У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України у складі :

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Гошовської Т.В., Кривенди О.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 28
лютого 2008 року кримінальну справу щодо
ОСОБА_1 за касаційними
скаргами засудженого та захисника - його
сестри ОСОБА_2, а також потерпілої
ОСОБА_3 на судові рішення у даній
справі.

Вироком
Армянського міського суду Автономної
Республіки Крим від 28 квітня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Армянська АРК, судимого

20 вересня 2006 року за ч.1 ст.119 КК

України на 4 роки обмеження волі із

застосуванням ст.75 КК України,

засуджено за ч.1
ст. 115 КК України на 14 років
позбавлення волі, а на підставі ст.71 КК України до покарання
за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком від
20 вересня 2006 року і остаточно
визначено покарання за сукупністю вироків 15 років позбавлення волі.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнано
винуватим в умисному вбивстві.

Як
визнав встановленим суд, ОСОБА_1 27
січня 2007 року, близько 21 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в
квартирі АДРЕСА_1, під час сварки зі своїм братом-близнюком ОСОБА_4, за
обставин, встановлених судом та детально наведених у вироку, завдав останньому
удар ножем в груди і у такий спосіб
позбавив його життя.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 3 липня 2007 року вирок місцевого суду змінено і пом'якшено ОСОБА_1 покарання, в
тому числі й за сукупністю вироків, до 8 років позбавлення волі.

У
касаційних скаргах засуджений ОСОБА_1, захисник ОСОБА_2, а також потерпіла ОСОБА_3
покликаються на порушення
органами досудового слідства і судом кримінально-процесуального законодавства,
що призвело, на їхню думку, до неправильного застосування кримінального закону.
За змістом скарг, вважають, що умислу на вбивство у засудженого не було, він завдав удар ножем у груди брату через
необережність, наводячи з приводу цього відповідні доводи. Порушують питання
про перекваліфікацію дій ОСОБА_1 на ст.119 КК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що у задоволенні
таких слід відмовити.

Як
убачається з матеріалів кримінальної справи, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 в умисному вбивстві ОСОБА_4,
під час конфлікту, що виник між ними, та кваліфікацію його (засудженого)
дій за
ч.1 ст. 115 КК України відповідають фактичним обставинам справи, які
встановлені з урахуванням усіх обставин справи, що мали бути взяті до уваги при
з'ясуванні дійсних обставин подій та грунтуються на зібраних у справі і
детально досліджених в судовому засіданні доказах в їх сукупності та
взаємозв'язку. І зокрема, вони грунтуються на показаннях самого
засудженого ОСОБА_1, котрий в стадії досудового слідства і в судовому
засіданні не заперечував того, що саме він
під час конфлікту, який виник під час розпивання спиртних напоїв між ним
та братом, завдав останньому удар ножем у груди і детально розповідав про
обставини вчинення цього злочину; даних
протоколу відтворення обстановки і обставин події за участю ОСОБА_1;
показаннях цілого ряду вказаних у вироку
свідків; даних висновків численних експертиз, в тому числі й судово-медичної про характер та локалізацію
заподіяних потерпілому тілесних
ушкоджень та причину його смерті;
матеріалах огляду місця події та виявлення речових доказів, а також протоколах
проведення інших слідчих дій.

Аналіз матеріалів кримінальної справи свідчить, що під час досудового
слідства і в судовому засіданні не
допущено порушень вимог кримінально-процесуального
закону, які б могли вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності
винності засудженого, як у рівній мірі й на правильність кваліфікації його дій.
Органами досудового слідства і судом досліджені всі обставини справи, які могли
мати значення для прийняття вірного рішення у справі. Висновки суду грунтуються
на достатніх та допустимих доказах.

Суди як першої, так й апеляційної інстанції ретельно перевіряли доводи
ОСОБА_1, аналогічні тим, що викладені у касаційних скаргах, про неправильну
кваліфікацію його дій і обгрунтовано
визнали їх безпідставними. Фактичні обставини справи свідчать, що ОСОБА_1 намагається у такий спосіб
уникнути відповідальності за скоєне.
Він, як свідчать матеріали справи, завдав потерпілому удар ножем не через необережність, а умисно
під час конфлікту, який виник між ним та
потерпілим, притиснувши того ліктем до
дверей шафи, коли з боку останнього було відсутнє протизаконне насильство чи
тяжка образа. А отже, мова про те, що ОСОБА_1
під час завдання потерпілому удару ножем діяв через необережність або
перебував в стані сильного душевного хвилювання чи необхідної оборони і про
перекваліфікацію його дій на норму закону, яка передбачає більш м'яке
покарання не може йти.

Що стосується призначеного ОСОБА_1 покарання, з урахуванням внесених у
цій частині до вироку місцевого суду змін судом апеляційної інстанції, то воно
є справедливим, відповідає вимогам ст. 65 КК України. Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_5,
апеляційний суд врахував як ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, так і дані про його особу, те, що він вчинив
злочин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, інші обставини, в тому
числі й ті про які йдеться у касаційних скаргах. А отже, призначене йому
покарання зі змінами апеляційного суду є справедливим, підстав для зміни
ухвали апеляційного суду у цій частині, про що йдеться у касаційних
скаргах, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 395-396 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційних скарг засудженого ОСОБА_1,
захисника ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_3
на вирок Армянського міського суду
Автономної Республіки Крим від 28
квітня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 3
липня 2007 року щодо ОСОБА_1
відмовити.

С
у д д і:

Пивовар
В.Ф. Кривенда О.В. Гошовська Т.В.