Справа № 11-515/2008 р.
Головуючий 1 інстанції: Гордієць Л.В.
Категорія - ст. 356 КК України
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2008 року Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської
області у складі:

Головуючого судді Миронцова В.М.

суддів Трейтяк О.П., Зенченко Т.С.

при секретарі Носко Л.А.

з участю засудженого ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

адвокатів ОСОБА_3,
ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1
та потерпілої ОСОБА_2 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від 12 червня 2008 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець та мешканець
АДРЕСА_1, українець, громадянин України, одружений, має на утриманні
неповнолітню дитину, з середньою спеціальною освітою, працюючий механіком ПП
«Бічук», м. Ніжин, раніше не судимий,

засуджений за ст. 356 КК України -
до штрафу на користь держави в сумі 850 грн.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 2289 грн. 60 коп. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди, а в решті позовних вимог потерпілої відмовлено.

Вироком
суду ОСОБА_1 було засуджено за те, що він, 13.10.2007 року, самовільно, без
відома потерпілої ОСОБА_2 виніс з спірної квартири АДРЕСА_1, під під'їзд будинку
її меблі, а саме: шафу з антресоллю, диван-ліжко, стіл, які в подальшому
зникли. Відповідно до експертного висновку № НК-128 від 27.11.2007 року
вартість вказаних речей становить 2289 грн. 60 коп.

Цим же вироком, з обвинувачення ОСОБА_1 було виключене самоправство по
відношенню до іншого майна потерпілої ОСОБА_2 на суму 18509 грн.

Не
погодившись з вироком, засуджений ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 подали апеляції
в яких:

Засуджений
ОСОБА_1 просить вирок скасувати а справу закрити. Вважає вирок суду незаконним,
а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Не
заперечує, що він виніс з квартири речі, які належать потерпілій, проте, вважає
свої дії правомірними, оскільки потерпіла занесла їх в квартиру самовільно без
його відома в той час, коли цивільний спір про можливість розміщення цих речей
в квартирі знаходився у провадженні Ніжинського міськрайонного суду і рішення
по ньому прийнято не було. Не погоджується з вартістю речей, встановлених
експертним висновком № НК-128 від 27.11.2007 року, оскільки експерт Шеверда
М.Г. особисто майно не досліджував і виходив при його оцінці тільки з терміну
експлуатації без урахування їх індивідуальних особливостей, внаслідок чого
вартість майна визнана значно вищою. Також зазначає, що оцінку вартості майна
експерт проводив не в рамках судової експертизи з обов'язковим попередженням
його про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого
висновку, а як оцінювачем на договірних засадах між ним та ОСОБА_2, що, на його
думку, дає підстави для критичного ставлення до висновків експерта. Вказує, що
суд не встановив, а потерпіла ОСОБА_2 не довела в судовому засіданні, що його
діями була спричинена значна матеріальна шкода. Також зазначає, що потерпіла
бачила свої речі, які знаходились біля під'їзду будинку, проте не вжила заходів
щодо їх збереження, що може свідчити про заподіяння шкоди внаслідок не його
дій, а бездіяльності самої потерпілої. Також вважає, що судом безпідставно не
було задоволено клопотання його захисника про закриття провадження у справі,
оскільки по даному факту є не скасована постанова органу дізнання Ніжинського
МРВ УМВС від 22.10.2007 року про відмову в порушення кримінальної справи.

Потерпіла
ОСОБА_2, не заперечуючи доведеність вини засудженого, просить вирок змінити в
частині вирішення цивільного позову та стягнути з ОСОБА_1 на її користь 20798,
60 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 182, 93 грн. - вартості
проведеної оцінки майна та 8000 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Зазначає, що факт знаходження її особистих речей, крім меблів, в зазначеній
квартирі можуть підтвердити свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яких просить викликати в
судове засідання апеляційної інстанції. Зазначає, що сам засуджений не
заперечує, що її особисті речі на даний час в квартирі відсутні, і вважає це
доказом того, що він виніс їх з квартири разом з меблями. Також вказує, що суд
при вирішенні цивільного позову не звернув уваги на наявну в матеріалах справи
квитанцію про сплату вартості оцінки майна на суму 182, 93 грн., яку вона теж
просила стягнути з засудженого.

