Справа № 464/5090/14-к
пр.№ 1-в/464/336/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2014 року
Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючої-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за поданням Львівської виправної колонії №48 про звільнення від покарання ОСОБА_4 на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», -

в с т а н о в и в :
вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.01.2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.11.2012 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці. Початок строку покарання 05.03.2013 р., кінець строку 05.06.2015 р.
В.о. начальника ЛВК № 48 спільно із Головою спостережної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись до суду з поданням, в якому просять звільнити засудженого ОСОБА_4 на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році», питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Згідно ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільненню з місць позбавлення волі підлягають засуджені за злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше 1 / 4 призначеного основного строку покарання.
Заслухавши в судовому засіданні в режимі відеоконференції пояснення засудженого, який просить застосувати до нього амністію, думку прокурора в підтримку подання, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що подання слід задовольнити, так як засуджений ОСОБА_4 на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» відбув більше ? призначеного покарання, а саме 1 рік 1 місяць 14 днів, а також такий засуджений за злочин, що не поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст.2, ст. 9 Законом України «Про амністію у 2014 році», Законом України від 06.05.2014 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо застосування амністії в України», ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в :

подання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.01.2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Головуюча: