Справа № 196/13/15-к
№ провадження 1-кп/196/13/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2015 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Караганда, громадянина України, маючого повну середню освіту, не працюючого, розлученого, не військовозобов`язаного, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
10 грудня 2014 року, в першій половині дня, точного часу слідством не встановлено, гр. ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, прибув до домоволодіння, що належить гр. ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_1 , зі сторони городу, зайшов в частково огороджений парканом двір за вищевказаною адресою, де втілюючи свій злочинний намір, усвідомлюючи, що за ним ніхто не спостерігає і його дії являються таємними для сторонніх осіб, умисно шляхом вільного доступу, викрав 1 металевий прут довжиною 6 метрів та діаметром 18 мм, вартістю 144 грн. Після чого, вищевказані речі виніс за межі вищевказаного домоволодіння та розпорядився на свій розсуд.

Зразу ж після цього, 12 грудня 2014 року, ОСОБА_4 , маючи єдиний продовжуваний намір на вчинення крадіжки чужого майна, знову зайшов на територію вищевказаного домоволодіння, де умисно, таємно викрав 1 металевий прут, довжиною 6 метрів та діаметром 18 мм, на загальну суму 144 грн., чим спричинив гр. ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 288 грн.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст.185 ч.1 КК України, як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) із завданням потерпілому гр. ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 288 грн.

Цивільний позов не заявлено. Матеріальна шкода добровільно відшкодована в ході досудового розслідування.

05 січня 2015 року між обвинуваченим та потерпілим була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, матеріальну шкоду добровільно відшкодував шляхом повернення викраденого майна, обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.185 ч.1 КК України, а саме як ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) із завданням потерпілому гр. ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 288 грн., істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням і визначенням іспитового строку терміном 1 рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Також, обвинуваченому роз`яснені наслідки укладання та затвердження угоди, обмеження щодо права оскарження вироку, роз`яснені наслідки невиконання взятих на себе обвинуваченим обов`язків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ст.185 ч.1 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню, оскільки не суперечить кримінально-процесуальному законодавству, і призначення покарання обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.373, 374, 394, 395, 468, 469, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 05 січня 2015 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 року.

На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням і визначенням іспитового строку терміном 1 рік позбавлення волі.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з подачею апеляції через районний суд.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_6