосипедиста ОСОБА_5, зіштовхнувши того
з велосипеда. В результаті цього той впав і вдарився руками об асфальт, отримавши фізичну біль.

У
відповідь на зауваження ОСОБА_4 припинити протиправні дії, ОСОБА_2 умисне вдарив того кулаком в
обличчя, заподіявши фізичний біль, та спровокував загальну бійку між своїм
товаришами та жителями села.

Засуджений
ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_1
в своїй апеляції прохають вирок щодо
ОСОБА_2 скасувати, а
справу провадженням

закрити
за відсутністю події злочину. Вважають,
що досудове та судове слідство проведено не об'єктивно, суд дав невірну оцінку зібраним доказам та
зроблено висновки, які не відповідають
фактичним обставинам справи. Вважають,
що засуджений оборонявся від нападу і діяв в межах необхідної оборони.
Тому просять вирок щодо нього скасувати,
а справу провадженням закрити за відсутністю події злочину.

Заслухавши
доповідача, який доповів суть
вироку, ким і в якому обсязі він
оскаржений, виклав доводи апеляції, засудженого ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_1, які підтримали апеляцію, міркування прокурора про залишення вироку без
зміни, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до часткового
задоволення.

Органами
досудового слідства та судом першої інстанції повно і всебічно досліджені всі
докази по справі та правильно встановлено фактичні обставини вчинення ОСОБА_2
злочину.

Так, сам засуджений ствердив факт знаходження його
в той день в нетверезому стані. Він показав,
що у відповідь на звістку про побиття його друзів жителями с.
Новостав, вирішив
захистити тих, для чого озброївся
розбитою пляшкою. Зупинив автомашину ОСОБА_3.,
гадаючи, що її пасажири побили
його товаришів.

Показання
ОСОБА_2 про вчинений щодо нього напад і оборонний характер його дій спростовано
показаннями потерпілих ОСОБА_3.,
ОСОБА_5, ОСОБА_4, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7
З них встановлено, що саме даний
засуджений спровокував бійку між його приятелями та жителями с Новостав.
Пристав до ОСОБА_3. Висловлював погрози вбити та порізати того, розмахуючи перед обличчям даного потерпілого „розочкою" з розбитої для
цього пляшки. Скинув з велосипеда ОСОБА_5,
в результаті чого той впав,
вдарившись об асфальт. Наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_4 у відповідь
на пропозицію останнього припинити свої дії.

З
показань даних осіб, свідків ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10.
вбачається, що загальна бійка
розпочалась після вищевказаних дій засудженого.

Виходячи
з вищевказаних доказів, суд прийшов до
правильного висновку про грубе порушення ОСОБА_2 громадського порядку з мотивів
явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю,
тобто про вчинення ним хуліганства.

Правильно
встановивши всі обставини вчинення злочину,
суд дав невірну юридичну оцінку діям ОСОБА_2, кваліфікуючи їх за ч. 4 ст.
296 КК України.

Як
вбачається із змісту ч. 4 ст. 296 КК України, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про
хуліганство», вирішуючи питання щодо
наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної
зброї чи іншого предмета, спеціально
пристосованого або заздалегідь

заготовленого
для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4
ст. 296 КК України ця
кваліфікуюча ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів
заподіяв, чи намагався заподіяти тілесні
ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських
дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров'я громадян.

Як
встановлено судом, ОСОБА_2 лише
демонстрував розбиту пляшку, погрожуючи
потерпілому ОСОБА_3 розправою. В ході протиправних дій даний предмет
застосувати не намагався. А тому, на
думку колегії суддів, його хуліганські
дії не були поєднані з застосуванням предмета,
спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. В зв'язку з
чим їх слід кваліфікувати за ч. 1
ст. 296 КК України, а не за ч. 4 цієї ж статті, як це зробив суд. Тому, з врахуванням наведеного, колегія суддів змінює вирок щодо даного
засудженого, відповідно знижуючи йому
покарання.

Керуючись ст. 365-366 КПК України, колегія суддів судової палати, -

ухвалила:

Апеляції
засудженого ОСОБА_2 та в його інтересах захисника ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Вирок
Луцького міськрайонного суду від 18 травня 2007 року щодо ОСОБА_2 змінити:
перекваліфікувати його дії з ч. 4
ст. 296 КК України на ч. 1 ст.
296 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року
обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від
відбування даного покарання з випробуванням,
якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього згідно
ст. 76 КК України обов'язок
періодично з'являтись в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

В
останній частині вирок залишити без зміни.