Справа № 738/914/15-к
№ провадження 1-кп/738/85/2015
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 року м. Мена
Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2015 року за №0000132, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Семенівка Менського району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: вироком Менського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2006 року за ч.3 ст.152 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково Прилуцьким районним судом Чернігівської області 28 квітня 2010 року на невідбутий строк покарання 1 рік 7 місяців 7 днів позбавлення волі; вироком Менського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2015 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину при наступних обставинах.

Так, на початку березня 2015 року близько 21-00 год. ОСОБА_3 з метою крадіжки прибув до господарства ОСОБА_6 , яке знаходиться по АДРЕСА_1 , де шляхом підбору ключа відімкнув вхідні двері, проник в будинок, звідки умисно таємно повторно викрав три металеві плити з печі опалення, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1 134,99 грн.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні крадіжки визнав, фактичні обставини цього злочину, викладені в обвинувальному акті та правову кваліфікацію дій не оспорював та показав, що точних дати та часу не пам`ятає, але не заперечує, що на початку березня 2015 року у вечірню пору доби, прийшов до господарства ОСОБА_6 , знайшов ключ, яким відімкнув двері, зайшов в будинок, звідки викрав три металеві плити з печі опалення, які продав ОСОБА_7 , отримані гроші витратив на власні потреби. Через деякий час забрав у ОСОБА_7 одну плиту та повернув потерпілій, інші дві плити ОСОБА_7 встиг комусь продати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що точних дати та часу не пам`ятає, разом з тим не заперечує, що на початку березня 2015 року ОСОБА_3 приніс йому додому три плити з печі опалення, повідомив, що ці плити належать йому і запропонував їх купити, він погодився, скільки грошей заплатив обвинуваченому не пам`ятає. Через деякий час працівники міліції вилучили з його господарства одну плиту, дві інші плити він встиг продати, кому саме не пам`ятає.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідженими в судовому засіданні.
Так, 09 квітня 2015 року потерпіла ОСОБА_6 звернулася до Менського РВ УМВС України у Чернігівській області із письмовою заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який викрав з її будинку, розташованого АДРЕСА_1 , три металеві плити з печі опалення. На підставі даної заяви 09 квітня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000132 (а.п. 33,34).

У протоколі огляду місця події від 09 квітня 2015 року зафіксовано огляд господарства по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , під час якого було встановлено місце, де знаходились металеві плити, при огляді печі було виявлено пошкодження у вигляді зриву металевих плит (а.п. 38-40).

З протоколу огляду місця події від 09 квітня 2015 року вбачається, що під час огляду господарства ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_2 , біля дверей сараю, розташованого на подвір`ї господарства, було виявлено та вилучено металеву глуху плиту розміром 70х40 см (а.п.42-44).

Як вбачається з протоколу огляду від 09 квітня 2014 року та доданої до нього фототаблиці, загальна вага металевої плити розміром 70х40, яка вилучена із господарства ОСОБА_7 , становить 19 кг 300 г (а.п. 45-47).

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що зображена на ілюстративній таблиці до протоколу огляду від 09 квітня 2015 року плита, є саме тією, яку він викрав з будинку потерпілої.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 15 квітня 2015 року № 279 середня ринкова вартість чавунної пічної плити розміром 70х40см глухої, за умови знаходження її у відповідному товарному та придатному для подальшого використання стані, при умові вільного ціноутворення на території України, за роздрібними цінами, які діяли на споживчому ринку України, станом на березень 2015 року, може складати 348,33 грн. (а.п.50-52).

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обвинувачення висунуте ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження під час судового розгляду у повному обсязі, його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст. 185 КК України як крадіжка, поєднана з проникненням у житло вчинена повторно.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Під час судового розгляду було встановлено, що обвинувачений, маючи судимість за умисний злочин, вчинив нові умисні злочини, що свідчить про наявність рецидиву злочинів, але згідно з обвинувальним актом, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого стороною обвинувачення не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він вчинив умисний тяжкий злочин під час непогашеної судимості, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, протягом 2014 року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку, за місцем проживання характеризується як такий, що схильний до вживання алкогольних напоїв, його вік, матеріальний та сімейний стан, відсутність постійної роботи, соціальні зв`язки та схильності, відношення до вчиненого, думку потерпілої, які наполягала на призначенні суворого покарання.

За повідомленням КЗОЗ «Менська центральна районна лікарня» від 16 квітня 2015 року за № 145 ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2003 року з діагнозом F70.0 та у лікаря-нарколога - з 2010 року з діагнозом F10.25.

З висновку судово-психіатричної експертизи № 349 від 28 травня 2015 року та з висновку судово-психіатричної експертизи № 350 від 28 травня 2015 року вбачається, що у ОСОБА_3 мали місце легка розумова відсталість (F70 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), але він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється; на теперішній час він здатний правильно сприймати обставини, що мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення; у ОСОБА_3 на тлі легкої розумової відсталості мають місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності (F10.2 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), у зв`язку з чим йому показане протиалкогольне лікування (а.п. 59-66).

З урахуванням обставин справи, особи винного суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 3ст. 185 КК України.

Оскільки ОСОБА_3 вироком Менського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2015 року засуджений за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, за вчинені злочини в кінці грудня 2014 року, 03 січня 2015 року, 05 лютого 2015 року, а даний злочин вчинено до винесення вироку за попередні злочини, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за сукупністю злочинів за правилами ч.4 ст. 70 КК України, а також зарахувати обвинуваченому в строк відбування покарання фактично відбуту ним частину покарання за попереднім вироком з 20 червня 2015 року по 20 липня 2015 року.

Строк відбування покарання за даним вироком обчислювати з 21 липня 2015 року.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілою не заявлений.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.

Речові докази: металеву плиту, передану потерпілій ОСОБА_6 , вважати такою, що повернута законному володільцю.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експертів у розмірі 245,52 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом частково складання покарання, призначеного за даним вироком та покарання, призначеного за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2015 року у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_3 3 (три) роки 9 (дев`ять) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 21 липня 2015 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання фактично відбуту ним частину покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2015 року з 20 червня 2015 року по 20 липня 2015 року.

Речові докази: металеву плиту, передану потерпілій ОСОБА_6 вважати такою, що повернута законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 245,52 грн.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1