Вирок
Іменем України
08.05.2015 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 0002702 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полоничі Бузького району Львівської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.02.1996 року Шевченківським районним судом м. Львова за ст.17, ст. 140 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки;

- 11.02.2011 року Галицьким районним судом м. Львова за ч.1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 11 лютого 2011 року судимий Галицьким районним судом м. Львова за ч.1 ст. 187 КК України до 3-х років позбавлення волі, на шлях виправлення не став, а знову, повторно, вчинив новий умисний злочин проти власності.Так, приблизно 21 серпня 2014 року, близько 12:00 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, проник в будинок АДРЕСА_2 , де з коридору першого поверху, повторно, таємно, викрав одну «васервагу» - інструмент для вимірювання рівності поверхні, довжиною 1 м, вартість якої, зі слів потерпілого, становить 250 гривень, одну «васервагу» довжиною 0,5 м, вартість якої, зі слів потерпілого, становить 180 гривень та два «правила» - інструмент для вирівнювання штукатурки, довжиною 2.5 м, вартість одного, зі слів потерпілого, становить 300 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1030 гривень.Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло.
Крім цього, 30 серпня 2014 року, близько 16:00 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом злому навісного замка вхідних дверей, проник в будинок АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно, викрав телевізор торгової марки "SEG" моделі "Premium" серійний номер №01500008, який належить потерпілому ОСОБА_6 , вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №9/339 від 13.09.2014 року, станом на 30.08.2014 року становила 600 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 600 гривень, однак свій умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі та не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий при виході з подвір`я вказаного будинку ОСОБА_7 , який припинив злочинну діяльність ОСОБА_4 . Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, від дачі пояснень відмовився пояснивши, що повністю погоджується з обвинувальним актом, щиро розкаявся та просить суворо не карати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні просить з врахуванням особи обвинуваченого, який на час вчинення злочину був обмежено осудним, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував збитки, застосувати до нього ст.69 КК України та призначити покарання у вигляді 1 року 2 місяців позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що на протязі приблизно 2-х років працює на будівництві у м. Львові, де тимчасово у робочі дні проживає в будинку АДРЕСА_2 , де разом з своїми односельчанами проводив ремонтні роботи у кв. АДРЕСА_3 . У дану квартиру привіз з дому свій телевізор торгової марки "SEG" моделі "Premium". Після припинення ремонту у квартирі АДРЕСА_4 , його з односельчанами запросив проводити ремонт у будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_8 , який домовився з ОСОБА_9 , що потерпілий з односельчанами тимчасово буде проживати у квартирі по АДРЕСА_2 . 18.08.2014 року він разом з товаришами поїхав додому, на два тижні, оскільки тимчасово не було роботи, а двері будинку закрили на навісний замок. 01.09.2014 року вони повернулись до АДРЕСА_4 , де виявили, що на вхідних дверях висить новий замок, до якого в них не було ключів. Після цього він зателефонував до ОСОБА_10 та останній йому повідомив, що він 30.08.2014р. замінив замок, оскільки він затримав чоловіка, який викрав з квартири, телевізор потерпілого. Оглянувши приміщення будинку, виявили, що з коридору першого поверху невідома особа таємно викрала будівельні інструменти з алюмінію, а саме дві «васерваги» та два «правила», які належали потерпілому.Претензій до обвинуваченого не має.

Експерт ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він разом з іншими експертами проводив ОСОБА_4 судово-психіатричну експертизу. Ними було встановлено, що ОСОБА_4 в період інкримінованих йому дій не перебував у стані хворобливого розладу психічної діяльності, виявляв ознаки стану ремісії простої шизофренії з нерізко вираженим психопатоподібним дефектом. В період інкримінованих йому дій не міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Однак комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_4 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Крім цього на підставі ч.1 ст.358 КПК України за ініативою суду в судовому засіданні оголошено докази, що підтверджують вину обвинуваченого, а саме: прокол затримання ОСОБА_4 (а.с. 20-21), протокол огляду місця події (а.с. 8-11), протокол допиту ОСОБА_4 (а.с. 31).

Окрім цього, судом в судовому засіданні досліджені акт судово-психіатричної експертизи №166 від 15.01.2014р. відповідно до якого ОСОБА_4 в даний час хворобливий розладів психічної діяльності не виявляє, перебуває у стані ремісії простої шизофренії з не різко вираженим психопатопоподібним дефектом, тому за своїм станом в даний час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Може сприймати обставини, які мають значення для справи та давати по них вірні покази. В перод інкримінованих йому дій він також не перебував у стані хворобливого розладу психічної діяльності, виявляв ознаки стану ремісії простої шизофренії з нерізко вираженим психопатоподібним дефектом. Наявні у нього психічні розлади мали значний вплив у досліджуваній ситуації на раціональність прийняття рішень, передбачення наслідків своїх діянь, здатність регулювати свою поведінку. Тому у період інкримінованих йому дій він не міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 148-152).

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України доведена повністю.

Обираючи міру покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу підсудного, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на час вчинення злочину був обмежено осудний, перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері з приводу хронічного психоневрологічного захворювання з діагнозом шизофренія, проста форма, на обліку у лікара нарколога не перебуває, щиро розкаявся у скоєному, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, обставин яка б обтяжувала покарання не встановлено, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі.

В силу вимог ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення експертних досліджень в сумі 1179,36 грн. на користь держави.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених:

ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Керуючись ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з 01.09.2014р., тобто з часу фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за залучення експертів в сумі 1179,36 грн. на користь держави.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляція через суд, який ухвалив вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особі, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку, з дотриманням вимог ст. 395 КПК України.

Суддя ОСОБА_1