Справа № 1-6062007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09"
серпня 2007 року Оболонський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого
- судді - Камбулова Д.Г.

при
секретарі - Рибаковій Т.В.

з участю
прокурора - Кобченко Т.І.

з участю
захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу
по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця С. Мала Сквирка,
Білоцерківського району, Київської області, українця, громадянина України, з
середньою освітою, не одруженого, не працюючого, що зареєстрований за адресою: с Веснянка,
Володарського району, Київської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,
судимого 02.07.2007 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 186 ч.2 КК
України з застосуванням ст. 69 КК України з призначенням покарання у виді 2
років позбавлення волі,

у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2007 року, приблизно о 12 год. у ОСОБА_2., який
знаходився на першому поверсі першого під»їзду будинкуАДРЕСА_2, виник умисел,
направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій умисел, направлений на відкрите
викрадення чужого майна, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для
життя та здоров»я потерпілої, ОСОБА_2., підійшов до потерпілої ОСОБА_3., яка в
цей час знаходилась на першому поверсі першого під»їзду будинкуАДРЕСА_2, рукою
придавив її до стіни і натиснувши на горло потерпілої вимагав віддати золоту
обручку, яка була надіта на вказівному пальці правої руки потерпілої, вартістю
200 гривень.

Потерпіла ОСОБА_3., злякавшись погроз ОСОБА_2., зняла з
вказівного пальця правої руки золоту каблучку і віддала її ОСОБА_2., після чого
ОСОБА_2. з місця вчинення злочину зник, та розпорядився викраденим на власний
розсуд.

Допитаний у якості підсудного ОСОБА_2. свою вину у
вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченому ст. 186 ч.2 КК України
визнав повністю, щиро розкаявся, та повністю підтвердив обставини вчиненого ним
злочину. Вказує на те, що після заволодіння золотою обручкою потерпілої
ОСОБА_3. він здав її в ломбард, та отримані гроші витратив на власні потреби,
поповнивши рахунок мобільного телефону та інше. На досудовому слідстві давав
показання про непричетність його до вчинення злочину з метою уникнення від
кримінальної відповідальності. Жалкує про вчинене, запевняє суд про недопущення
подібного, просить призначити покарання, не в максимальних межах, передбачених
санкцією ст. 186 ч.2 КК України.

Враховуючи те, що підсудний та інші учасники процесу не оспорюють фактичні
обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих
обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції,
заслухавши думку учасників процесу, та роз'яснивши їм положення ст.299 КПК
України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, відносно
тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, оцінюючи в сукупності всі зібрані по справі докази, суд
вважає, що винність ОСОБА_2. у
вчиненому ним злочині доведена повністю.

Дії ОСОБА_2. повинні бути кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК
України тому що він вчинив навмисні дії, що виразились у відкритому викраденні
чужого майна (грабіж), поєднані з насильством, що не є небезпечним для життя та
здоров»я потерпілої.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2., у
відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Пом'якшувальною обставиною, згідно ст.66 КК України, суд
визнає те, що підсудний щиро розкаявся.

Обтяжуючих
обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, при обранні підсудному міри покарання судом враховується його
відношення до вчиненого, характеристика підсудного з місця проживання.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_2. покарання
у виді позбавлення волі, вважає, що його перевиховання та виправлення не
можливо без ізоляції від суспільства, та не знаходить підстав для застосування
до підсудного ст.ст. 69 чи 75 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3. задовольнити в
повному обсязі як доведений та підтверджений матеріалами кримінальної справи.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років
позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, шляхом часткового складання покарань за
цим вироком та за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 02.07.2007
року, остаточну міру покарання ОСОБА_2визначити у виді 4 (чотирьох) років 1
(одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2. обчислювати з о5.06.2007 року,
зарахувавши в термін відбуття покарання строк перебування ОСОБА_2. в ІТТ
Оболонського РУ ГУ МВС України
в м. Києві з 04.05.2007 року по 07.05.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 200 (двісті) гривень в рахунок
відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2. у вигляді тримання під вартою в
Київському СІЗО Державного департаменту України з питань виконання покарань, до
набуття вироком чинності, залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський
районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.