Справа № 11- 552 2007 року Головуючий
Категорія : ст. 186 ч.2 КК України Нізельковська
Доповідач Віщик В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року травня 16 дня Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого - судді Мілаша С.П.,

суддів: Кожевнікова О.В., Віщика В.М.

з участю прокурора Рибачук Г.А.

захисника ОСОБА_3.,

засуджених ОСОБА_1.,ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальну справу за апеляційним
поданням помічника прокурора Октябрського району міста Полтави та за апеляціями
засуджених ОСОБА_1., ОСОБА_2і в їх інтересах захисника ОСОБА_3. на вирок
Октябрського районного суду міста Полтави від 17 січня 2007 року.

Цим вироком, - ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженець с. Радянське
Кобеляцького району Полтавської області, громадянин України, освіта неповна
середня, неодружений, непрацюючий, житель АДРЕСА_1, судимий 30.05.2000 р. за
ч.3 ст.81, ч.2 ст. 140, ч.2 ст.141, ч.1 ст.142 КК України (в редакції"
1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 10.09.2002 р.
умовно-достроково на 9 місяців 14 днів, засуджений: за ч.2 ст. 186 КК України
до 4 років позбавлення волі;

На підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків шляхом часткового
приєднання невідбутого за попереднім вироком покарання остаточно ОСОБА_1.
призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, уродженець с. Шульгівка Царичанського
району Дніпропетровської області, ромадянин України, освіта середня спеціальна,
неодружений, непрацюючий, житель АДРЕСА_1, раніше не судимий, засуджений за ч.2
ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Постановлено стягнути з
засуджених ОСОБА_1. і ОСОБА_2солідарно на користь потерпілогоОСОБА_4. 1117
грн. у відшкодування матеріальної шкоди, а також з ОСОБА_2на користь
потерпілого ОСОБА_5. 1500 грн. у відшкодування завданої злочином матеріальної
шкоди.

2

За вироком судуОСОБА_1 і ОСОБА_2. визнані винуватими в тому, що вони 9
січня 2003 року близько 22.30 год. за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою,
з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя
та здоров'я потерпілого, відкрито заволоділи майномОСОБА_4. на загальну суму 1117 грн.: курткою шкіряною, чоботами, паском, сорочкою та
грошима - 47 грн. При цьому потерпілому ОСОБА_4 були заподіяні легкі тілесні'
ушкодження у вигляді забою м'яких тканин голови, обличчя та верхніх кінцівок.

Крім того, на початку квітня 2006 року близько 24.00 год. на вул. К. Лібкнехта в м. Полтаві ОСОБА_2. повторно, шляхом виривання з руки
відкрито заволодів мобільним телефоном вартістю 1500 грн., що належав
потерпілому ОСОБА_5

В апеляційному поданні помічника прокурора Октябрського району міста
Полтави порушено питання про скасування вироку місцевого суду у зв'язку із
м'якістю призначених покарань та про постановления нового вироку з призначенням обом засудженим
більш суворих покарань в межах запропонованих державним обвинувачем.

В апеляціях засуджених ОСОБА_1., ОСОБА_2та їх захисника ОСОБА_3. ставиться
питання про пом'якшення покарання з посиланням на складні сімейні обставини,
стан здоров'я, позицію потерпілого, а також з твердженням, що первинні
показання засуджених були ними дані під впливом незаконних дій з боку
працівників міліції.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення засуджених
ОСОБА_1.,ОСОБА_2, їх захисника ОСОБА_3. на підтримання апеляції, міркування
прокурора про необхідність задоволення апеляційного подання та про відсутність
підстав для задоволення апеляцій засуджених та їх захисника, останнє слово
засудженого ОСОБА_1. з проханням про повернення справи на додаткове
розслідування (засуджений ОСОБА_2. від останнього слова відмовився),
перевіривши матеріали справи і обговоривши наведені апелянтами доводи, колегія
суддів вважає, що всі подані апеляції не підлягають до задоволення з таких
підстав.

Винуватість засуджених ОСОБА_1. та ОСОБА_2у вчиненні інкримінованих їм дій
доведена зібраними у відповідності до закону доказами, які ретельно перевірені
в судовому засіданні та докладно наведені у вироку. Зокрема, по епізоду
відкритого заволодіння майном потерпілогоОСОБА_4. - стабільними і
послідовними показаннями самого потерпілого, а також очевидця події - свідка
ОСОБА_6., яка знала обох засуджених як своїх сусідів по вулиці і впевнено
вказала на братів ОСОБА_1, що вони обидва билиОСОБА_4. і
вона побігла викликати міліцію, а коли повернулася на місце події, ОСОБА_4вже був без куртки, сорочки, взуття і сказав їй про те, що його пограбували
ці, хто його бив; про цю подію вона повідомила мати потерпілого - ОСОБА_7. Остання, допитана в судовому засіданні як свідок, підтвердила, що взнала
про побиття та пограбування від ОСОБА_6.; у сина пропали куртка, взуття, ремінь
та якась сума грошей.

Твердження засудженого ОСОБА_1. в апеляції, нібито потерпілий був дуже
нетверезий і не впевнений, що його пограбували саме він і його брат,
спростовується не тільки вищевказаними показаннями потерпілого та свідка
ОСОБА_6., а й показаннями в судовому засіданні самого засудженого ОСОБА_1. про
те, що саме він вкрав куртку потерпілого, яку продав наступного дня і що
потерпілий був у тверезому стані, крім тогоОСОБА_1 підтвердив, що він бачив, як
його брат ОСОБА_2. наносив удар потерпілому, (т.2 а.с.180).

Посилання апелянтів ОСОБА_1., ОСОБА_2та ОСОБА_3. про те, що до засуджених
були застосовані незаконні методи впливу з боку працівників міліції ретельно
перевірені судом і не знайшли свого підтвердження. Так, Полтавським міським
управлінням внутрішніх справ та прокуратурою міста Полтави з цього приводу
проведені перевірки, за висновками яких в порушенні кримінальної справи щодо

3

працівників
міліції відмовлено на підставі ст.6 п.2 КПК України - за відсутністю складу
злочину (т.12 а.с.102-103).

Суд не обмежився цими висновками та зазначеною постановою, а й додатково
допитав в якості свідків працівників міліції ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12., які здійснювали оперативні заходи по
проведенню розшуку та затримання ОСОБА_1. таОСОБА_2, які протягом тривалого
часу ухилялися від слідства та суду. З показань цих посадових осіб випливає, що
у зв'язку з опором, що його вчинили засуджені при затриманні, щодо них були
правомірно застосовані спеціальні засоби і ця обставина жодним чином не
пов'язана з визнавальними показаннями, які затримані давали на досудовому
слідстві, в тому числі і в присутності адвоката (т.1 а.с.178).

Заява захисника ОСОБА_3. про те, що нібитоОСОБА_1 був поранений пострілом в
кабінеті слідчого, також перевірена судом і спростована медичним оглядом
ОСОБА_1., при якому таких тілесних ушкоджень не виявлено (т.2 а.с.231).

Твердження засудженого ОСОБА_2про те, що він нібито непричетний до
заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_5., суперечить не тільки
докладно наведеним у вироку доказам, якими об'єктивно підтверджена його
винуватість, а і поясненням самого ОСОБА_2на допиті з участю захисника, та при
проведенні амбулаторної судово-психіатричної експертизи, де він детально
розповів як він викрав і продав цей телефон(т.1 а.с.169-172). А тому суд дійшов
обґрунтованого висновку про неправдивість показань обох засуджених.

Відтак, суд правильно встановив обставини вчинення злочинів і кваліфікував
ці дії ОСОБА_1. та ОСОБА_2за ч.2 ст.186 КК України.

Призначені ОСОБА_1. таОСОБА_2покарання відповідають вимогам ст.65 КК
України, оскільки судом враховано ступінь тяжкості кожного вчиненого злочину,
особу кожного винного, зокрема ОСОБА_1., який раніше притягувався до
кримінальної відповідальності за корисливі злочини, обставини, що пом'якшують
покарання, фактично враховуючи й всі ті, на які посилаються апелянти, а тому
покарання обрано мінімальне, передбачене санкцією ч.2 ст.186 КК України, тобто
у найбільш гуманний щодо обох засуджених спосіб.

Правильно призначено судом засудженому ОСОБА_1. покарання і за сукупністю
вироків, до призначеного за даним вироком покарання приєднано незначну частину
покарання, що не відбуто за попереднім вироком і це остаточне покарання не є
несправедливим.

Підстави для подальшого пом'якшення покарання обом засудженим відсутні..

Наведені в апеляційному поданні прокурора доводи колегія суддів не вважає
переконливими, оскільки апеляційні вимоги щодо покарання не відрізняються
суттєво від призначених судом покарань.

Вирок суду законний, обґрунтований, підстав для його зміни або скасування
немає.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.362, 365, 366 КПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції прокурора, засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2і в їх інтересах захисника
ОСОБА_3. залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду міста
Полтави від 17 січня 2007 року відносно ОСОБА_1. та ОСОБА_2- без змін.