Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/451/15-к
Провадження № 1-кп/670/37/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2015 року смт. Віньківці
Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000091 від 23.03.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 21 березня 2015 року близько 20 години, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу зайшов на домогосподарство ОСОБА_4 , що розміщене по АДРЕСА_1 , та упевнившись, що на господарстві немає власника, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та наживи, умисно, таємно викрав із подвір`я 1 металеве ліжко розміром 85х190 см вартістю 206,15 гривень, 1 металеве ліжко розміром 60х150 см вартістю 171,00 гривень, металобрухт загальною вагою 59 кілограм вартістю 2,80 гривень за 1 кілограм на суму 165,20 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 542,35 гривень.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та розкаявся.

Показав, що проживає у с. Адамівка, і знав, що на господарстві, із якого він вчинив крадіжку, раніше проживала бабка. Того дня, проходячи вдень по дорозі біля будинку потерпілої, він побачив на подвір`ї два металевих ліжка, одне з більшою сіткою, друге з меншою. Коли стемніло, ОСОБА_6 через незачинену хвіртку зайшов на вказане домогосподарство та за чотири рази переніс до свого дому дві металеві сітки, одна з яких велика, а друга маленька, бильця від ліжок, всього сім штук, а також металобрухт, які заховав на горищі сараю, щоб потім здати на металолом. Через кілька днів до нього додому приїхали працівники міліції, при огляді господарства знайшли викрадене, і він зізнався у крадіжці. ОСОБА_6 вказував, що всередину житлового будинку потерпілої він не заходив, і до викрадення та пошкодження іншого майна він не причетний.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому злочині, його винуватість повністю підтверджується сукупністю досліджених у ході судового розгляду доказів.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що раз у місяць приїжджає на своє господарство у с. Адамівка. Приїхавши вчергове у березні 2015 року, незадовго перед Пасхою, точного числа не пам`ятає, та побачивши, що вікна та двері у будинку вибиті, пухові одіяла й подушки порвані, плита зірвана, у літній кухні вирвана стеля, та немає всіх речей, вона пішла у сільську раду і повідомила про вчинене у міліцію. По приїзді працівників міліції ОСОБА_4 була присутня при огляді господарства обвинуваченого, на якому було знайдено викрадене з її господарства майно.

Об`єктивно винність обвинуваченого підтверджується:

- протоколом огляду місця події від 24.03.2015 року, з участю потерпілої ОСОБА_4 , за даними якого було оглянуто домогосподарство в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , та у господарські будівлі якого було виявлено та вилучено деталі із металу від пральної машинки, на горищі виявлено та вилучено металеві деталі від ліжка, а саме два бильця від ліжка, пофарбовані у синій колір, два бильця від дитячого ліжка, пофарбовані у білий колір, сітка від ліжка зеленого кольору, сітка від ліжка чорного кольору, два бильця від ліжка сріблястого кольору;

- протоколом огляду предметів від 25.04.2015 року, згідно змісту якого слідчим було оглянуто ліжко металеве, окрашене у блакитний колір, що складається із двох билець розміром 94х100 см та сітки 85х190 см, ліжко металеве, окрашене у білий колір, що складається із двох билець розміром 65х85 см та сітки 60х150 см, на яких наявні потертості, подряпини, корозія металу, відлущення фарби;

- протоколом огляду місця події від 26.03.2015 року із фотоілюстраціями, відповідно до якого було зважено три металеві бильця від ліжка та металобрухт у мішку, загальна вага якого склала 59 кілограм;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.05.2015 року з участю підозрюваного ОСОБА_5 , у ході проведення якого останній показав домогосподарство по АДРЕСА_2 , з якого він вчинив крадіжку; хвіртку, через яку він зайшов на подвір`я; місце, з якого він викрав металеві бильця та сітку до ліжка, рядно із металобрухтом;

- постановою про приєднання до справи речових доказів та передачу їх на зберігання від 21.04.2015 року, відповідно до якого два металеві ліжка та металобрухт вагою 59 кг передано на зберігання потерпілі ОСОБА_4 .

Згідно висновку товарознавчої експертизи № 350т від 21.04.2015 року, ринкова вартість представлених на експертизу металевих ліжок, станом на 22.03.2015 року могла складати: ліжко (85х190 см) - 206 гривень 15 копійок, ліжко (60х150 см) - 171 грн.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_8 м. Хмельницький, середня вартість металевих відходів станом на 21.03.2015 року становила 2,80 гривень за кілограм.

Вказані обставини обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження не оспорювались.

Що стосується тверджень потерпілої ОСОБА_4 про те, що обвинувачений ОСОБА_5 винний і в крадіжці іншого майна з її господарства, то суд зауважує, що відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, однак у ході судового розгляду даного кримінального провадження процесуальний прокурор клопотань про зміну обвинувачення чи висунення додаткового обвинувачення не заявляв.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , що виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), мало місце і містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 винний у скоєнні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд повинен виходити із всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.

Так, обвинувачений у скоєному щиро розкаявся, що виразилось у повному визнанні ним своєї вини у вчиненому злочині, критичному відношенні до скоєного та готовності нести покарання, у залі суду попросив у потерпілої вибачення.

Заподіяна потерпілі внаслідок злочину шкода усунута шляхом повернення викраденого майна.

За місцем проживання на території Адамівської сільської ради обвинувачений характеризується посередньо.

Згідно довідки Віньковецької ЦРЛ від 31.03.2015року, ОСОБА_5 на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За наведених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, який вчинив злочин, що згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, у вчиненому ОСОБА_5 розкаявся, усунув заподіяну злочином шкоду, повернувши викрадене майно, суд приходить до висновку, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства, та йому необхідно призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі, а саме у виді громадських робіт, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, що у даному конкретному випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, а саме документально підтверджені довідкою - рахунком витрати за проведення судової експертизи у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого на користь Державного бюджету.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373-374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді 150 годин (сто п`ятдесят годин) громадських робіт.

Речові докази: два укомплектовані металеві ліжка, три бильця до ліжок та бак до пральної машинки повернути потерпілі ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Державного бюджету 294,62 гривень як судових витрат по справі за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1