Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/584/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.06.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000434 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олімпіадівка Петрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.02.1994 року Петрівським районним судом Кіровоградської області за ст. 81 ч.1 КК України до виправних робіт на 1 рік з відрахуванням в доход держави 10 відсотків із суми заробітку;

- 08.08.1996 року тим же судом за ст. 140 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнився 28.08.1998 року на підставі ст.4 Закону України «Про амністію» від 24.07.1998 року;

- 05.08.2003 року тим же судом за ст.ст. 185 ч.3, 304, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України, з іспитовим строком на 3 роки;

- 02.12.2004 року тим же судом за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився 13.06.2007 року умовно-достроково на 8 місяців 8 днів;

- 13.06.2008 року тим же судом за ст. 395 КК України на 6 місяців арешту;

- 27.12 2010 року тим же судом за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився 07.04.2014 року по відбуттю покарання,

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі та за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі.
Згідно ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 судові витрати по справі в сумі 786 гривень 24 копійки за проведення експертиз, в дохід держави.
Вирішено питання про долю речових доказів по справі.
Згідно вироку суду ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло за таких обставин:
Так, обвинувачений ОСОБА_7 після звільнення з місць позбавлення волі тимчасово проживав у свого сина - ОСОБА_8 в домоволодінні, яке розташоване в АДРЕСА_1 . Достовірно знаючи, що його син - ОСОБА_8 зберігає вдома грошові кошти у нього виник умисел на вчинення крадіжки цих коштів. 05.09.2014 року, близько 11-ї години, ОСОБА_7 шляхом виставлення віконної квартирки, проник до вказаного будинку звідки повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 6 000 гривень та пляшку горілки марки Medoff, ємкістю 1 літр, та вартістю 78 гривень 90 копійок, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 6 078 гривень 90 копійок.

Продовжуючи свою злочину діяльність, 19.09.2014 року близько 11-ї години, ОСОБА_7 прийшов до домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , де шляхом пошкодження металевою арматурою віконного склопакету, проник до вказаного будинку, звідки повторно таємно викрав гроші та особисте майно потерпілої ОСОБА_9 на суму 342 гривні.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, просить переглянути кримінальну справу та винести законне і справедливе рішення.
Вказує, що слідчий обманним шляхом змусив його підписати протоколи всіх слідчих дій, які він навіть не читав, оскільки слідчий запевнив його, що все буде добре. Потерпілим по справі є його рідний син, який надав районному суду заяву про те, що ніяких матеріальних претензій до нього немає.
Також, вказав, що надасть доповнення до апеляційної скарги, але до початку апеляційного розгляду справи доповнень від нього на адресу апеляційного суду не надходило.
Заслухавши доповідача,думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити вирок суду першої інстанції без зміни,дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.
Доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, ґрунтується на доказах, достовірність і достатність яких не ставилася під сумнів сторонами кримінального провадження під час судового розгляду, у зв`язку з чим під час судового слідства вони судом не перевірялися, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

За такої процесуальної позиції сторін, суд першої інстанції провівши судове слідство у відповідності до вимог процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна повторно (крадіжка), та таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло,а тому правильно кваліфікував його дії за ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, правильно врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а саме що він скоїв злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин,дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини, але на шлях виправлення не став та скоїв злочини маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття і сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи обвинуваченого про те, що районний суд не врахував того, що потерпілим по справі є його рідний син, який надав районному суду заяву про те, що ніяких матеріальних претензій до нього немає, оскільки відповідно до положення п.2 ч.1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання визнається лише добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоду, однак в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_7 добровільно відшкодував потерпілим заподіяну шкоду. Тому, суд першої інстанції правильно не врахував вказану обставину, як таку, що пом`якшує покарання обвинуваченого.
За таких обставин районний суд дійшов правильного висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання виключно в умовах ізоляції його від суспільства в призначений судом строк, обґрунтовано призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення.
Тобто вид та розмір призначеного йому покарання є виваженим, слугуватиме не тільки справедливою карою за вчинене діяння, а й буде запобігати вчиненню ним та іншими особами нових злочинів.

Доводи скаржника з приводу того, що слідчий обманним шляхом змусив його підписати протоколи всіх слідчих дій, які він навіть не читав, оскільки слідчий запевнив його, що все буде добре колегія суддів не перевіряє, оскільки дане кримінальне провадження розглянуто відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, а тому за вказаних обставин справи обвинувачений ОСОБА_7 позбавлений права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, згідно вимог ст. 394 ч.2 КПК України.

Перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, колегія суддів істотних порушень кримінально - процесуального законодавства під час досудового та судового слідства у справі, які б могли призвести до прийняття судом першої інстанції неправильного рішення - не встановила.

За таких обставин апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2