АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №642/1569/15-к Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 11кп/790/822/15 ОСОБА_1
Категорія: ст.309 ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2015р. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5
За участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 12.03.2015р.,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.03.2015р. по справі №0000115 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, інспектора патрульної служби взводу №5 роти №1 полку патрульної служби Одеського міського управління ГУ МВС України в Одеській області, молодшого сержанта міліції, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , несудимого,-

відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

Повернено кримінальне провадження №1-кп/642/246/2015р., що зареєстроване в Єдиному реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 17.02.2015р. за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч. 1 КК України прокурору Харківської області для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Відповідно до угоди ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин.

Відповідно до угоди про визнання винуватості ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин.

« ОСОБА_8 , згідно наказу начальника Одеського міського управління ГУ МВС України в Одеській області №29 о/с від 21.02.2014р. перебуває на посаді інспектора патрульної служби взводу №5 роти №1 полку патрульної служби Одеського міського управління ГУ МВС України в Одеській області, має спеціальне звання молодший сержант міліції, відповідно до ст.1 Закону України «Про міліцію» є представником державного озброєного органу виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань. Під час охорони громадського порядку ОСОБА_8 , відповідно до ст.18 ч.3, примітки 1 до ст.364 КК України (в редакції Закону №3207-УІ від 07.04.2011р. із змінами, внесеними згідно із Законом №222-VII від 18.04.2013р.) є представником влади, працівником правоохоронного органу.
15.02.2015р. ОСОБА_8 , яз метою особистого вживання, шляхом куріння, вирішив вжити особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, для чого прийняв рішення незаконно придбати, перевезти та зберігати вказаний наркотичний засіб. ОСОБА_8 замовив вказаний наркотичний засіб через пошукову систему «Гугл» в мережі інтернет. Через знайдені посилання, ОСОБА_8 вибрав необхідний варіант незаконного придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, оформив замовлення шляхом телефонного дзвінка із свого номеру мобільного телефону НОМЕР_1 на придбання 4 грамів особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу за грам.
Він же. через термінал поповнення рахунків на вул. Канатна у м. Одеса, точна адреса не встановлена, оплатив біля 340грн., тобто 80грн. за 1 грам особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу. Після цього, упродовж 10 хвилин на номер мобільного телефону прийшло СМС повідомлення про місцезнаходження закладки з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, під карнизом підвіконня на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 . Під час досудового розслідування особи, яка здійснила продаж особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу не встановлені.
ОСОБА_8 , за попередньою домовленістю з продавцем наркотичних засобів, по телефону, того ж дня з 13-00 годин. до 14-00 годин забрав у місці закладки, під карнизом підвіконня на першому поверсі будинку №34 по вул. Успенській у м. Одесі, конверт з печаткою у якому знаходився прозорий полімерний пакунок з фіксатором з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс. Після цього, ОСОБА_8 поклав вказаний наркотичний засіб до зовнішньої правої кишені куртки та направився за місцем свого мешкання, у квартиру АДРЕСА_4 , де з метою особистого вживання став незаконно його зберігати.
Цієї ж доби, ОСОБА_8 частину придбаного особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу подрібнив речовину рослинного походження зеленого кольору для вживання шляхом куріння при цьому, не розрахував кількість речовини рослинного походження зеленого кольору для наповнення цигарки та залишок помістив до іншого прозорого полімерного пакунку з фіксатором. Вказані прозорі полімерні пакунки з фіксатором з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору та цигарку з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, для вживання наступної доби, ОСОБА_8 помістив до металевої коробки із під чаю «...Limited Edition...».
16.02.2015р. ОСОБА_8 у сумці з особистими речами, незаконно переніс особливо небезпечний наркотичний засіб у металевій коробці «...Limited Edition...» до Одеського залізничного вокзалу для особистого вживання у м. Харкові, куди він, перебуваючи на лікарняному з 14.02.2015р.вирішив поїхати для відвідування своєї матері, ОСОБА_11 , 1972р.н., яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
У касі приміщення Одеського залізничного вокзалу ОСОБА_8 придбав квиток на місце №24 плацкартного вагону №14 потягу №60 сполученням «Одеса-Харків». Він же, прослідував на вказаний потяг, де їхав на зазначеному місці. 17.02.2015р.об 01-00 годин ОСОБА_8 у тамбурі вказаного вагону вжив шляхом куріння цигарки з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору. Після куріння він викинув залишок цигарки між вагонами та пішов на своє пасажирське місце спати.
Приблизно о 08-40 годин 17.02.2015р. на під`їзді до м. Харкова на вокзал «Харків-Пасажирський» ПЗ у м. Харків, вул. Привокзальна, 1 інспектор-кінолог КУ при УМВС України на ПЗ ОСОБА_12 за допомогою службового собаки «Халк» проводив пошук наркотичних речовин у вказаному потязі. Проходячи по плацкартному вагону №14 потягу №60 сполученням Одеса-Харків службова собака активно спрацювала на ОСОБА_8 . Після чого о 09-30 годин слідчим СВ ЛВ на Харків-Пасажирський УМВС України на Південній залізниці на п`ятому шляху третьої платформи на вокзалі «Харків-Пасажирський» ПЗ у м. Харків, вул. Привокзальна, 1 провів огляд, під час якого у ОСОБА_8 виявлено та вилучено металеву коробку з написом «...Limited Edition...» в якій знаходилось два прозорих полімерних пакунки з фіксаторами у яких знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору.
Згідно висновку хімічної експертизи №43 від 17.02.2015р. вилучена у ОСОБА_8 речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса канабісу, на момент проведення експертизи (в перерахунку на висушену речовину) становить 3, 69 грама (об`єкт 1) та 1,61 грама (об`єкт 2), а усього 5,3 грам, який ОСОБА_8 умисно незаконно придбав, зберігав та перевіз без мети збуту.»
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що угода про визнання винуватості не підлягає затвердженню з наступних обставин.
«Як встановлено судом, угода про визнання винуватості не відповідає вимогам КПК України і суперечать йому, оскільки, в порушення вимог ст.472 КПК України, в цій угоді зазначено, що сторони узгоджують та згодні на призначення ОСОБА_8 за ст.309 ч.1 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, але розмір даного штрафу не переведено в грошовий еквівалент.

