Справа №576/426/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/345/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 001272 відносно ОСОБА_7 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 16 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець м. Глухів Сумської області, раніше судимий 25.12.2013 р. Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу на користь держави в розмірі 850 грн,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 1, 125 ч. 2 КК України та призначено покарання за ст. 187 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років, за ст. 125 ч. 2 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання у виді 6 років позбавлення волі, повністю приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 грн., яке виконувати самостійно.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 393 грн. 12 коп.; на користь потерпілого ОСОБА_9 4280 грн. 44 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, та 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди -,

ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку, 30 грудня 2014 року приблизно о 03:00 годині поряд з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ПП «Шульженко», що розташований за адресою: м. Глухів, вул. Путивльська, 62а, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, наніс ОСОБА_9 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння, багаточисельні удари (не менше семи місць прикладень) кулаками і ногами по голові та в область грудної клітини, від чого потерпілий втратив свідомість.

Крім цього, 30 грудня 2014 року о 3 год 21 хв., ОСОБА_7 , повернувшись на місце вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння майном ОСОБА_9 , незважаючи на опір потерпілого, який схопив ОСОБА_7 за руку, коли останній намагався заволодіти його майном, зі значною силою наніс не менше чотирьох ударів ногою по голові ОСОБА_9 , таким чином подолавши опір потерпілого, заволодів мобільним телефоном ОСОБА_9 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 19 від 10.02.2015 р. ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вважає вирок суду щодо визнання його винуватості за ст. 187 ч. 1 КК України незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що ОСОБА_9 першим наніс йому два удари, і лише після цього, злякавшись за своє життя, почав наносити удари ОСОБА_9 у відповідь. Що стосується мобільного телефону, то обвинувачений зазначає, що хотів взяти телефон для виклику «швидкої допомоги» або родичів потерпілого. Просить визнати його невинуватим у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України.

В зміненій та доповненій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , не оспорюючи висновків суду щодо виправдання ОСОБА_7 за ст. 304 ч. 1 КК України, вважає незаконним перекваліфікацію дії ОСОБА_7 зі ст. 15 ч. 2 ст. 115 ч. 2 п. 6 КК України на ст. 125 ч. 2 КК України. Зазначає, що суд належним чином не оцінив докази у кримінальному провадженні, та застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню. Так, приймаючи рішення про перекваліфікацію дій ОСОБА_7 зі ст. 15 ч. 2 ст. 115 ч. 2 п. 6 КК України на ст. 125 ч. 2 КК України та засуджуючи його за ст. 187 ч. 1 КК України, суд врахував одні і ті ж спричинені потерпілому тілесні ушкодження при кваліфікації дій ОСОБА_7 і за ст. 187 ч. 1 КК України і за ст. 125 ч. 2 КК України. Також суд не надав оцінки сприйняттю ОСОБА_7 стану потерпілого, який в судовому засіданні пояснив, що після нанесення ударів по голові допускав настання смерті потерпілого. Просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та м`якістю призначеного покарання та направити матеріали кримінального провадження на новий судовий розгляд.

Вислухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які прохали вирок суду змінити, пом`якшивши призначене покарання, думку прокурора, який підтримав змінену апеляційну скаргу, і просив вирок суду відносно ОСОБА_7 скасувати та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити подані прокурором та обвинуваченим апеляційні скарги.

Згідно ст.ст. 370, 374 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а також відповідати вимогам, які до нього пред`являються кримінальним процесуальним законом.

Суд першої інстанції не в повній мірі дотримався цих вимог.

У відповідності до вимог ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимого кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Дослідивши зібрані докази суд першої інстанції встановив, що потерпілому були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого, проте, не зазначив, які ушкодження потерпілий отримав під час сварки із обвинуваченим, а які під час розбійного нападу з боку ОСОБА_7 .

Оскільки, перекваліфіковуючи дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України та визнаючи винним останнього за ст. 187 ч. 1 КК України, суд врахував одні і ті ж наявні у потерпілого тілесні ушкодження, не розмежувавши їх, що суперечить обставинам провадження.

При цьому, відповідно до кримінального закону, фізичним насильством при розбійному нападі, охоплюється легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, суд не дав правової оцінки меті повернення обвинуваченого на місце вчинення злочину, після заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, кількості та локалізації тілесних ушкоджень.

Обґрунтовуючи перекваліфікацію дій ОСОБА_7 на ч. 2 ст. 125 КК України щодо спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілому, суд послався на показання експерта ОСОБА_11 про те, що у ОСОБА_9 , навіть в разі ненадання своєчасної допомоги останньому, не розвинулися б ускладнення, які могли привести до смерті. В той же час, у вироку зазначено, що з пояснень експерта у потерпілого шок важкого ступеню, важка крововтрата, які самі по собі або їх наслідки можуть призвести до смерті, чим допустив істотні суперечності у вироку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, незважаючи на відсутність безумовних підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, які прямо передбачені законом, колегія суддів вважає необхідним прийняти саме таке рішення, оскільки, в даному конкретному випадку, суд апеляційної інстанції не має правових підстав для прийняття будь-якого іншого рішення, а тому апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого підлягають задоволенню частково.

При цьому апеляційний суд не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого кримінального закону та покарання, які підлягають перевірці під час нового розгляду.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду необхідно дотримуючись вимог кримінального процесуального закону, ретельно перевірити доводи апеляційних скарг та прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 411, 415, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Білопільського районного суду Сумської області від 16 квітня 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжити до 14 серпня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4