Заслухавши
доповідача, засудженого, адвоката, потерпілу та її представника, які підтримали
свої апеляції, дослідивши доводи апеляцій та провівши по справі судове
слідство, колегія суддів

в с т а н о в и л
а :

13.10.2007
року, ОСОБА_1, самовільно, без відома потерпілої ОСОБА_2, виніс із спірної
квартири АДРЕСА_1, під під'їзд будинку її меблі: шафу тристулкову з антресоллю,
диван-ліжко, стіл, а також її особисті речі:
ковдру на синтепоні двоспальну, розміром 210Х170 см., дві подушки на
синтепоні, розміром 70Х70 см. кожна, простирадло льняне, розміром 210Х170 см.,
дві наволочки льняні, розміром 70Х70 см. кожна, підодіяльник льняний, розміром
210Х170 см., жіночий бавовняний костюм, набір посуду з нержавіючої сталі
„Бергхоф” з шести предметів, які в подальшому зникли.

Відповідно до висновку товарознавчої
експертизи №С - 223 від 23.09.2008 року, загальна вартість вказаних речей
становить 2770 грн. 90 коп.

Допитаний
в судовому засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_1 свою вину у скоєнні
злочину не визнав та показав, що 13.10.2007 року він виніс з квартири АДРЕСА_1
речі, які належали його бувшій дружині ОСОБА_2
а саме: шафу з антресоллю, диван-ліжко та стіл. Виносити речі йому
допомагали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і залишили їх під під'їздом будинку. Куди потім
поділися речі він не знає. Він виніс речі, тому що вони знаходились посередині
квартири та заважали рухатися. Крім того, рішенням суду, ОСОБА_2 було не
дозволено заносити вказані речі в квартиру. Коли виносилися меблі, ОСОБА_2
присутньою не була і він її не повідомляв про те, що винесе речі з квартири.
Вважає, що діяв правомірно, оскільки ОСОБА_2 без його відома завезла дані речі
до квартири.

Допитана
в судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_2 показала, що між нею та КП «Служба
єдиного замовника» був укладений договір на користування кімнатою № 201 в
гуртожитку буд. № 99-а по вул. Шевченка м. Ніжина до вирішення питання про вселення в кв.
АДРЕСА_1. В кінці вересня 2007 року орендодавець надав їй письмове попередження
про звільнення даної кімнати у десятиденний термін, оскільки термін дії її
договору закінчився 01.10.2007 року.

Вона
звернулася до ОСОБА_9 та ОСОБА_5 з проханням допомогти зібрати речі в
гуртожитку та перевезти в квартиру АДРЕСА_1. Всі речі, які вона перелічила в
скарзі до суду, були перевезені з гуртожитку у вказану квартиру. Зазначала, що
відповідно до судового рішення вона має право користуватися цією квартирою.
Коли вдома вона була відсутня, ОСОБА_1 самовільно виніс з квартири всі вказані
речі під під'їзд будинку. Самостійно вона не змогла забрати речі біля під'їзду
будинку і пішла шукати допомогу, а коли повернулася її речі кудись зникли.
Просить задовольнити заявлений нею по справі цивільний позов та стягнути з
засудженого завдану його діями матеріальну шкоду в сумі 20798 грн. 60
коп., а також 8000 грн. моральної шкоди,
оскільки діями ОСОБА_1 їй було завдано моральних страждань. Після зникнення її
речей внаслідок злочинних дій засудженого вона дуже хвилювалася, плакала,
втратила спокій та сон, у неї підвищився артеріальний тиск та вона змушена була
звернутися за медичною допомогою.

Свідок
ОСОБА_5 суду пояснила, що вона та ОСОБА_6 дійсно допомагали ОСОБА_2 збирати та
перевозити речі останньої з гуртожитку на квартиру по АДРЕСА_1. Вони перевозили
меблі, а також подушки, одіяла,
простирадла, постільну білизну нову і стару, костюми літні, осінні, кофти,
сорочки, колготки, куртку, плащ шкіряний, шубу, шапку, посуд, а саме, сервізи,
чашки, тарілки, ложки, вилки, кришталь, дошку для гладіння, пилосос, була ще
коробка з мікрохвильової печі.

Із
досліджених в судовому засіданні пояснень свідка ОСОБА_9, які вона надала в
письмовому вигляді апеляційному суду, вбачається, що вона в жовтні 2007 року
допомагала ОСОБА_2 перевозити з гуртожитку до квартири 4 буд. 15 корп. 2 по АДРЕСА_1
наступні речі: постільну білизну (8 нових комплектів постільної білизни,
ковдри, подушки); кухонні прилади (набори каструль та ножів, чайний та столовий
сервізи, стакани, тарілки, салатниці, ложки, виделки, вироби з кришталю),
жіночий одяг (шуба та шапка з хутра нутрії, плащ та куртка з натуральної шкіри,
3 пари чобіт з натуральної шкіри, 3 пари туфель з натуральної шкіри, 3 костюми,
халати, тренувальний костюм); косметику, меблі (шафа 3-х дверна з антресоллю,
сервант, диван-ліжко, стіл, комод, дзеркало настінне, дошка для прасування),
килими, електричні побутові прилади (холодильник, праска, електрочайник,
пилосос, мікрохвильова піч). 13
жовтня 2007 року, до неї за допомогою звернулася ОСОБА_2, яка повідомила, що
ОСОБА_1 не попередивши її виніс її речі з квартири, і вона не могла їх зібрати.

Судова колегія критично ставиться до показів свідка ОСОБА_5 та пояснень
свідка ОСОБА_9 в частині кількості та найменування речей, перевезених в
квартиру ОСОБА_1, оскільки із оголошених показів, які вони давали в судовому
засіданні суду першої інстанції, вбачається, що вони, будучи попередженими про
кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, обидві не
могли, окрім меблів, точно назвати які саме речі були перевезені ОСОБА_2 Такі
пояснення свідків не узгоджуються як між собою так і з матеріалами справи, а
тому з урахуванням їх стосунків з
потерпілою, судова колегія розцінює їх як спробу погіршити становище засудженого
та збільшити суму матеріальної шкоди, що підлягає відшкодуванню з нього на
користь потерпілої.

В судовому засіданні також були оголошені покази свідків ОСОБА_8 та
ОСОБА_7, згідно яких, вони за проханням ОСОБА_1 допомогли винести 13.10.2007
року речі з його квартири, а саме шафу з антресоллю, диван, стіл та всі ці речі
поставили біля під'їзду будинку.

З
оголошених показів свідка ОСОБА_10 вбачається, що з квартири під під'їзд
будинку були винесені шафа, диван-ліжко та стіл.

Із
пояснень свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вбачається, що вони бачили як ОСОБА_2
привезла до будинку меблі та якісь речі і люди заносили їх в квартиру.

Із
оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_13, який працює ДІМ
Ніжинського МВ УМВС, вбачається, що він був присутнім, коли ОСОБА_2
вивантажувала речі з автомобіля та їх заносили до квартири. Він бачив, що
заносили диван, шафу з антресоллю та стіл. На інші речі він не звернув уваги.

Як
було встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в
судовому засіданні апеляційного суду, відповідно до рішення Ніжинського
міськрайонного суду від 31.01.2007 року, ОСОБА_2 вселена в квартиру АДРЕСА_1. Ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 17.04.2007 року вказане рішення суду було залишено
без змін. (а.с. 49 - 52). За таких підстав, колегія суддів не може визнати
обґрунтованими твердження засудженого ОСОБА_1 про незаконність розміщення
ОСОБА_2 своїх речей в його квартирі та щодо правомірності його дій.

На
підставі наведеного з урахуванням показів засудженого, потерпілої, свідків та
інших матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні апеляційного суду,
колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність
вини ОСОБА_2 у самовільному, всупереч установленому законом порядку, вчинення
дій з майном потерпілої.

Разом
з тим, висновок суду першої інстанції про недоведеність вини засудженого
ОСОБА_1 у вчиненні самоправних дій щодо частини інших речей потерпілої, а саме:
ковдри на синтепоні двоспальної, розміром 210Х170 см., двох подушок на
синтепоні, розміром 70Х70 см. кожна, простирадла льняного, розміром 210Х170
см., двох наволочок льняних, розміром 70Х70 см. кожна, підодіяльника льняного,
розміром 210Х170 см., жіночого бавовняного костюму, набору посуду з нержавіючої
сталі „Бергхоф” з шести предметів, колегія суддів не може визнати законним та
обґрунтованим, оскільки суперечить дослідженим апеляційним судом доказам по
справі, тому вирок суду в частині
вирішення цивільного позову підлягає скасуванню у зв'язку з неповнотою судового
слідства.

Так,
відповідно до дослідженого судовою колегією відмовного матеріалу Ніжинського
МРВ УМВС по заяві ОСОБА_2 № 1287, який був предметом дослідження суду першої
інстанції, але якому не була дана належна оцінка, потерпіла в своїй заяві
начальнику Ніжинського МРВ УМВС про неправомірні дії ОСОБА_1 власноручно
зазначила про те, що на вулицю були викинуті, окрім меблів, білизна, постіль,
кофти та плаття. Про інші речі в своїй заяві потерпіла не зазначала.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 13.10.2007 року, біля
під'їзду № 1 будинку 15 корп. 2 по АДРЕСА_1, окрім меблів, були виявлена
зв'язка з постільною білизною, пакет з речами та костюм на вішалці. Вказаний
протокол був підписаний потерпілою ОСОБА_2, ніяких зауважень останньою, щодо
його змісту не заявлялося.

Крім того, відповідно до постанови ДІМ Ніжинського МРВ УМВС ОСОБА_13 від
22.10.2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи по письмовій заяві
ОСОБА_2 було встановлено, що ОСОБА_1 13.10.2007 року самовільно виніс з
квартири речі, які належать ОСОБА_2, а саме: постільну білизну та меблі.

Аналізуючи вищенаведені докази у співвідношенні з іншими доказами по
справі, судова колегія приходить до висновку про доведеність вини засудженого
ОСОБА_2 у самовільному виносі з квартири належних потерпілій тристулкової шафи
з антресоллю, дивана-ліжка, столу,
ковдри на синтепоні двоспальної, розміром 210Х170 см., двох подушок на
синтепоні, розміром 70Х70 см. кожна, простирадла льняного, розміром 210Х170
см., двох наволочок льняних, розміром 70Х70 см. кожна, підодіяльника льняного,
розміром 210Х170 см., жіночого бавовняного костюму, набору посуду з нержавіючої
сталі „Бергхоф” з шести предметів, що призвело до їх втрати.

Відповідно до висновку товарознавчої
експертизи №С - 223 від 23.09.2008 року, вартість вказаних речей, становить: шафи тристулкової з антресоллю - 704 грн.,
дивана-ліжка - 988 грн., столу - 246,40 грн.,
ковдри на синтепоні двоспальної, розміром 210Х170 см. - 99 грн., двох
подушок на синтепоні, розміром 70Х70 см. загальною вартістю 63 грн.,
простирадла льняного, розміром 210Х170 см. - 34 грн., двох наволочок льняних,
розміром 70Х70 см. загальною вартістю - 25,50 грн., підодіяльника льняного,
розміром 210Х170 см. - 51 грн., жіночого бавовняного костюму - 238 грн., набору
посуду з нержавіючої сталі „Бергхоф” з шести предметів - 322 грн., а всього
2770,90 грн.

Разом з тим, колегія суддів вважає
безпідставними і необґрунтованими
доводи ОСОБА_1, щодо відмови
місцевим судом в задоволенні клопотання його захисника - адвоката ОСОБА_3 про
закриття провадження у названій кримінальній справі, оскільки по даному факту
самоправства є не скасована постанова органу дізнання Ніжинського МРВ УМВС від
22.10.2007 року про відмову в порушенні відносно нього кримінальної справи.

Так, відмовляючи в задоволенні
клопотання, суд першої інстанції в своїй постанові від 21.05.2008 року
(а.с.108-109) дійшов правильного висновку, що
вказаною постановою органу дізнання відмовлено в порушенні кримінальної
справи тільки по факту хуліганських дій з боку ОСОБА_1 і до порушеної судом
кримінальної справи за фактом самоправства названа постанова відношення не має.

Крім того, колегія суддів не може
погодитись з доводами апелянта, про відсутність в його діях самоправства,
оскільки потерпілою, як він зазначив не доведено, що його діями їй завдано
значної шкоди. Такі доводи спростовуються дослідженими в апеляційному суді
доказами, що узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам
справи,

А тому, розмір шкоди, заподіяної
потерпілій ОСОБА_1 в сумі 2770 грн. 90 коп. судова колегія вважає значною для
останньої, на підставі того, що зниклі речі були предметами побутового
характеру, необхідні потерпілій для повсякденного користування і з їх втратою
було ускладнене її життя. Крім того, потерпіла працює найманим продавцем та
отримує заробітну плату в розмірі 350 грн., що підтверджується показами свідка
ОСОБА_9 та довідкою з місця роботи.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що дії засудженого ОСОБА_1 за ст.
356 КК України були кваліфіковані вірно.

При
вирішення питання про вид та розмір покарання засудженому, суд обгрунтовано
врахував особу засудженого ОСОБА_2, який раніше до кримінальної
відповідальності не притягувався, має позитивну характеристику з місця
проживання, являється інвалідом третьої групи, має на утриманні неповнолітню
дитину, скоїв злочин невеликої тяжкості та правильно дійшов висновку про
призначення йому покарання у вигляді штрафу на користь держави.

Цивільний позов щодо відшкодування матеріальної шкоди має бути задоволений
в межах доведеної вини ОСОБА_1 у самоправних діях по відношенню до майна
потерпілої на суму 2770 грн. 90 коп.

В іншій частині позову відмовити.

При вирішенні цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди на
користь потерпілої, судова колегія враховує, що потерпіла отримала стрес
внаслідок неправомірних дій засудженого, їй довелося звертатись за медичною
допомогою та приймати додаткові зусилля для організації свого життя, разом з тим, приймає до уваги той факт, що
сама потерпіла не прийняла ніяких мір для збереження свого майна, що призвело
до його втрати та приходить до висновку, про часткове задоволення позову в цій
частині.

Крім того, колегія суддів вважає, що доводи апелянта ОСОБА_2 в частині
відшкодування вартості проведеної до порушення кримінальної справи експертної
оцінки майна є необґрунтованими, оскільки не можуть бути віднесені до судових
витрат відповідно до ст. 91 КПК України.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 378 КПК України, колегія суддів,

з а с у д и л а :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляцію потерпілої ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня
2008 року відносно ОСОБА_1 в частині задоволення цивільного позову - скасувати.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2770 грн. ( дві тисячі сімсот сімдесят) гривень 90
копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1000 (одна тисяча)
гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди по цивільному позову.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати в сумі 1478 грн. 40
коп., пов'язані з проведення товарознавчої експертизи стягнути з ОСОБА_1 на
користь держави.

В решті цей же вирок щодо ОСОБА_1 -
залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Верховного Суду України, через апеляційний суд
Чернігівської області, протягом одного місяця з дня проголошення.

Судді:

Миронцов В.М. Трейтяк О.П. Зенченко Т.С.