Суд також вважає, що укладена угода не відповідає інтересам суспільства в частині призначення обвинуваченому покарання, а само при її укладанні не були наведені підстави призначення ОСОБА_8 , який є представником державного озброєного органу виконавчої влади, покарання саме у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що дана угода суперечать вимогам КПК України та закону, умови угоди порушують права, свободи і інтереси сторін, а тому дана угода, відповідно до вимог ст.474 КПК України, не може бути затверджена судом, у зв`язку з чим кримінальне підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому ст.ст.468-475 КПК України.

При цьому, слід роз`яснити, що згідно зі ст.474 ч.4 КПК України повторне звернення з угодою у цьому кримінальному провадження не допускається.»

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та повернути кримінальне провадження за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_8 до суду першої інстанції для нового розгляду зі стадії підготовчого провадження.

Прокурор зазначив, що підставою ухвалення рішення став той факт, що угода про визнання винуватості, на думку суду, не відповідає вимогам ст.472 КПК України, так як, сторони узгодили призначити ОСОБА_8 штраф у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, не перевівши розмір штрафу в грошовий еквівалент.
Прокурор вказав, що переведення неоподаткованих мінімумів громадян в грошовий еквівалент при призначенні покарання у вигляді штрафу важливо при постановленні вироку, так як, саме цей документ буде направлятися для виконання. Твердження суду про те, що покарання у вигляді штрафу ОСОБА_8 , як представнику державного озброєного органу виконавчої влади, є підставою вважати угоду такою, що суперечить інтересам суспільства, не відповідає вимогам чинного Кримінального законодавства та не є обґрунтованим.
Прокурор зазначив, що відповідно до ст.65 ч.2 КК України більш суворий вид покарання з числа, передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суровий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Враховуючи, що ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності притягується вперше, скоїв злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, вчинював злочин без використання повноважень, наданих йому як представнику державного озброєного органу виконавчої влади, є очевидним що покарання ОСОБА_8 призначено з урахуванням вимог ст.65 КК України.
Прокурор вказав, що суду першої інстанції повернув кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування, не дивлячись на те, що воно завершено, про що суду достеменно відомо. Так, слідчим після завершення досудового розслідування в повному обсязі 27.02.2015р. складено обвинувальний акт та надано його разом з реєстром досудового розслідування підозрюваному. Після вивчення зазначених документів ОСОБА_8 звернувся до органів прокуратури з пропозицією укласти угоду про визнання винуватості, яка була укладена 27.02.2015р., вже після скерування обвинувального акту та реєстру досудового розслідування до суду.
Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу; пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 ч.1 КПК України, колегія суддів переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів вважає, що доводи прокурора, в частині того, що суд першої інстанції повернув кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування, не дивлячись на те, що воно завершено, про що суду достеменно відомо, знаходить вагомими та обґрунтованими.

Відповідно до ст.474 ч.7 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєні злочину передбаченого ст.309 ч.1 КК України надійшов до суду першої інстанції 02.03.2015р., угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим надійшла до суду першої інстанції 04.03.2015р.

Таким чином, суд першої інстанції в порушення вимог ст.474 КПК України повернув обвинувальний акт прокурору Харківської області для продовження досудового розслідування. Оскільки досудове розслідування по даному кримінальному провадженні було фактично закінчено, суд першої інстанції відповідно ст.474 КПК України повинен був продовжити розгляд кримінального провадження з необхідної стадії судового розгляду.

Відповідно ст.474 ч.7 п.2 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 згідно наказу начальника Одеського міського управління ГУ МВС України в Одеській області №29 о/с від 21.02.2014р. перебуває на посаді інспектора патрульної служби взводу №5 роти №1 полку патрульної служби Одеського міського управління ГУ МВС України в Одеській області, має спеціальне звання молодший сержант міліції, відповідно до ст.1 Закону України «Про міліцію» є представником державного озброєного органу виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, вчинив злочин передбачений ст.309 ч.1 КК України.

Вказівка суду про те, що в угоді зазначено, що сторони узгоджують та згодні на призначення ОСОБА_8 за ст.309 ч.1 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, але розмір даного штрафу не переведено в грошовий еквівалент, колегія суддів вважає несуттєвими та надуманими.

З урахуванням викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з суттєвими порушеннями кримінального процесуального законодавства України та необхідно призначити новий судовий розгляді в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415, 418 ч.2, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 12.03.2015р. за обвинуваченням ОСОБА_8 , 1990 року народження у скоєні злочину передбаченого ст.309 ч.1 КК України - скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена сторонами кримінального провадження в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 той же самий строк.

Головуючий

Судді: