Справа № 752/1386/15-к
Провадження №: 1-кп/752/249/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.02.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
23.03.2007 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, постановою Подільського районного суду м. Києва від 10.07.2008 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування призначеного судом покарання у виді 4 років позбавлення волі. 01.10.2012 року звільнений по відбуттю строку покарання.
28.08.2014 року Печерським районним судом в м. Києві за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
13.11.2014 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва вирок Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2014 року залишено без змін;
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
за участю:
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
03 грудня 2014 року приблизно о 15 год. 05 хв., ОСОБА_3 перебуваючи біля загальноосвітньої школи № 186, що по вулиці Сеченова, 8 в місті Києві, шляхом вільного доступу зайшов до її приміщення. Проходячи коридором школи, він помітив вхід до роздягальні, двері до якої були відчинені, та зайшов до даного приміщення. Перебуваючи у вказаній роздягальні ОСОБА_3 помітив мобільний телефон «Нокіа 311», який знаходився на лавці та належить ОСОБА_5 .
В цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 підійшов до даної лавки та, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно, повторно викрав мобільний телефон марки «Нокіа 311» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 340 грн., що належить ОСОБА_5 .
Після цього ОСОБА_3 із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши при цьому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 340 гривень.
Крім цього, 03 грудня 2014 року приблизно о 15 год. 07 хв. ОСОБА_3 , будучи у приміщенні зазначеної роздягальні, помітив жіночий рюкзак, який знаходився на лавці та в одному з відділень якого знаходився планшет марки «Samsung Galaxy Tab 3».
В цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , підійшов до даної лавки та, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно, повторно викрав з рюкзака планшет «Samsung Galaxy Tab 3» серійний номер RF2F100МЕFZ вартістю 1828 гривень 90 копійок, що належить ОСОБА_6 .
Після цього ОСОБА_3 із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши при цьому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1828 гривень 90 копійок.
Крім цього, 03 грудня 2014 року приблизно о 15 год. 10 хв. ОСОБА_3 , будучи у приміщенні зазначеної роздягальні, помітив жіночу сумку, яка знаходилася неподалік на лавці. Підійшовши до даної сумки, він помітив мобільний телефон «Samsung», який знаходився всередині одного з її відділень.
В цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , підійшов до даної лавки та, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно, повторно викрав з жіночої сумки мобільний телефон «Samsung Galaxy Віn» ІМЕІ НОМЕР_2 вартістю 2830 грн., який належав ОСОБА_7 .
Після цього ОСОБА_3 із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 2830 гривень.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.
Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, повністю визнав вищенаведені обставини і пояснив, що 03 грудня 2014 року приблизно о 15 год. 05 хв., він, перебуваючи біля загальноосвітньої школи № 186, що по вулиці Сеченова, 8 в місті Києві, шляхом вільного доступу зайшов до її приміщення. Проходячи коридором школи, він помітив вхід до роздягальні, двері до якої були відчинені, та зайшов до даного приміщення. Перебуваючи у вказаній роздягальні він помітив мобільний телефон «Нокіа 311», який знаходився на лавці. Він підійшов до даної лавки та, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав мобільний телефон марки «Нокіа 311». Після цього з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.Також, 03 грудня 2014 року приблизно о 15 год. 07 хв. він, будучи у приміщенні зазначеної роздягальні, помітив жіночий рюкзак, який знаходився на лавці та в одному з відділень якого знаходився планшет марки «Samsung Galaxy Tab 3».Він підійшов до даної лавки та, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав з рюкзака планшет «Samsung Galaxy Tab 3». Після цього з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.Крім цього, 03 грудня 2014 року приблизно о 15 год. 10 хв. він, будучи у приміщенні зазначеної роздягальні, помітив жіночу сумку, яка знаходилася неподалік на лавці. Підійшовши до даної сумки, він помітив мобільний телефон «Samsung», який знаходився всередині одного з її відділень.Він підійшов до даної лавки та, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав з жіночої сумки мобільний телефон «Samsung Galaxy Віn». Після цього з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаявся.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає.
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України повністю доведена у судовому засіданні.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин не відбувши покарання за попереднім вироком, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України остаточне покарання йому слід визначити шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком у виді 2 років позбавлення волі, призначеного вироком Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2014 року.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 час попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.
Заявлені по провадженню цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки повністю підтверджуються матеріалами провадження.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України остаточне покарання йому слід визначити шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком у виді 2 років позбавлення волі, призначеного вироком Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2014 року, остаточно визначивши йому до відбуття покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з 05.02.2015 року.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 03.12.2014 року по 04.02.2015 року включно.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою в СІЗО № 13 УДПСв м. Києві та Київській обл.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 2830 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 1828 грн.
Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа 311» ІМЕІ: НОМЕР_1 , який передано під зберігальну розписку ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя