Справа № 466/3204/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001692 від 23.09.2013 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освіта, військовозобов`язаного, не працюючого, розлученого, має на утриманні малолітню дитину доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

що обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , згідно рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2011 року, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень, щомісячно, починаючи з 20.10.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Будучи ознайомленим з даним рішенням, яке вступило в законну силу 08.12.2011 року, в період часу з 20.10.2011 року по 31.03.2015 року, ОСОБА_4 не реагуючи на попередження державного виконавця, умисно злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своє малолітньої дочки.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , посягаючи на право малолітньої дитини на повноцінне життя та всебічний розвиток, умисно, грубо порушив свої обов`язки щодо утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , передбачені ст. 51 Конституції України та ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України.

В наслідок несплати обвинуваченим ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 з 20.10.2011 року по 31.03.2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 7 450 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, та пояснив суду, наступне, він музикант але в теперішній час не працює, та не має доходу, намагається знайти роботу за фахом. Також зазначив що з дитиною не бачиться, будь якої допомоги на утримання дитини не надає. До дитини не байдужий, але все трапилось через відсутність доходу. На теперішній час живе з іншою жінкою, яка його утримує. Зі слів обвинуваченого має на утриманні ще одну неповнолітню дитину від першого шлюбу, але підтвердити це документально можливості не має. Йому прикро що він не може утримувати своєї дитини. Просив суворо не наказувати, в майбутньому буде намагатися погасити заборгованість та сплачувати аліменти.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила на адресу суду заяву в якій вказала, що проживає далеко за межами Львова та не має змоги з`явитись в судове засідання, просить розглянути кримінальну справу за її відсутності, та застосувати покарання відповідно до вимог закону (а.с 16).

Зважаючи на те, що підсудний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінально процесуального кодексу України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення встановлена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України Кримінального кодексу України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_4 скоїв злочин невеликої тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який на момент скоєння кримінального правопорушення не працював, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданого Смотрицькою селищною радою Дунаєвецького району Хмельницької області про що в Книзі реєстрації народжень 24 січня 2011 року зроблено актовий запис № 3 (а.с. матеріалів 82); згідно довідки Департамента охорони здоров`я Львівської облдержадміністрації ОКЗ ЛОР «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер» №16/3-1692 від 15.09.2014 року на обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.с. матеріалів 70) та довідки Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру № 2760 від 17.09.2014 року у лікаря психіатра на диспансерному обліку не перебуває (а.с. матеріалів 71), за місцем реєстрації характеризується позитивно (а.с. матеріалів 64).

На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та вважає необхідним призначити йому покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за скоєне, у виді громадських робіт, так як саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Згідно зі статтею 66 Кримінального кодексу України суд вважає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання, передбаченими ст. 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 71, 373,374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, при цьому відповідно ч. 3 ст. 394 Кримінально процесуального кодексу України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 Кримінально процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СуддяОСОБА_1