Справа № 11-233/08 Головуючий
у І інстанції Клок О.М.
Категорія: ст.187 ч.3 Доповідач
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 23 травня 2008 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого - судді
Фідрі О.М.,

суддів - Силки
Г.І., Польового М.І.

з участю прокурора - Старчука
В.М.,

захисника - ОСОБА_1,

потерпілої - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні у місті Луцьку кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на
вирок Луцького міськрайонного суду від 13 березня 2008 року, яким, -

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель м. Луцька,АДРЕСА_1, українець,
громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, не працює,
раніше судимий вироком від 26 січня 2007 року за ст. 191 ч.1 КК України до
покарання у виді штрафу в розмірі 550 грн.,

засуджений за ст.187 ч.3 КК України на вісім років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання,
призначеного за даним вироком, повністю приєднано невідбуте покарання за
вироком Луцького міськрайонного суду від 26 січня 2007 року, і остаточно
призначено покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років з
конфіскацією всього майна, яке є його власністю, і штрафу в розмірі 550 грн.

Стягнуто
з ОСОБА_3. на користь потерпілої ОСОБА_2 470 грн. матеріальних збитків та 4530
грн. у відшкодування моральної шкоди.

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати

В С Т А Н О В И Л А :

За
вироком суду ОСОБА_3. визнаний винний у тому, що 5 грудня 2007 року близько 1
години, з метою вчинення нападу, проник, шляхом обману, в приміщення з ігровими
автоматами бару «Мисливець», що по вул.
Лесі Українки, 55 в м. Луцьку, де, керуючись корисливим мотивом та метою,
вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням
насильства, яке було небезпечним для життя та здоров'я особи, і полягало в
здушуванні шиї оператора ігрових автоматів ОСОБА_2, чим спричинив останній
легкі тілесні ушкодження, та поєднаний з погрозою застосувати насильство, яке є
небезпечним для життя та здоров'я особи, що полягало у висловленні погрози
задушити потерпілу, при цьому заволодівши грошима в сумі 270 грн., заподіявши
матеріальну шкоду ОСОБА_2 на вказану суму.

У
поданій на вирок апеляції засуджений ОСОБА_3. вважає кваліфікацію його дій
за ч. 3 ст.187 КК України неправильною,
заперечує нанесення тілесних ушкоджень потерпілій та проникнення у залу ігрових
автоматів, посилається на те, що висновки суду ґрунтуються на непослідовних та
суперечливих показах потерпілої, просить перекваліфікувати його дії та
пом'якшити призначене покарання.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть вироку, доводи апеляції засудженого, пояснення
захисника, який підтримав апеляцію та викладені у ній доводи, потерпілу, яка
погодилась з вироком суду і вважає суворим призначене покарання, думку
прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши за матеріалами
кримінальної справи доводи апеляції, колегія суддів судової палати прийшла до
висновку, що апеляцію засудженого слід залишити без задоволення з наступних
підстав.

Висновки
суду про доведеність вини ОСОБА_3. у вчиненні розбійного нападу з метою
заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням та погрозою застосування
насильства, що було небезпечним для життя та здоров'я потерпілої з проникненням
у приміщення, відповідають фактичним обставинам справи, обґрунтовані зібраними
у справі, всебічно дослідженими та правильно оціненими судом доказами.

Посилання
засудженого в апеляції на неправильну кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 187 КК
України спростовуються наступним.

Як свідчать зібрані у справі докази, для заволодіння грошима ОСОБА_3.
застосував до потерпілої ОСОБА_2 погрози та насильство, небезпечне для життя та
здоров'я останньої, що полягали у погрозах позбавити життя та здушуванні шиї
рукою. В ході досудового слідства та в судовому засіданні засуджений не
заперечував, що вимагаючи у потерпілої гроші, рукою здушував її за шию
(а.с.38). Потерпіла також показала, що ОСОБА_3., схопивши її за шию рукою,
вимагав дати гроші та погрожував, що задушить. Згідно висновку судово-медичної експертизи у потерпілої
виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці кута нижньої щелепи
зліва, які віднесено до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_3. винним у
вчиненні розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_2.

В ході досудового слідства засуджений показав, що адміністратор ОСОБА_2.
просила його залишити залу ігрових автоматів, що він і зробив. Коли він хотів
знову увійти в приміщення, а потерпіла його не впустила, то вигадав про згубу
гаманця, і так зайшов у приміщення (а.с. 25). В судовому засіданні потерпіла
підтвердила, що вдруге впустила ОСОБА_3. в приміщення лише для того, щоб він
знайшов загублений гаманець, але ніякого гаманця там не було і ОСОБА_3. напав
на неї.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_3.
були спрямовані на проникнення у приміщення з метою вчинити розбійний напад. А
тому посилання засудженого на те, що він домовлявся з потерпілою, що прийде
пізніше грати на автоматах, оскільки заклад працює цілодобово, не відповідають
дійсності.

Врахувавши всі зібрані у справі докази, суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку, що саме з метою заволодіння грошима ОСОБА_3. під
вигаданим приводом проник у приміщення та вчинив напад на потерпілу ОСОБА_2.,
застосовуючи до останньої насильство, яке полягало у здушуванні шиї рукою. А
тому суд правильно кваліфікував дії
засудженого за ч. 3 ст. 187 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3. фактично визнав свою вину і
частково розкаявся у вчиненому. Разом з тим, він раніше притягувався до
кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, судимість за
який не знята і не погашена в установленому законом порядку, не працює.

Посилання засудженого в апеляції на активне сприяння розкриттю злочину як
на обставину, що пом'якшує покарання, не підтверджується матеріалами справи.

Врахувавши тяжкість вчиненого злочину, особу засудженого, обставини справи,
що пом'якшують та обтяжують покарання, відповідно до вимог статей 50, 65 КК
України суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення
ОСОБА_3. неможливе без ізоляції від суспільства. Судом призначено покарання
ближче до нижньої межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 187 КК України.

З урахуванням вищевикладеного, підстав для пом'якшення покарання
засудженому Васильченку В.Д. колегія суддів не вбачає.

А
тому, керуючись ст.ст.365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А
:

Вирок Луцького міськрайонного суду від 13 березня 2008 року щодо ОСОБА_3
залишити без змін, апеляцію засудженого - без задоволення.

Головуючий /підписи/ О.М.Фідря

Судді Г.І.
Силка

М.І. Польовий

Згідно
з оригіналом

Перший
заступник голови

Апеляційного
суду Волинської області О.М.Фідря