Справа №1-105
В И Р О К

іменем України

23 травня 2007 року
місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Войтко Ю.Б.

при секретарі
Томенко І.В.

з участю прокурора
Гантімурової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу про
обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя
міста Вінниці, АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою спеціальною
освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

28 травня 1998 року Староміським районним судом міста Вінниці за ст.ст.140
ч.3, 46¹ КК України до 3 років позбавлення
волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

19 березня 1999 року Замостянським районним судом міста Вінниці за
ст.ст.140 ч.2, 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі (звільнений
30 травня 2001 року відповідно до постанови Гусятинського районного суду
Тернопільської області від 29 травня 2001 року на підставі ст.52 КК України
умовно-достроково на 1рік 3 дні);

10 травня 2002 року Вінницьким районним судом Вінницької області за
ст.ст.186 ч.2, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

19 вересня 2002 року Замостянським районним судом міста Вінниці за
ст.ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі (звільнений 08
червня 2006 року відповідно до постанови Вінницького районного суду Вінницької
області від 31 травня 2006 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково
на 10 місяців 18 днів);

за ознаками ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звільнившись з місць позбавлення волі 08 червня 2006 року
відповідно до постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 31
травня 2006 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на 10 місяців
18 днів під час дострокового звільнення від відбування покарання продовжив
злочинну діяльність.

Так, ОСОБА_1 08 листопада 2006 року в період часу з 16 години 00 хвилин до
16 години 30 хвилин в місті Вінниці з метою заволодіння чужим майном пройшов до
приміщення цеху по ремонту стрічкових пил, що належить приватному підприємцю
ОСОБА_2 та знаходиться по Немирівському шосе 76, де шляхом розбиття скла вікна
проник всередину приміщення, звідки таємно викрав стрічкову пилу довжиною 75
погонних метри вартістю 27,00 гривень за погонний метр на суму 2025,00 гривень
та стрічкову пилу довжиною 57 погонних метри вартістю 24,00 гривень за погонний
метр на суму 1368,00 гривень, а всього належного приватному підприємцю ОСОБА_2
майна на загальну суму 3393,00 гривень, чим заподіяв останньому майнову шкоду
на зазначену суму.

Крім цього ОСОБА_1 20 листопада 2006 року біля 14 годин 00 хвилин в місті
Вінниці з метою заволодіння чужим майном, пройшов до будинку матері АДРЕСА_1,
після чого шляхом пошкодження дверного замка проник всередину житлового будинку
ОСОБА_3, звідки таємно викрав відеомагнітофон «LG L-216» вартістю 343 гривні та
гроші в сумі 200 гривень, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на суму 543
гривні.

Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_1 21 листопада 2006 року біля 16
години 00 хвилин в селі Щітки Вінницького району Вінницької області перебуваючи
всередині житлового будинку ОСОБА_4 по вулиці АДРЕСА_2, з метою заволодіння
чужим майном, скориставшись тимчасовою відсутністю господаря будинку таємно
викрав мобільний телефон «Nokia-3220» вартістю 646 гривень, чим заподіяв
потерпілій майнову шкоду на зазначену суму.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованих злочинах
визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчиняв зазначені
злочини за умов та при обставинах, викладених в обвинувальному висновку.

Потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що він є приватним підприємцем та його
діяльність заключається в реалізації виробів з металу. Він орендує виробниче
приміщення по Немирівському шосе 76. 08 листопада 2006 року йому зателефонував
слюсар цеху ОСОБА_5 та повідомив про викрадення двох стрічкових пил. При огляді
приміщення він дійсно виявив крадіжку двох пил - довжиною по 75 та 57 метрів.

Представник потерпілої ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_3 підтримує свої
покази надані досудовому слідству та просить суд підсудного покарати не суворо.
З оголошених пояснень потерпілої ОСОБА_3 судом встановлено, що з вересня 2006 року
її син не проживав разом з нею та ключів від будинку в нього не було. Вона не
давала ОСОБА_1 ключів, оскільки боялась, що він з будинку повиносить всі речі.
20 листопада 2006 року вона біля 19.00 годин повернулась додому та виявила
пошкодження вхідних дверей. Пройшовши всередину будинку вона виявила крадіжку
відеомагнітофона та грошей в сумі 200 гривень, після чого викликала працівників
міліції.

