Справа
№ 1н-2/08
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
направлення справи на додаткове розслідування
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі :
головуючої - судді : Мазай Н.В.,
при секретарі : Возній В.В.,
з участю прокурора : Бебешка М.М.
адвокатів : ОСОБА_1,
яка вчинила суспільно небезпечне діяння:
законного представника особи, яка вчинила
суспільно небезпечне діяння : ОСОБА_4
: ОСОБА_5
представника потерпілої : ОСОБА_6
справах неповнолітніх : Жиготи Л.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Монастирище кримінальну справу про
застосування до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки смт. Макарів
Макарівського району Київської області,
українки, учениці 9 класу Макарівської ЗОШ, раніше не судимої, жительки
АДРЕСА_1, примусових заходів виховного характеру, за вчинення суспільно-небезпечного діяння
передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
В провадженні Монастирищенського районного
суду знаходиться кримінальна справа про застосування до ОСОБА_3, 1993 року народження примусових
заходів виховного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння
передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
В судовому засіданні адвокат потерпілої
ОСОБА_5 ОСОБА_1 заявив клопотання ( подавши його в письмовому вигляді) про
направлення справи на додаткове розслідування на підставі ст. 281 КПК України з
наступних підстав : слідчим в описовій частині постанови не вказано приводи та
підстави порушення кримінальної справи і результати досудового слідства, а саме
місце, час, способи, причини, мотиви та мету і наслідки злочину, при цьому; в
резулятивній частині не наведені відомості про особу та не викладено суть та
зміст скоєного злочину з кваліфікацією його відповідно до норм КК України з приведенням
до вимог ст. 64 КПК України та зазначенням усіх реквізитів притаманних до ч. 4
ст. 223 КПК України; при винесені постанови не враховані вікові та психологічні
особливості особи, не проведено психолого-психіатрично-педагогічну експертизу,
особа ОСОБА_3 абсолютно не вивчена слідчим як це вимагається ст. ст. 2, 22 КПК
України; слідчим не досліджені обставини повторного побиття потерпілої
25.02.2007 року, за таких обставин при наявності численних недоліків досудового
слідства, які суд усунути самостійно не може, оскільки це повноваження виключно
слідства відповідно до ст. ст. 114, 114-1 КПК України. В ході досудового
слідства зобов'язати слідчого та прокурора усунути недоліки досудового
слідства, що зазначені у клопотанні, а саме : привести постанову про закриття
кримінальної справи до вимог ст. 7-3 ч. 2 КПК України, по аналогії ст. 223
зазначити описову та резулятивну частину постанови, котра притаманна
обвинувальному висновку при цьому вказавши на виконання вимог п. 1-4 ст. 64 КПК
України обставини, що підлягають доказуванню в кримінальній справі, тобто
зазначити причини, мотиви та мету злочину і його наслідки; призначити
судово-психіатрично-психологічну експертизу ОСОБА_3; вирішити питання про
залучення у експертизу педагогів, які зможуть визначитись з питанням
рекомендувального типу про те, які примусові заходи виховного характеру
застосовувати до ОСОБА_3; з'ясувати роль усіх учасників події, а саме осіб, які
були з ОСОБА_3, а саме ОСОБА_7 та інш., і які на думку потерпілої були
підбурювачами до скандалу та спровокували напад на потерпілу; з'ясувати причини
повторного побиття потерпілої на другий день, тобто 25.02.2007 року, тому що
вказаний епізод взагалі не значиться в матеріалах кримінальної справи і
потерпіла виявила, що її покази з цього приводу відсутні у протоколах її
допиту; перевірити по місцю проживання та навчання ОСОБА_3 наявність подібних
дій у минулому та у теперішній час, оскільки характеристики в матеріалах справи
викликають сумнів у об'єктивності; зробити запити для встановлення характеризуючи
даних з міліції, перевірити по обліках психіатрів, вивчити меддокументи, для
вияснення патологій і перенесених травм, що необхідно, для проведення
експертизи; встановити обставину змоги матері впливати та керувати і
контролювати ОСОБА_3.
Прокурор в судовому засіданні
вважає, що заявлене клопотання не підлягає до задоволення посилаючись на те, що
в ст. ст. 7-3 та 130 КПК України не зазначено вимоги про відповідність
винесеної слідчим постанови про закриття кримінальної справи відносно
неповнолітнього та застосування до нього примусових заходів виховного
характеру вимогам до обвинувального
висновку. Крім цього, у вказаній постанові слідчим зазначено обставини, які
підлягають доказуванню. Мотиви вчиненого злочину зазначені як в постанові
слідчого так і в судовому засіданні. В матеріалах суду маються характеристики
ОСОБА_3, які не дають підстав сумніватися, що вона розуміє значення своїх дій,
покази давала послідовно, відповідала на запитання учасників процесу повно та
обґрунтовано. Згідно довідок на обліках в психоневропатолога не перебуває.
