Справа № 1 - 61/2008 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2008 року
м. Корсунь - Шевченківський

Корсунь - Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого
судді - Гончарука І.М.,

за участю секретаря
Таран О.В.,

прокурора
Початенко Н.В.,

підсудної ОСОБА_1,

захисника підсудної адвоката
ОСОБА_2,

потерпілого
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Корсунь - Шевченківський кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки і жительки с.
Сухини, Корсунь - Шевченківського райо­ну, Черкаської області,
громадянки Ук­раїни, українки, освіта
неповна - середня, не працюючої, не судимої, не військовозобов'язаної, паспорт ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, одруженої,
має на утриманні трьох не­повнолітніх дітей
1991 р.н., 1997 р.н., 2002 р.н., -

у вчиненні злочину передбаченому ст. 124 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 2 січня 2008 року, о 16:00
години в с. Селище, Корсунь - Шевченківського району, Черкаської області, в
трьохкімнатній квартирі, що розташована в будинку АДРЕСА_1, де вона сумісно
проживала із співмешканцем ОСОБА_3, під час сварки та бійки, яка виникла на
ґрунті неприязних відносин, після того як ОСОБА_3 руками та ногами став
наносити ОСОБА_1 тілесні ушкодження, а потім коли ОСОБА_3 замахнувся на неї
дерев'яним руків'ям від сокири, то ОСОБА_1 перевищуючи межі необхідної оборони,
вихватила у нього з рук дане дерев'яне руків'я від сокири, та умисно з
допомогою вище вказаного руків'я від сокири нанесла гр. ОСОБА_3 три удари в
область голови спричинивши при цьому потерпілому ОСОБА_3 тілесні ушкодження у
вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток черепа,
субарахноїдального крововиливу, забою головного мозку, забійних ран голови,
крововиливів обличчя, які згідно висновку судово - медичної експертизи №63 від
20.03.2008 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для
життя.

Допитана в
судовому засіданні, підсудна свою вину в пред'явленому її обвинуваченні визнала частково, пояснивши це тим що 2.01.2008 року о 15 годині
потерпілий почав вимагати в неї, щоб вона
пішла і придбала алкогольні напої. Вона відмовилася, після чого, сіла на
диван, потерпілий її схопив і почав наносити її тілесні ушкодження, вискочив на
диван, в руках він тримав руків'я від сокири і
наніс її ним декілька ударів. У відповідь на це вона вихопила дане
руків'я у нього з рук і нанесла ним йому близько трьох ударів по голові.
Руків'я в неї випало з рук, вона мала такий спустошений стан. Після чого пішла
і сіла за стіл. Чи кликав її потерпілий на допомогу її не відомо. На той момент
вона нічого не розуміла. Коли вона підійшла до потерпілого, він був весь у крові, потім від сусідів вона
викликала швидку допомогу. Коли приїхала швидка, вона поїхала з потерпілим до
районної лікарні.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини підсудною, її
вина у вчиненні злочину передбаченого ст. 124 КК України в повному обсязі
доведена в судовому засіданні та підтверджується показами потерпілого ОСОБА_3, який суду пояснив, що він з березня
2007 року сумісно проживав із ОСОБА_1 в
квартирі, що належить його батькові. За час проживання із ОСОБА_1 вони
часто сварилися, але він її не бив. При яких обставинах він отримав тілесні
ушкодження, не пам'ятає. Йому батько розповідав, що 2 січня 2008 року його
побила співмешканка спричинивши черепно-мозкову травму. Про події в цей день,
він взагалі нічого не пам'ятає крім того що разом з підсудною вживав спиртні
напої. Претензій до ОСОБА_1 він не має, цивільний позов заявляти не буде і
просить її суворо не карати.

Крім пояснень
потерпілого вина підсудної у вчиненні злочину передбаченого ст. 124 КК України
незважаючи на часткове визнання своєї вини самою підсудною в повному обсязі
підтверджується показами:

- свідка ОСОБА_4, яка суду пояснила, що 02.01.2008 року близько 15 години зі своєї квартири
вийшла підсудна яка попросила її
викликати швидку допомогу, мотивуючи це тим, що вони з потерпілим побилися. На
тілі потерпілої були тілесні ушкодження у вигляді синяків. Підсудна також сказала, що вдарила потерпілого по голові.
Через деякий час вийшла ОСОБА_5, яка потім і викликала швидку допомогу, більше
вона нічого не бачила. Раніше між потерпілим і
підсудною також були сварки.

- свідкаОСОБА_5, яка суду пояснила, що 02.01.2008 року вона вийшла на двір від того, що почула
крик підсудної про те, що вбила потерпілого. Після цього вона викликала швидку
допомогу. 02.01.2008 року підсудна була побита. Раніше підсудна і потерпілий
неодноразово вчиняли між собою бійки.

- свідка ОСОБА_6,
який суду пояснив, що 02.01.2008року він був на роботі, а коли повернувся,
зайшов до своєї сестри, і йому повідомили про те, що сталось. Потерпілий раніше
бив підсудну, останній раз в ніч з 31.12.07 на 01.01.08р.. Свідком бійки між
підсудною та потерпілим він не був.

- свідка ОСОБА_7, яка суду пояснила,
що вона свідком бійки між підсудною та потерпілим не була, лише чула про
обставини від сторонніх осіб.

