Справа № 11-1075 / 2007
в 1-й інстанції Скрипник О.Т.
Категорія: постанова про звільнення від кримінальної відповідальності
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2007
року. м.
Київ.

Колегія суддів
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області

в складі:

головуючого Ігнатюка О.В.

суддів Колокольнікової
Н.М., Шилової Т.С.

з участю
прокурора Чупринської
Є.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляціями прокурора, який
приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції на постанови
Вишгородського районного суду Київської області від 21 червня 2007 року, -

встановила:

Постановою
Вишгородського районного суду Київської області від 21 червня 2007 року
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Вишгород Київської області, громадянина
України, із базовою загальною середньою освітою, який мешкає АДРЕСА_1, не
працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

звільнено
від кримінальної відповідальності на підставі п. "а" ст. 1, ст.6
Закону України "Про амністію" від 19 квітня 2007 року;

закрита
кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого
ч.2 ст. 186 КК України із підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.6 КПК України.

Постановою
Вишгородського районного суду Київської області від 21 червня 2007 року

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця сел.
Хотянівка Вишгородського району Київської області, громадянина України, із
повною загальною середньою освітою, який мешкає АДРЕСА_2, не працюючого, раніше
не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ст.
304 КК України

звільнено
від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, передбачений ч.2 ст. 186
КК України на підставі п. "ж" ст. 1, ст.6 Закону України "Про
амністію" від 19 квітня 2007 року;

закрита
кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого
ч.2 ст. 186 КК України із підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.6 КПК України.

2

Органом досудового слідства
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 обвинувачувались у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.
186 КК України, а саме в тому, що вони 30 грудня 2006 року близько 1-ї години,
знаходячись у дворі школи №1, розташованої по вул. І.Мазепи, 7-а м. Вишгород
Київської області, обидва перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, за
попередньою змовою між собою, застосувавши до громадянина ОСОБА_3 насильство,
яке не є небезпечним для його життя та здоров'я, відкрито викрали належний
останньому стільниковий телефон „Самсунг Д-600", вартістю 1634 грн. 40
коп.

Окрім
того ОСОБА_2 органом досудового слідства обвинувачувався у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 304 КК України, а саме в тому, що він 30 грудня 2006 року
близько 1-ї години ночі, перебуваючи поблизу будинку культури „Енергетик",
розташованого на вул. І.Мазепи м. Вишгород Київської області втягнув у злочинну
діяльність неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Своє
рішення про необхідність звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності
на підставі закону про амністію та закриття кримінальної справи про його
обвинувачення за ч.2 ст. 186 КК України суд першої інстанції обгрунтував тим,
що ОСОБА_1 раніше до кримінальної відповідальності не притягався і на час
розгляду справи є неповнолітнім.

Своє
рішення про необхідність звільнення підсудного ОСОБА_2 від кримінальної
відповідальності за злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України на підставі
закону про амністію та закриття кримінальної справи про його обвинувачення за
ч.2 ст. 186 КК України суд першої інстанції обгрунтував тим, що ОСОБА_2 раніше
до кримінальної відповідальності не притягався і є потерпілим від наслідків
аварії на ЧАЕС.

На
обидві постанови суду прокурором, який приймав участь у розгляді справи судом
першої інстанції подані апеляції. В даних апеляціях, які є аналогічними за
своїм змістом щодо доводів цих апеляції, прокурор вказав на незаконність
постанов суду щодо обох підсудних та необхідність скасування цих постанов із
підстав неправильного застосування кримінального закону. В обгрунтування
апеляцій прокурор посилався на те, що обидва підсудні обвинувачуються у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за який передбачене
покарання у виді позбавлення волі строком від 4-х до 6-ти років. Статтею 1
Закону України „Про амністію" від 19 квітня 2007 року передбачена
можливість звільнення від покарання осіб, засуджених за умисні злочини, за які
законом передбачене покарання менш суворе ніж позбавлення волі на строк не
більше 5-ти років. На думку прокурора це вказує на те, що діяння, яке містить
склад злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України під дію ст. 1 зазначеного
вище Закону не підпадає. В зв"язку із викладеним прокурор в обох апеляціях
просив обидві постанови Вишгородського районного суду Київської області від 21
червня 2007 року про звільнення ОСОБА_1 і ОСОБА_2 від кримінальної
відповідальності та закриття справи скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд.

Вислухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який обидві апеляції
підтримав, підтвердив доводи цих апеляцій, постанови суду про звільнення обох
підсудних від кримінальної відповідальності вважав незаконними, просив їх
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, вивчивши матеріали
кримінальної справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до
висновку, що обидві апеляції підлягають до задоволення.

3

Відповідно
до п.4 ч.1 ст. 367 КПК України неправильне застосування кримінального закону є
підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у апеляційному порядку.
За змістом п.2 ст. 371 КПК України застосування кримінального закону, який не
підлягав застосуванню є неправильним застосування кримінального закону.

Як
убачається із постанови, суд звільнив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від кримінальної
відповідальності на підставі пунктів (відповідно) „а" та „ж" ст. 1,
ст.6 Закону України „Про амністію" від 19 квітня 2007 року. Однак поза
увагою суду залишилось те, що відповідно до ст.6 Закону України „Про
амністію" від 19 квітня 2007 року звільненню від кримінальної відповідальності
на підставі зазначеного Закону підлягають особи, справи щодо яких перебувають у
провадженні суду і не розглянуті судами і які підпадають під дію ст. 1 цього
Закону. Відповідно до ст. 1 Закону України „Про амністію" від 19 квітня
2007 року під дію цієї статті підпадають особи, статус яких визначений у п.п.
„а" - „ж" даної статті, які засуджені, а особи, справи щодо яких
перебувають у провадженні суду - які обвинувачуються у вчиненні умисних
злочинів, за які законом передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення
волі на строк не більше п"яти років, та за злочини, вчинені із
необережності, за які законом передбачено покарання менш суворе, ніж
позбавлення волі на строк не більше десяти років. Із матеріалів справи
вбачається, що як ОСОБА_1, так і ОСОБА_2 обвинувачуються у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за який передбачене максимальне покарання
у виді позбавлення волі строком на шість років. Це вказує на те, що ні ОСОБА_1,
ні ОСОБА_2, як особи, які обвинувачуються у вчиненні злочину, за який
передбачене покарання більш суворе, ніж позбавлення волі строком на п"ять
років, не підпадають під дію ст. 1 Закону України „Про амністію" від 19
квітня 2007 року, а тому, звільнивши їх від кримінальної відповідальності на
підставі зазначеного закону, суд неправильно застосував кримінальний закон.

Окрім
того, судом із неналежною повнотою були встановлені дані про особи підсудних.
Відповідно до матеріалів справи до кримінальної відповідальності притягався
„ОСОБА_1", в той час, як постанова про звільнення від кримінальної
відповідальності судом була винесена щодо „ОСОБА_1". Постанова про
звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_2 також містись
суперечності, оскільки у вступній частині цієї постанови вказано про розгляд
кримінальної справи про обвинувачення „ОСОБА_4", а рішення даною
постановою прийняте щодо „ОСОБА_2".

Колегія
суддів також відмічає те, що ОСОБА_2 обвинувачувався у вчиненні злочинів,
передбачених ч.2 ст. 186 та ст. 304 КК України. Звільнивши ОСОБА_2 від
кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України та
закривши кримінальну справу про його обвинувачення у цій частині, суд не
прийняв будь-якого рішення щодо обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 304 КК України.

За
наявності зазначених вище порушень Закону, постанови Вишгородського районного
суду Київської області від 21 червня 2007 року про звільнення ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи про
їх обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України
підлягають скасуванню із направленням справи на новий судовий розгляд в процесі
якого необхідно врахувати наведене, дослідити зібрані по справі докази,
встановленим обставинам дати належну юридичну оцінку, прийняти у справі законне
та обгрунтоване рішення.

Керуючись
ст. 365, 366, 382 КПК України колегія суддів,

4

ухвалила:

Апеляції
прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції
задовольнити.

Постанову
Вишгородського районного суду Київської області від 21 червня 2007 року про
звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності на підставі п. „а"
ст. 1, ст.6 Закону України „Про амністію" від 19 квітня 2007 року та
закриття кримінальної справа про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 186 КК України скасувати.

Постанову
Вишгородського районного суду Київської області від 21 червня 2007 року про
звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за злочин передбачений ч.2
ст. 186 КК України на підставі п. „ж" ст. 1, ст.6 Закону України „Про
амністію" від 19 квітня 2007 року та закриття кримінальної справи про
обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України
скасувати.

Кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186,
ст. 304 КК України та ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК
України направити на новий судовий розгляд до Вишгородського районного суду
Київської області, іншим суддею.

Запобіжні
заходи щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити попередні - підписки про невиїзд.