Слідчим в ході досудового слідства не було доведено епізод побиття ОСОБА_5
ОСОБА_3 повторно, тому він і не був зазначений в постанові. Вважає, що підстав,
для направлення справи на додаткове розслідування не має, оскільки
адвокатОСОБА_1 не надав доказів неповноти досудового слідства.
Потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 повністю підтримали клопотання адвокатаОСОБА_1 про
направлення справи на додаткове розслідування.
Особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_3 та
її законний представник мати ОСОБА_4, адвокат неповнолітньої ОСОБА_2 заперечують проти задоволення клопотання про
направлення справи на додаткове розслідування.
думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд вважає, що
клопотання адвоката ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, виходячи з
наступного : в частині направлення
справи на додаткове розслідування повністю, в частині процесуальних дій на
додатковому слідстві частково, враховуючи те, що :
до ч. 1 ст. 7-3 КПК України слідчий, встановивши в кримінальній справі, що
суспільно-небезпечне діяння вчинене особою у віці від 11 років і до виповнення
віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, виносить мотивовану
постанову про закриття справи та застосування до неповнолітнього примусових
заходів виховного характеру. Справа разом з постановою направляється прокурору.
до ст. 448 КПК України питання, які підлягають вирішенню судом по справах про
застосування примусових заходів виховного характеру : 1) чи мало місце
суспільно-небезпечне діяння, з приводу якого провадилося досудове слідство; 2)
чи винна у цьому діянні особа, щодо якої розглядається справа; 3) який саме
примусовий захід виховного характеру, з передбачених ч. 2 ст. 105 КК України,
має бути застосовано до цієї особи.
описової частини постанови слідчого про закриття кримінальної справи відносно
неповнолітнього та застосування до нього примусових заходів виховного характеру
24 лютого 2007 року, приблизно о 20
годині в будинку культури с. Шарнопіль
Монастирищенського району
Черкаської області, побила ОСОБА_5, причинивши останній легкі тілесні ушкодження, що
спричинили короткочасний розлад здоров'я.”
відповідності до ст. 111 КПК України досудове слідство провадиться у всіх
справах, за винятком справ про злочини, зазначені у ч. 1 ст. 27 і ст. 425 цього
Кодексу, по яких досудове слідство провадиться у випадках, коли злочин вчинено
неповнолітнім чи особою, яка через свої фізичні або психічні вади не може сама
здійснювати своє право на захист, а також коли це визнає за необхідне прокурор
чи суд.
ст. 64 КПК України при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді
кримінальної справи в суді підлягають доказуванню, зокрема : 1) подія злочину (
час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину); 2) винність
обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину; 3) обставини, що впливають
на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу
обвинуваченого,пом'якшують та обтяжують покарання; 4) характер і розмір шкоди,
завданої злочином, а також розмір витрат закладу охорони здоров'я на
стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.
Слідчим, в описово-мотивувальній
частині постанови, дійсно не зазначені в повній мірі результати досудового
слідства, а саме відсутня вказівка на способи, причини, мотиви та мету і
наслідки, суспільно-небезпечного діяння та вказівки на статтю кримінального
Кодексу України, якою це суспільно-небезпечне діяння передбачено як злочин.
В резулятивній частині постанови
відсутній опис вчиненого суспільно небезпечного діяння. Слідчим в
описово-мотивувальній частині постанови вказано, що приймаючи до уваги те, що
на момент злочину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 була неповнолітньою, про, що свідчить
копія свідоцтва про народження НОМЕР_1, видане Макарівською районною адміністрацією Київської
області, 17.12.1993 року ( а.с. 118), і на той час їй виповнилось лише 13
років, а суб'єктом злочину по ч. 2 ст. 125 КК України, являється особа, яка досягла
16-ти річного віку, тому кримінальне переслідування по даній кримінальній
справі відносно ОСОБА_3, необхідно припинити з застосуванням в подальшому до
неповнолітньої примусових заходів виховного характеру, в зв'язку з відсутністю
суб'єкту вчиненого злочину, що суперечить назві постанови та вимогам ст. 7-3
порушення, допущені на досудовому слідстві не можуть бути усунені в судовому
засіданні, оскільки їх виконання згідно норм Кримінально-процесуального Кодексу
України покладено виключно на органи досудового слідства та дізнання. Без
усунення даних порушень, допущених в ході
досудового слідства суд
не має можливості виконати вимоги ст.
448 КПК України та відповідно прийняти у справі законне та обґрунтоване
рішення. по справі, а тому,
суд вважає, що клопотання адвоката про направлення справи на додаткове
розслідування саме з цих підстав підлягає до задоволення.

Крім, цього в ході судового розгляду справи встановлено,
що потерпіла на досудовому слідстві, що підтвердила і в судовому засіданні,
давала покази слідчому про вчинення відносно неї ОСОБА_3 злочину повторно, а
саме факту побиття потерпілої 25.02.2007 року. За матеріалами справи
дослідженими в судовому засіданні, встановлено, що слідчий по вказаному епізоду
не провів розслідування та не прийняв рішення з цього приводу, а тому суд вважає, що дії в постанові
відображені не в повній мірі і суд позбавлений можливості приймати рішення по
даному факту.

Суд вважає, що
направлення справи на додаткове розслідування з інших підстав, вказаних
адвокатом в клопотанні не підлягає до задоволення, виходячи з наступного :

Статтею 76 КПК
України передбачений вичерпний перелік підстав обов'язкового призначення
експертизи, що не має місце у даній
кримінальній справі.

Крім цього, згідно
з пп. б) п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 31.05.2002
року “ Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів
виховного характеру” під час провадження досудового слідства та розгляду судом
справи про застосування примусових заходів виховного характеру крім обставин
зазначених у ст. 64 КПК України, підлягають з'ясуванню стан здоровся та рівень
загального розвитку неповнолітнього ( за наявності даних про його розумову
відсталість, не пов'язану із психічним захворюванням, слід з'ясовувати чи
здатний він повністю усвідомлювати значення своїх дій і якою мірою може
керувати ними, для чого в разі необхідності призначається експертиза за участю
спеціалістів у галузі дитячої та підліткової психології або ж експертів-психіатрів).

У суду відсутні відомості про вказані обставини, а також
згідно матеріалів досліджених в судовому засіданні, які характеризують особу,
яка вчинила суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_3. ( а.с. 114-121) у суду не
виникло сумнівів у її адекватності та можливості розуміти значення своїх дій та
керувати ними, а тому суд вважає, що клопотання адвоката про призначення в ході
досудового слідства судово-психіатричної-психологічної експертизи ОСОБА_3 та
відповідно залучення до проведення експертизи педагогів не підлягає до
задоволення.

Враховуючи вищевикладене і клопотання адвоката в частині
перевірки по обліках психіатра, вивчення мед документів, для з'ясування
патологій, як і перенесених травм, не підлягає до задоволення.

Крім цього, у суду не має підстав сумніватись у
об'єктивності характеристик ОСОБА_3, які маються в матеріалах справи ( а.с. 120
-121), а тому клопотання адвоката про перевірку по місцю проживання та навчання
ОСОБА_3 наявність подібних дій у минулому та й теперішній час не підлягає до
задоволення.

Адвокатом в клопотанні не конкретизовано, яким чином та,
що мається на увазі під пунктом “ встановити обставину, а саме змогу матері
впливати та керувати і контролювати ОСОБА_3., оскільки в матеріалах справи
маються характеристики матері ОСОБА_4 ( а.с. 122-123), а тому клопотання в цій
частині не підлягає до задоволення, оскільки ґрунтується виключно на враженні
адвоката, яке склалося в ході розгляду справи, а саме “те, що ОСОБА_3
відноситься до некерованих осіб і може вчиняти непродумані дії та скоїти
рецидив”.

Клопотання в частині з'ясування ролі
ОСОБА_7 у даній події не підлягає до задоволення, оскільки в матеріалах справи
мається постанова про припинення кримінального переслідування по окремому
епізоду, відносно окремої особи, а саме ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України, яка
ніким не оскарження та чинна. Крім цього, адвокат мав можливість заявити клопотання про їх
детальний допит в судовому засіданні.

Враховуючи
вищевикладене суду вважає за необхідне клопотання адвоката задоволити частково,
справу направити на додаткове розслідування в ході якого органу досудового
слідства необхідно: перевірити покази ОСОБА_5 з приводу побиття її ОСОБА_3
25.02.2007 року та дати їм належну юридичну оцінку; виконати вимоги п. 1-4 ст. 64 КПК України, а саме зазначити в повній
мірі обставини, які підлягають доказуванню в кримінальній справі; привести
постанову про закриття кримінальної справи у відповідності до вимог ст. 7- 3
КПК України.

Керуючись
ст. ст. 22, 64, 111, 130, 273, 281 КПК
України, Постановою Пленуму Верховного Суду України “ Про практику розгляду
судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру” суд, -

п о с т а н о в
и в :

Клопотання адвоката задоволити частково.

Постанову органу досудового слідства від 28 січня 2008 року про закриття кримінальної
справи відносно неповнолітнього та застосування до нього примусових заходів виховного
характеру скасувати.

Кримінальну справу направити на додаткове розслідування в ході якого :

1. Перевірити
покази ОСОБА_5 з приводу побиття її ОСОБА_3 25.02.2007 року та дати їм належну
юридичну оцінку.

2.
Виконати вимоги п. 1 - 4 ст. 64 КПК України, а саме зазначити обставини, які
підлягають доказуванню в кримінальній справі : подія злочину ( причини, мотиви,
мету, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

3. Привести постанову про закриття кримінальної
справи у відповідності до вимог ст. 7-

3 КПК України.

В
іншій частині в задоволенні клопотання адвокатаОСОБА_1, відмовити.

За
результатами додаткового слідства дати зібраним у справі доказам належну
юридичну оцінку, вирішити питання про подальший рух справи.

Копію
постанови направити прокурору Монастирищенського району, в Монастирищенський РВ
УМВС України в Черкаській області та учасникам процесу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області протягом 7 їдіб з дня її проголошення через районний суд.

Суддя
: Н.В.
Мазай