АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/5332/15-к Номер провадження 11-сс/786/296/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному проваджені прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12.06.2015 року, - В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено у клопотанні слідчого відділу СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 про поновлення строків для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_9 та залишено без розгляду клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_9 .

Постановляючи таке рішення слідчий суддя послався на те, що клопотання про накладення арешту надійшло до суду після спливу одного місяця після вилучення майна та суду не надано доказів, що строк з 12.02.2015 року по 20.03.2015 року пропущено з поважних причин.

Прокурор у своїй апеляції просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою поновити строк для накладення арешту на майно та накласти арешт на майно підозрюваного.

В обґрунтування своїх вимог щодо поновлення строку вказує, що слідчим суддею не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його рішення, а саме на те, що після вилучення 12.02.2015 року майна, речей та цінностей, органом досудового розслідування неможливо було звернутися із клопотанням про накладення арешту на майно в силу ст.ст. 170-175 КІІК України, оскільки воно належало ОСОБА_10 , який на той час не набув статусу підозрюваного. Крім цього строк звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_9 пропущений тому, що одразу ж після обшуку проведено великий обсяг слідчо-процесуальних дій в ході яких встановлено всіх співучасників ОСОБА_9 , обрано їм запобіжні заходи, встановлено свідків у даному кримінальному провадженні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача; прокурора ОСОБА_6 та слідчого ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги; заперечення підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 ; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів прийшла до висновку, що вона не підлягає до задоволення виходячи з такого.
Згідно ч.2 ст.113 КПК України, будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями цього Кодексу.
За змістом ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З матеріалів провадження вбачається таке.
Згідно витягу з кримінального провадження № 0000318, на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих держаних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР 03.11.2014 року внесено дані про те, що невстановлені особи на території Полтавської області надають незаконні послуги у сфері грального бізнесу, шляхом організації та проведення азартних ігор, спрямованих на отримання незаконного прибутку. Правова кваліфікація ч.1 ст.203-2 КК України (а.с.6).
На підставі ухвал слідчих суддів Октябрського районного суду м. Полтави від 12.01.2015 року та 16.01.2015 року слідчому відділу СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 надані дозволи, відповідно, на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_1 та за місцем розташування покерного клубу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться по АДРЕСА_2 в якому, згідно клопотання слідчого, ОСОБА_9 надає послуги в сфері грального бізнесу (а.с.42,46).
Зі змісту копій протоколів обшуків вбачається, що на підставі вище зазначених ухвал слідчих суддів 12.02.2015 року були проведені обшуки в ході яких було вилучено речі, предмети та гроші (а.с.4345,47-49), які постановами слідчого від 13.02.2015 року там 14.02.2015 року визнані речовими доказами в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000318 від 03.11.2014 року (а.с.50, 51-55).
Зі змісту ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 24.03.2015 року якою скасовано ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20.02.2015 року про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів вбачається, що 17.02.2015 року слідчий звертався до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, що належали ОСОБА_9 які вже були вилучені під час обшуку 12.02.2015 року та перебували у володінні слідчого (а.с.137-138).
19.03.2015 року ОСОБА_9 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.
20.03.2015 року слідчий звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням про арешт майна тимчасово вилученого 12.02.2015 року. При цьому слідчий не ставив питання про поновлення пропущеного строку, який передбачений ст.171 КПК України. 23.03.2015 року слідчий суддя задовольнив вище зазначене клопотання слідчого про арешт майна.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 10.04.2015 року ухвала слідчого судді від 23.03.2015 року скасована та постановлена нова ухвала, якою клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене 12.02.2015 року майно повернута слідчому для усунення протягом семи десяти двох годин недоліків клопотання (а.с.33-37).
Натомість, лише 27.04.2015 року слідчий ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням щодо поновлення строку для накладення арешту майна підозрюваного ОСОБА_9 та щодо накладення такого арешту.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14.05.2015 року клопотання знову повернуто слідчому та наданий строк для усунення недоліків клопотання до 19.05.2015 року.
Ухвалою від 12.06.2015 року в задоволенні клопотання слідчого про поновлення строків для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_9 відмовлено, а клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_9 залишено без розгляду.
Виходячи з того, що встановлений ст.171 КПК України строк є імперативним колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що граничним строком для звернення з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно ОСОБА_9 є наступний робочий день після 12.02.2015 року.
Також колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, щодо відсутності поважних причин пропуску цього строку і не приймає до уваги доводи прокурора щодо відсутності у ОСОБА_9 на той час статусу підозрюваного, оскільки ніщо не заважало слідчому своєчасно повідомити ОСОБА_9 про підозру. Пояснення слідчого про недостатність часу для оголошення ОСОБА_9 обґрунтованої підозри після обшуків 12.02.2015 року колегія суддів вважає неспроможними оскільки вони спростовуються змістом клопотань цього ж слідчого з якими він неодноразово звертався до слідчих суддів. Зокрема, з клопотань про надання дозволу на проведення обшуків, про тимчасовий доступ до речей та документів зі змісту яких вбачається, що сам слідчий фактично переконував слідчих суддів щодо обґрунтованої причетності ОСОБА_9 до кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000318 від 03.11.2014 року.
Також колегія суддів критично ставиться до доводів слідчого та прокурора щодо нібито поважності пропуску строку звернення з клопотанням про накладення арешту в зв`язку з необхідністю проведення великої кількості слідчих дій, оскільки таке пояснення порушення встановлених законом строків є неспроможним. До того ж з пояснень слідчого в апеляційній інстанції вбачається, що дії на які він посилається, також, в основному, проводилися далеко за межами строку про поновлення якого клопоче прокурор в свій апеляційній скарзі.
Таким чином, колегія суддів вважає правильним рішення слідчого судді про відмову в поновленні строків для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_9 та залишення без розгляду відповідного клопотання про накладення арешту на це майно, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.376,ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12.06.2015 року про відмову у клопотанні слідчого відділу СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 щодо поновлення строків для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_9 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
С У Д Д І:
ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13