З оголошених пояснень потерпілої ОСОБА_4 судом встановлено, що 21 листопада
2006 року до неї додому прийшов її давній знайомий ОСОБА_1. Під час перебування
в будинку він попросив у неї мобільний телефон для дзвінка, на що вона
погодилась. Після розмови вона поклала телефон на холодильник, а сама вийшла на
подвір'я, оскільки її покликали. Невдовзі ОСОБА_1 також вийшов та через деякий
час пішов додому. Зайшовши в будинок вона виявила пропажу телефону, в чому
відразу запідозрила ОСОБА_1. Догнавши його на зупинці маршрутного таксі, вона
обшукала його, однак телефону не знайшла, після чого звернулась до працівників міліції.

У зв'язку з заявою підсудного про повне визнання вини на підставі ст.299,
301¹
КПК України суд вважає за недоцільне здійснювати допит
свідків та досліджувати письмові докази і при цьому підсудному роз'яснено, що в
такому випадку він буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні
обставини в апеляційному порядку.

На думку суду дії ОСОБА_1, направлені на викрадення майна з будинку ОСОБА_3
та з приміщення виробничого цеху приватного підприємця ОСОБА_2, що виразились в
таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням
в житло та інше приміщення, слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, а його
дії направлені на викрадення мобільного телефону ОСОБА_4, що виразились в
таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно - за ч.2 ст.185 КК України
та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході судового та досудового
слідства.

При призначенні виду та розміру покарання суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпечності вчинених злочинів, що відповідно до ст. 12 КК України
вони віднесені до злочинів різного ступеню тяжкості та при цьому один з них є
тяжким, особу винного, його вік, що ОСОБА_1 раніше неодноразово судимий, вчиняв
злочини під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
негативно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога
та психіатра не перебуває, думку потерпілих щодо обрання покарання підсудному.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом'якшують покарання
підсудного, суд встановив визнання вини, сприяння в розкритті злочину.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання
підсудного, судом не встановлені.

Сукупність даних про обставини вчинення злочинів та особу винного дають
суду підстави вважати, що ОСОБА_1 представляє підвищену суспільну небезпеку та
його виправлення і перевиховання можливе виключно в умовах ізоляції від
суспільства, через що йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції
статті. Також при призначенні покарання слід застосувати положення ст.70 КК
України призначивши покарання за сукупністю злочинів, а при призначенні
остаточного покарання слід застосувати положення ст.71 КК України, частково
приєднавши до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком
Замостянського районного суду міста Вінниці від 19 вересня 2002 року.

З підсудного слід стягнути судові витрати за проведення експертиз, які
підтверджено матеріалами справи.

Потерпілими ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заявлено позови про відшкодування майнової
шкоди. Враховуючи визнання вини підсудним та розмірів цивільного позову, на
думку суду позовні вимоги підлягають до задоволення в повному об'ємі.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.185
ч.2, 185 ч.3 КК України та призначити покарання:

за ч.2 ст.185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

за ч.3 ст.185 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів покарання ОСОБА_1
визначити шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким у вигляді 4
(чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати
невідбуту частину покарання за вироком Замостянського районного суду міста
Вінниці від 19 вересня 2002 року та остаточне покарання призначити у вигляді 4
(чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку покарання рахувати з моменту затримання - з 08 грудня 2006
року.

Заявлені у справі позови про відшкодування майнової шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь:

- ОСОБА_2 - 3393 (три тисячі триста дев'яносто три) гривні 00 копійок у
відшкодування майнової шкоди;

- ОСОБА_4 - 646 (шістсот сорок шість) гривень 00 копійок у відшкодування
майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на корись НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області
(код 24525055, Банк УДК у Вінницькій області, рахунок 0019, МФО
802015) судові витрати за проведення:

- товарознавчої експертизи №973 від
11 грудня 2006 року в розмірі 258 (двісті п'ятдесят вісім) гривень 92 копійки;

- товарознавчої експертизи №126 від 01 лютого 2007 року в розмірі 258
(двісті п'ятдесят вісім) гривень 92 копійки;

- товарознавчої експертизи №231 від 01 березня 2007 року в розмірі 258
(двісті п'ятдесят вісім) гривень 92 копійки,

а всього 776 (сімсот сімдесят шість) гривень 76 копійок.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишити
тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом
15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, в
той самий строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя:

Вирок постановлено в нарадчій кімнаті.

Суддя: