АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 786/1110/15-к Номер провадження 11-сс/786/230/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м. Кременчука ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 квітня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Крюківського ВМ КМВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_9 та щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України,-

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 01.11.2013 р. Крюківським районним судом Крюківського районного судом м. Кременчука за ч.1 ст.121 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,-

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши підозрюваному ОСОБА_10 залишати квартиру АДРЕСА_2 в період часу з 19 до 07 години.

Одночасно зобов`язано підозрюваного ОСОБА_11 з`являтися на виклик слідчого, суду, не відлучатися з м. Кременчука без дозволу слідчого прокурора або суду, утримуватись від спілкування з потерпілою ОСОБА_12 та носити електронний засіб контролю.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, його конкретних обставин та ходу розслідування по ньому, даних про особу підозрюваного ОСОБА_10 і його поведінки після події, указав, що прокурором під час судового розгляду не доведено необхідності застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, а тому застосував до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи невірними висновки суду про недоведеність ним наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які є необхідними і достатніми для застосування крайнього запобіжного заходу.

Зокрема, апелянт вказує, що ОСОБА_10 , маючи не зняту та непогашену судимість за тяжкий злочин проти здоров`я особи у період іспитового строку вчинив особливо тяжкий злочин проти статевої недоторканості, є схильним до вживання алкогольних напоїв, офіційно ніде не працює, не одружений, проживає у сусідньому будинку з потерпілою, що дає підстави вважати про реальну можливість для підозрюваного протиправно впливати на свідків та потерпілу, покинути місце проживання з метою переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримував апеляцію та просив про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою, вислухавши заперечення проти апеляції підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_7 , дослідивши матеріали подання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав до її задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно матеріалів досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_10 підозрюється у тому, що він 09 лютого 2015 року близько 23 год. 30 хв. у м. Кременчуці за місцем свого проживання, із застосуванням фізичного насильства зґвалтував неповнолітню потерпілу ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зміст витягу із указаного реєстру та пояснення потерпілої свідчать про те, що вона одразу вказувала на свого знайомого ОСОБА_11 , як на особу, що вчинила злочин.

У той же час видно, що питання про обрання ОСОБА_11 запобіжного заходу було ініційовано слідчим лише на третій місяць слідства 28 квітня 2015року.

Відтак в ухвалі слідчого судді правомірно вказано, що слідчий за весь цей час, окрім показань потерпілої, не зібрав достатніх доказів обґрунтованої підозри про вчинення вказаного діяння саме ОСОБА_11 , та ніяк не довів, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Зокрема, стороною обвинувачення не подано жодного доказу, що підозрюваний має наміри або вже незаконно впливав на свідків чи інших учасників кримінального провадження, що ОСОБА_13 має наміри незаконно переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити нові злочини.

В ході апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_11 надав докази про добросовісне виконання ним покладених процесуальних обов`язків, чого не заперечував і прокурор.

Натомість стороною обвинувачення не було названо жодного факту незаконного впливу підозрюваного на потерпілу ОСОБА_14 , з якою ОСОБА_10 ухвалою слідчого суді заборонено спілкування, на свідка ОСОБА_15 , є бабою підозрюваного та проживає разом з ним, чи інших свідків.

Більше того, в апеляційному суді процесуальний прокурор сам указував на те, що бабка підозрюваного насправді дає дещо інші свідчення, ніж онук, що суперечить та спростовує доводи апеляційної скарги про незаконний вплив потерпілого на хід слідства.

Колегія суддів також встановила, що лише 19 травня 2015року слідчим була винесена постанова про відібрання зразків у ОСОБА_11 для проведення імунологічної експертизи, які мали б бути відібрані першочергово. ЇЇ копію надав саме підозрюваний, який повідомив, що прибувши на виклик суду, має намір після цього здати в обласному бюро СМЄ необхідні зразки.

Згідно з нормами процесуального законодавства сама тяжкість правопорушення, його попередня кваліфікація, не є достатньою підставою для застосування крайнього запобіжного заходу. Тому з огляду на те, що у обох судових інстанціях прокурор не довів існування ризиків втечі підозрюваного, можливості впливу на свідків або іншим чином незаконно впливати на досудове розслідування, слідчий суддя місцевого суду, з урахуванням даних усіх обставин справи, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що у даному конкретному випадку достатнім запобіжним заходом до нього може бути домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.

Отже, при апеляційному розгляді справи істотних порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 квітня 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_10 до 29 червня 2015 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Кременчука ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
(підпис) (підпис) (підпис)
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом
Суддя: ОСОБА_2