Справа № 521/6098/14-к
Провадження № 1-кп/521/107/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2015 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого, адвоката ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, що має середню освіту, одруженого, маючого на утримані двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно працюючого ЖКС «Черьомушки» зварником,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого малолітньому пішоходу ОСОБА_10 були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Так, 18 червня 2012 року, ОСОБА_7 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 1.7, п/п «б» п 2.3, п.п. 10.1, 12.1, 12.3, 12.4 «Правил дорожнього руху» України (введених в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), що зобов`язують водія:

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

п. 1.7. «Водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності».

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов 'язаний:

п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

п. 12.1 «При виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

п. 12.3 «Уразі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Порушення виразились у тому, що ОСОБА_11 , у вказаний день, біля 16.55 години, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21101», р/н НОМЕР_1 , рухався по вул. Дальницьке шосе в м. Одесі, на якій організовано двосторонній однорядний рух, напрямки якого розділені переривчастою лінією дорожньої розмітки, з боку вул. Крайньої в напрямку вул. Просьолочної. Так, перед початком зміни напрямку руху, ОСОБА_11 не переконався у тому, що це буде безпечним та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху. Виконуючи маневр обгону колони автомобілів, які стояли в заторі попутного йому напрямку руху, ОСОБА_7 виїхав на смугу зустрічного напрямку руху, по який здійснював рух зі швидкістю 65-67 км/год, яка перевищує установлену в населених пунктах швидкість.

Здійснюючи подальший рух по зустрічній смузі вул. Дальницьке шосе, він, наближаючись до розташованого зліва будинку № 9 по вул. Дальницьке шосе та автомобіля «АУДІ А4», д/н НОМЕР_2 , який зупинився в заторі, мав об`єктивну можливість виявити малолітнього пішохода ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину на відстані 14,5 м, від передньої частини автомобіля «АІЮІ А4», з права наліво, по ходу руху його транспортного засобу.

Діючи самовпевнено, ОСОБА_7 був неуважним, за дорожньою обстановкою не слідкував, відповідно не реагував на її зміну, з моменту об`єктивної можливості виявити зазначеного пішохода, своєчасно не відреагував на виниклу небезпеку для руху, не зменшив швидкість керованого ним автомобіля аж до його зупинки та скоїв на нього наїзд.

Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи № 87 від 15.04.2013 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди малолітньому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку легкого ступеню, забоїв м`яких тканин та саден голови, саден спіни, правої верхній та нижній кінцівок, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості;

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну порядку судового засідання, просив слухати кримінальне провадження на підставі ст. 349 КПК України, так як він свою провину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, та підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення, та просив суд застосувати до нього дію Закону України «Про амністію у 2014 р.»

Окрім повного визнання своєї провини, винність обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінального правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового процесу обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони буде позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 286 ч.1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу винного, його вік та соціальне положення, а саме то що він раніше не судимий, має постійне місто реєстрації та постійне місце мешкання у м. Одесі, він одружений, має на утримані двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , характер, мотиви та обставини вчинення кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, утримання двох неповнолітніх дітей, позитивна характеристика.

Обставин які обтяжують покарання, обвинуваченого судом не встановлено.

Суд також приймає до уваги заяву обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_4 від 14.05.2014 року про застосування відносно ОСОБА_7 дії Закону України «Про амністію у 2014 році».

Згідно до ст. 1 п. в) Закону України «Про амністію у 2014 році» звільняються від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжким, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» мають дітей яким не виповнилося 18 років.

Згідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Враховуючи викладені обставини, які пом`якшують покарання та обставин які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів, враховуючи викладені обставини, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статей, а саме у вигляді штрафу, без позбавленням права керувати транспортними засобами, з послідуючим звільненням його від відбування призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», згідно його заяви.

Заявлений цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 8 022 гривні 89 копійок та моральної шкоди у розмірі 80 000 гривень, та цивільний позов прокурора прокуратури Одеської області про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь КУ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» у рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 у розмірі 9 397 гривень 18 копійок суд залишає без розгляду, так як згідно Закону України «Про амністію», вказані цивільні позови підлягають у розгляду в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати пов`язані з проведенням судових експертиз у відповідності з п. 3 ст. 124 КПК України слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 (т.2 а.с. 222, 227, 250).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 376-377 КПК України, ст. 1 п. в) Закону України «Про амністію у 2014 році», ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у вигляді 3400 гривень на користь держави, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 1 п. в) Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання.

Роз`яснити учасникам процесу право пред`явлення цивільних позовів у порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_7 витрати за проведення судових експертиз у загальному розмірі 900 гривень 40 копійок на користь держави в особі НДІСЕ при УМВС в Одеській області.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_12