Справа № 1-24/08 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
травня 2008 року
Ємільчинський районний суд Житомирської області

в
складі: головуючої
судді Прищепи Т.П.

при секретарі Євтушок
М.Т.

з участю прокурора Сьомко Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт
Ємільчине кримінальну
справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Рясне, жителя АДРЕСА_1

, українця,
громадянина України, освіта середня, не працюючого,

розлученого, раніше не судимого,
військовозобов'язаного,

за ч. 1 ст. 164 КК України, -

в с т а н о в и в:

Згідно
виконавчого листа № 2-207 від 22 жовтня 1998 року, ОСОБА_1. повинен сплачувати
аліментну плату на користь ОСОБА_2для утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2в розмірі ј частини всіх видів
заробітку (доходу), але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян,
до його повноліття. Однак починаючи з
30 листопада 2006 року підсудний злісно ухиляється від сплати аліментів
на утримання неповнолітнього сина, не працює, на попередження державного
виконавця про погашення заборгованості не реагує, матеріальної допомоги дитині
не надає, участі у його вихованні не приймає, і як результат на 01 лютого 2008
року заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина становить 2354,70
гривень.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1., свою вину у скоєнні злочину
передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, визнав повністю і пояснив суду, що після
звільнення з роботи на залізниці, не сплачує аліментів, причиною непогашення
заборгованості по сплаті аліментів стала суперечка з колишньою дружиною, після
якої він принципово вирішив не сплачувати аліменти на утримання сина, хоч йому
відомо, що він повинен сплачувати призначені рішенням суду аліменти. Проживає
за рахунок тимчасових підробітків в односельців та заробітків у м. Києві,
отримує заробітну плату близько 1000 грн за дві неділі.

Потерпіла
ОСОБА_2. в судовому засіданні пояснила, що перебувала в шлюбі з ОСОБА_1., від
шлюбу мають трьох синів, два старші повнолітні, а на меншого ОСОБА_1. повинен платити
аліменти, однак не сплачує, робить життя дітей не стерпним, зловживає спиртними
напоями. Має заробітки в м. Києві, однак дитині матеріальної допомоги не надає,
участі у вихованні не приймає, хоч їй відомо, що отримує заробітну плату. Коли
приїзджає в село, то всю заробітну плату пропиває.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 299 КПК
України за згодою підсудного ОСОБА_1., який визнав вину в інкріминованому
злочині повністю, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих
фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються обмежившись дослідженням
матеріалів справи.

Крім повного визнання вини
підсудним, його вина у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
підтверджується матеріалами кримінальної справи:

- копією виконавчого листа № 2-207
від 22 жовтня 1998 року з якого слідує, що за рішенням суду ОСОБА_1. повинен
сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2. для утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не
менше Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян до його повноліття (а.с.
6-7);

- розрахунком заборгованості по
аліментах у відношенні ОСОБА_1. з якого видно, що заборгованість станом на 01 лютого
2008 року становить 2354,70 гривень (а.с. 5);

- заявами ОСОБА_2. в яких вона
просить притягнути ОСОБА_1. до відповідальності за злісне ухилення від сплати
аліментів на її користь для утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 (а.с.
11-12);

- поданням державної виконавчої
служби Ємільчинського районного управління юстиції, з якого слідує, що ОСОБА_1.
ухиляється від сплати призначених рішенням суду аліментів, ніде не працює і
заборгованість по аліментам з 30 листопада 2006 року по 01 лютого 2008 року становить
2354,70 гривень (а.с. 20);

- довідкою з Ємільчинського
районного центру зайнятості, в якій вказується, що підсудний станом на 29 січня
2008 року в центрі як безробітний не зареєстрований (а.с. 22).

Суд, аналізуючи зібрані по справі
докази, вину підсудного ОСОБА_1 . вважає доведену повністю, його дії кваліфікує
за ч. 1 ст. 164 КК України, які
виразились в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на
утримання неповнолітнього сина.

При обранні міри покарання
підсудному, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та
обтяжують покарання.

За місцем проживання підсудний характеризується негативно.

Відповідно до ст. ст. 66, 67 КК
України, обставин які пом'якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

З
урахуванням всіх обставин справи, особи підсудного, що вчинив злочин невеликої тяжкості, суд
прийшов до висновку про необхідність
призначення покарання у виді
обмеження волі.

Цивільний
позов по справі не заявлено, судових
витрат та речових доказів по
справі не має.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323-324 КПК України суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1
визнати винним за ч. 1 ст. 164
КК України і призначити йому
покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу
вироку в законну силу обрати - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Житомирської області через Ємільчинський районний суд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя

Ємільчинського районного суду Т.П.
Прищепа