Справа № 183/1535/15
№ 1-кп/183/283/15
В И Р О К
іменем України
24.03.2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000126 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Новотроїцького району Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2008 та 2010 року народження, сержанта військової частини польова пошта НОМЕР_1 , не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

04 квітня 2014 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (дислокується у АДРЕСА_2 ) сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, та призначено на посаду оператора обчислювача взводу управління командира дивізіону гаубичного самохідно артилерійського дивізіону.

Сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

4 вересня 2014 року так і в подальшому сержант ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитися від проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 під час мобілізації на особливий період, умисно, самовільно залишив розташування військової частини, свої службові обов`язки не виконує, час проводив на власний розсуд у м. Запоріжжі, про своє місце знаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, не приймаючи мір для повернення до військової частини.

18 лютого 2015 року сержант ОСОБА_4 самостійно прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та заявив про себе.

Таким чином, у період з 4 вересня 2014 року по 18 лютого 2015 року сержант ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та без поважних причин ухилявся від проходження військової служби тривалістю понад один місяць.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у тому, що він був поранений у спину під час проведення АТО, після шпиталю повернувся до військової частини і не зміг знову повернутися до зони АТО, оскільки був психологічно розгублений і не знав, що робити, тому 04.09.2014 року самовільно залишив військову частину та перебував за місцем мешкання, коли фізично одужав та психологічно заспокоївся самостійно повернувся до розташування частини 18.02.2015 року. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним самовільного залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць за ч. 3 ст. 407 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття, з`явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_4 вину визнав повністю, раніше не судимий, за місцем мешкання та служби характеризується задовільно, має на утриманні двох малолітніх дітей, дає суду підстави для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 1 рік.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1