Крім показів потерпілого,
свідків, незважаючи на часткове визнання своєї вини підсудною в інкримінованому
злочині її вина в повному обсязі підтверджується дослідженими судом матеріалами
кримінальної справи, а саме:

- протоколом
огляду місця події, фото таблицею до нього, під час якого в квартирі де проживає ОСОБА_3 було
виявлено та вилучено руків'я від сокири, простирадло і наволочку, на яких виявлено речовину схожу на кров;

- протоколом
огляду речових доказів, а саме: руків'я від сокири, простирадло і наволочки, на яких
виявлено речовину схожу на кров;

- висновком
експертизи № 63 від 20.03.2008 року, згідно якого у ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження
у вигляді відкритої черепно - мозкової травми, перелому кісток черепа, субарахноїдального крововиливу,
забою головного мозку, забійних ран голови, крововиливів обличчя, які відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, що небезпечні для життя.

- протоколом
відтворення обстановки та обставин події за участю обвинуваченої ОСОБА_1 яка показала,
яким чином вона 2.01.2008 року наносила тілесні ушкодження гр. ОСОБА_3;

- висновком
комплексної психолого-психіатричної експертизи № 87 від 20.02.2008 року відповідно до
якого зазначено, що ОСОБА_1 під час вчинення інкримінованих їй дій знаходилася в
стані значного емоційного напруження /фрустрації/, котрий суттєво впливав на її здатність
керувати своїми діями та
розуміти їх значення. ОСОБА_1 будь - яким хронічним психічним захворюванням,
недоумством не страждає і не страждала на період часу, до якого відноситься інкриміновані їй
діяння, на момент вчинення інкримінованих їй діянь у неї не відмічалося
проявів тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки, в її
поведінці не відображалося
психотичної симптоматики /якісних розладів сприйняття, марення, галюцинацій/, які б могли
позбавити її здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час ОСОБА_1
хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством або іншим хворобливим станом психіки не
страждає, збереженість у неї процесів
мислення, пам'яті, критичних функцій, здатність до прогнозу свідчить про її
здатність усвідомлювати свої дії і керувати ними, правильно сприймати обставини,
що мають значення по справі, приймати участь у слідчих діях та судовому процесі. За своїм психічним станом
на теперішній час ОСОБА_1 не потребує
застосування примусових заходів
медичного характеру,
передбачених ст. 94 КК України.

Оцінюючи зібрані по справі
докази, в їх сукупності на підставі повного, об'єктивного, і всебічного їх
дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що пред'явлене підсудній
обвинувачення повністю доведено, та доказано в судовому засіданні.

Дії підсудної, суд кваліфікує, як
умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_3 вчинене при
перевищенні меж необхідної оборони, тобто злочин передбачений ст. 124 КК
України.

При призначенні покарання
підсудній, суд враховує: характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого
нею злочину, який відносяться до злочину невеликої тяжкості, позитивну
характеристику по місцю її проживання, те що підсудна раніше не судима,
враховує суд при призначенні покарання і відношення самої підсудної, до
вчиненого нею діяння, яка свою вину у вчиненні злочину, визнала частково хоча
формально і сказала, що щиро кається у вчиненому. Також при призначенні
покарання суд бере до уваги і ту обставину, що підсудна наносила потерпілому
удари у життєво важливі органи, а також те що на утриманні підсудної
знаходиться троє дітей та поведінку самого потерпілого, який на протязі
тривалого часу неодноразово наносив тілесні ушкодження підсудній проживаючи з
нею разом в тому числі і напередодні подій, які були предметом розгляду
кримінальної справи.

Обставину, яка зазначена
досудовим слідством як пом'якшуюча, а саме щире каяття суд виключає, оскільки
вона відсутня так як підсудна свою вину у вчиненому визнає частково.

Обставин, які обтяжують
покарання підсудної немає

З урахуванням всіх цих
обставин, суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудної можливе без
ізоляції її від суспільства, шляхом призначення покарання не пов'язаного з
обмеженням волі.

Цивільний позов по справі не
заявлений.

Речові докази по справі: дерев'яне
руків'я від сокири, наволочка та простирадло, які знаходяться в кімнаті
зберігання речових доказів Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської
області підлягають поверненню власнику, тобто ОСОБА_3.

Судові витрати по справі
відсутні.

Керуючись ст. ст. 323, 324
КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винною у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 124 КК України, і призначити її покарання у виді двохсот
сорока годин громадських робіт.

Відбування покарання засудженій ОСОБА_1 оприділити за місцем її
проживання.

Громадські роботи полягають у
виконанні засудженою
ОСОБА_1 у вільний
від основної роботи
чи навчання час безоплатних суспільно корисних
робіт, вид яких підлягає визначенню
органом місцевого самоврядування.

Контроль за виконанням покарання
засудженою ОСОБА_1
покласти на кримінально - виконавчу інспекцію, а проведення
індивідуально-профілактичної роботи за
місцем проживання засудженої -
на органи внутрішніх справ.

Строк покарання у виді громадських робіт засудженій ОСОБА_1 рахувати в годинах, протягом яких
засуджена працюватиме за визначеним місцем роботи.

Міру
запобіжного заходу засудженій ОСОБА_1
у вигляді підписки про невиїзд, залишити попередню до вступу вироку в законну
силу.

Цивільний
позов по справі не заявлений.

Речові докази: дерев'яне руків'я від
сокири, наволочка та простирадло, які знаходяться в кімнаті зберігання речових
доказів Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області, повернути
власнику, тобто ОСОБА_3.

Судові
витрати по справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляція до
Апеляційного суду Черкаської області протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Головуючий -підпис