Справа № 460/3715/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2015м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові справу у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000257 від 11 листопада 2014 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньо-спеціальною освітою, розлученого, на утриманні двоє малолітніх дітей, військовослужбовця військової частини-польова пошта НОМЕР_1 /колишня військова частина НОМЕР_2 /, за військовим званням старший солдат, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19.05.2014 ОСОБА_5 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією та, згідно наказу командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади (далі - військова частина НОМЕР_2 ) від 19.05.2014 №111 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення і призначений на посаду старшого стрільця 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону бригади у військовому званні «старший солдат».

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, старший солдат військової частини п/п НОМЕР_1 /колишня військова частина НОМЕР_2 / ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, 03 липня 2014 року, близько 15 год. 00 хв., в розташуванні військової частини п/п НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , а надалі 04 липня 2014 року, близько 17 год. 00 хв., старший стрілець 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини п/п НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлений порядок підлеглості, порушуючи військову дисципліну, з метою уникнути участі в антитерористичній операції та

-2-

вибуття за межі Львівської області, з мотивів хибно зрозумілих інтересів служби, знаючи про проведення антитерористичної операції та про проблеми, які виникають та з якими стикаються Збройні Сили України в цей час (загибель і поранення товаришів по службі), відчуваючи свою безкарність, будучи ознайомлений з наказом командира військової частини п/п НОМЕР_1 від 03.07.2014 №03 по переміщенню особового складу 3 механізованого батальйону до нового місця служби та попереджений про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ командира (начальника), зриваючи виконання бойового наказу, через особисту недисциплінованість, в приміщенні клубу цієї військової частини відкрито в усній та письмовій формі відмовився виконувати наказ командира (начальника).

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив непокору, тобто - відкриту відмову виконати наказ начальника, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 402 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині свою вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно відмовився виконати наказ про направлення його у зону проведення антитерористичної операції через сімейні обставини, оскільки на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей.
В даний час в скоєному він щиро розкаюється, просить суворо його не карати, не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість стверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000257 від 11 листопада 2014 року. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому провадженні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового провадження. З огляду на це, суд, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій,роз`яснивши, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув провадження за правилами, передбаченими даними нормами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинив непокору, тобто - відкриту відмову виконати наказ начальника і підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 402 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , як пом`якшуючі вину обставини, суд визнає те, що він зізнався у вчиненні кримінального правопорушення, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в скоєному розкаявся.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не добуто.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочин середньої

тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, в той же час щиро розкаюється у вчиненому та сприяв органам досудового розслідування у швидкому розкритті злочину.

Крім цього, враховується, що обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно, та має на своєму утриманні, матеріальному забезпеченні та вихованні двох малолітніх дітей.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

У кримінальному провадженні витрат на залучення експерта немає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд ,-

-3-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з відбування покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Застосувати до засудженого ОСОБА_5 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України, під час іспитового строку зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не покидати територію військової частини-польова пошта НОМЕР_1 без дозволу командира військової частини, а у разі його звільнення повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Командиру військової частини-польова пошта НОМЕР_1 здійснювати контроль за поведінкою засудженого військовослужбовця ОСОБА_5 , а у разі його звільнення контроль за виконанням вироку покласти на органи кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання засудженого ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: