Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого ОСОБА_8.,
суддів ОСОБА_9 ОСОБА_10.
при секретарі ОСОБА_11
за участю прокурора ОСОБА_12
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6,

громадянки України,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судимої,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_6 та призначення нового розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.

Вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 квітня 2014 року ОСОБА_6 засуджено:

- за ч. 1 ст. 172 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;

- за ч.1 ст.366 КК України до штрафу в розмірі 4250 грн. з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 2 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_6 визначено у виді штрафу в розмірі 4250 грн. з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю строком на 2 роки.

Вирішено питання процесуальних витрат.

Вказаним вироком суду ОСОБА_6 визнана винною у тому, що вона, будучи підприємцем, за договорами з виконкомом Маріупольської міської Ради від 24 листопада 2013 року № 124, 128, 129 обслуговувала автобусні маршрути № 114 і 114а. Здійснюючи організаційно-розпорядчі функції щодо найму та звільнення працівників, ведення податкового та бухгалтерського обліку, повинна забезпечувати додержання вимог трудового законодавства щодо укладання трудового договору, тривалості робочого часу і відпочинку, оплати праці найманих робітників, а також надавати до органів податкової служби достовірні відомості про суми доходу, нарахованого на користь платників податків, і суми утриманого з них податку.

Однак ОСОБА_6, у період з 01 червня по 13 вересня 2013 року, використовуючи працю потерпілого ОСОБА_7, який понад 12 годин на добу виконував обов'язки водія маршрутного таксі № 114 з 01 червня по 25 серпня 2013 року на автобусі "Богдан", порушила вимоги законодавства про працю і усупереч приписам статей 21, 24, 24-1 КЗпП України офіційно не уклала з потерпілим трудовий договір та не зареєструвала його у державній службі зайнятості, порушуючи вимоги статей 50, 66 КЗпП України встановила тривалість робочого часу понад 40 годин на тиждень без перерви та відпочинку, відповідно до вимог статей 115, 116 КЗпП України не виплатила заробітну плату, заборгованість якої склала 5119 гривень 98 копійок та не провела остаточний розрахунок при звільненні, та у порушення приписів статей 141, 253 КЗпП України не забезпечила неухильне дотримання вимог законодавства про працю та не зареєструвала потерпілого у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Вона ж, з метою службового підроблення шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, за місцем свого проживання, внесла до податкових розрахунків сум доходу нарахованого на користь платників податків і сум утриманого з них податку, завідомо неправдиві відомості щодо виплати доходів найманим працівникам за 2 і 3 квартали 2013 року, не вказавши дані про працевлаштування потерпілого ОСОБА_7 та інформацію про отримання ним доходів за червень-вересень 2013 року.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 13 серпня 2014 року апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 задоволено частково.

Вирок місцевого суду змінено.

Цей же вирок в частині засудження ОСОБА_6 за ч.1 ст. 366 КК України скасовано, а кримінальне провадження щодо неї закрито в зв'язку з встановленням відсутності в її діях складу цього кримінального правопорушення.

В решті вирок залишено без змін.

Прокурор, обґрунтовуючи прохання про скасування ухвали апеляційного суду, вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотні порушення кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення особі засудженої внаслідок м'якості. Зазначає про наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, оскільки, на думку прокурора, форма звітності 1-ДФ є офіційним документом, який підробила ОСОБА_6 шляхом невнесення даних про працевлаштування ОСОБА_7 Стверджує про порушення апеляційним судом положень ст.ст. 409, 411 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд апеляційної інстанції при розгляді вищезазначеного кримінального провадження цих положень закону не дотримався та, не дослідивши докази, якими суд першої інстанції обґрунтував обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_6 в частині засудження її за ч.1 ст.366 КК України, дав їм зовсім іншу оцінку ніж місцевий суд та, передчасно скасувавши вирок суду у цій частині, закрив кримінальне провадження через відсутність у діях обвинуваченої складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Крім того, апеляційний суд резолютивну частину свого рішення виклав у порушення вимог ч.1 ст.307 КПК, чим допустив протиріччя та невизначеність щодо покарання обвинуваченій, призначеного судом першої інстанції за сукупністю злочинів.

За таких обставин рішення апеляційного суду, як таке, що постановлене з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, відповідно до ст. 438 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно ретельно перевірити доводи апеляційної скарги обвинуваченої, а також доводи касаційної скарги прокурора, дати їм належну оцінку, та з урахуванням усіх встановлених обставин прийняти законне і обґрунтоване рішення, виклавши його у відповідному процесуальному документі згідно з вимогами закону.

Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 13 серпня 2014 року щодо ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10