Справа № 357/6152/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2013 Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючий - суддя Бобкова Н.
В. ,

при секретарі - Тарасенко А.
В.,

за участю прокурора - Гнатюка О.Ю.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Біла Церква
кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Київ,
українця, громадянина України, з
середньою освітою, одруженого, маючого
на утриманні малолітню дочку ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
раніше судимого:

1) 27.04.2004 р. Голосіївським районним
судом м. Києва за ст.ст. 15-186 ч.2,186 ч.2,70 ч.2,
ч.3, 75 КК України до 4 р. 6 міс. п/в,
звільненого від відбування покарання
умовно, з іспитовим терміном 3 роки;

2) 06.07.2004 р. Брусилівським районним
судом Житомирської обл. за ст. 185 ч.2,70
ч.4,75,76 КК України до 5 р. п/в, звільненого
від відбування покарання умовно, з
іспитовим терміном 3 р.; 11.02.2005 р.
Дарницьким районним судом м. Києва
іспитовий термін згідно вироку
Брусилівського районного суду на
підставі ст. 78 ч.2 КК України скасовано і
направлений для відбуття покарання в
місця позбавлення волі; Звільнений
07.10.2010 р. по відбуттю покарання;

обвинуваченого у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 скоїв таємне викрадення чужого
майна (крадіжку), повторно, поєднане з
проникненням у житло, за наступних
обставин.

ОСОБА_2, будучи раніше судимим: 27.04.2004 р.
Голосіївським районним судом м. Києва
за ст.ст. 15-186 ч.2,186 ч.2,70 ч.2, ч.3, 75 КК
України до 4 р. 6 міс. п/в, звільненого від
відбування покарання умовно, з
іспитовим терміном 3 роки;

06.07.2004 р. Брусилівським районним судом
Житомирської обл. за ст. 185 ч.2,70 ч.4,75,76 КК
України до 5 р. п/в, звільненого від
відбування покарання умовно, з
іспитовим терміном 3 р.; 11.02.2005 р.
Дарницьким районним судом м. Києва
іспитовий термін згідно вироку
Брусилівського районного суду на
підставі ст. 78 ч.2 КК України скасовано і
направлений для відбуття покарання в
місця позбавлення волі; Звільнений
07.10.2010 р. по відбуттю покарання; і маючи
непогашену судимість за скоєння
корисливого злочину, 01 березня 2013 р.
близько 10 год. 30 хв. з метою незаконного
збагачення за рахунок чужого майна,
прийшов до АДРЕСА_1, де шляхом
пошкодження серцевини врізного замка
відімкнув вхідні двері та проник в
квартиру, звідки таємно від оточуючих
викрав: мобільний телефон « Нокія 81-3»
IMEI:НОМЕР_1 вартістю 700 грн. без картки
оператора мобільного зв'язку,
мобільний телефон "Нокія 1208" IMEI:НОМЕР_2
вартістю 300 грн. без картки оператора
мобільного зв'язку, нетбук марки "Асус"
10158Х-BLK007W чорного кольору вартістю 2800
грн., ноутбук марки Lenovo V57020092 вартістю
4500 грн., фотоапарат "Самсунг" PL21
вартістю 1000 грн., що належать ОСОБА_4,
після чого з викраденим майном залишив
приміщення квартири, завдавши останній
матеріальну шкоду на загальну суму 9300
грн.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 вину у скоєнні
інкримінованого йому кримінального
правопорушення визнав повністю і
показав суду, що дійсно будучи раніше
судимим, звільнившись в жовтні 2010 р. з
місць відбуття покарання, маючи
непогашену судимість за скоєння
корисливого злочину, 01 березня 2013 р.
близько 10 год. 30 хв. з метою вчинення
крадіжки прийшов до АДРЕСА_1, де шляхом
пошкодження серцевини врізного замка
відімкнув вхідні двері та проник в
квартиру, звідки таємно від оточуючих
викрав: 2 мобільні телефони марки
«Нокія», нетбук марки "Асус" чорного
кольору, ноутбук марки «Lenovo V57020092» та
фотоапарат "Самсунг". З викраденими
речами з місця події пішов та сів до
автомобіля, де перебували його знайомі.
По дорозі викрадені речі, крім
фотоапарата, заховав. В подальшому,
після затримання працівниками міліції,
добровільно вказав на місце зберігання
викрадених речей, які були вилучені та
разом з фотоапаратом повернуті
потерпілій.

У скоєному розкоюється, просить суворо
не карати та не позбавляти волі.
Зазначив, що працює соціальним
працівником в громадському фонді
допомоги «Життя», дружина є вагітною.

Визнаючи себе повністю винною та не
оспорюючи фактичні обставини справи,
обвинувачений ОСОБА_2 просив суд не
досліджувати докази зібрані під час
досудового розслідування і після
роз'яснення положень ч.3 ст. 349 КПК
України у суду немає сумнівів в
добровільності та істинності його
позиції.

Прокурор та захисник обвинуваченого не
заперечували проти задоволення
клопотання обвинуваченого і суд визнав
недоцільним дослідження доказів щодо
тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_2
у вчиненні інкримінованих йому дій
доведено у повному обсязі і його дії
вірно кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК
України, оскільки він скоїв таємне
викрадення чужого майна (крадіжку),
повторно, поєднане з проникненням у
житло.

Призначаючи міру покарання
обвинуваченому, суд враховує характер
та ступінь суспільної небезпеки
скоєного злочину, особу винного,
обставини справи.

ОСОБА_2 раніше судимий.

Разом з тим, він у скоєному
чистосердечно розкоюється, своїми
діями сприяв слідству, має на утриманні
малолітню дитину (а.с.56 т.2) та вагітну
дружину (а.с.55 т.2), збитки потерпілій
повністю відшкодовані (а.с.10 т.1) -
наведені обставини суд розцінює як
пом'якшуючі відповідальність.

Як особа за місцем проживання ОСОБА_2
характеризується позитивно (а.с.218 т.2),
вказує на те, що офіційно працює, однак
характеристика належним чином не
завірена, а довідка з місця роботи суду
не надана, тому вказані обставини судом
до уваги не приймаються.

Враховуючи всі вищенаведені обставини
в їх сукупності, думку потерпілої
стосовно виду покарання, суд вважає, що
виправлення та перевиховання ОСОБА_2
можливе без відбування покарання, з
випробуванням.

Речові докази по справі : речі (
коробка зі шматком лінолеуму, черевики,
пакет з серцевиною замка, сумка з
інструментами, паперова коробка з
шкатулкою), які передано на зберігання
в камеру схову речових доказів
Білоцерківського МВ ГУ МВС України в
Київській області згідно квитанції
№198/2013 (а.с.165-175 т.2) - необхідно знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_2 обрано у виді
особистого зобов'язання.

Судові витрати за проведення
трасологічних експертиз (а.с.142, 159 т.2) в
загальній сумі 769 грн. 44 коп. та
дактилоскопічної експертизи (а.с.139 т.2)
в сумі 196 грн. підлягають відшкодуванню
з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст.185 ч.3 КК України і
призначити покарання - 4(чотири) роки
позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України
звільнити ОСОБА_2 від відбування
призначеного судом покарання, якщо він
протягом іспитового строку 3(три) роки
не вчинить нового кримінального
правопорушення та виконає покладені на
нього обов'язки: не виїжджати на
постійне проживання за межі України
без дозволу кримінально-виконавчої
інспекції, повідомляти вказану
інспекцію про зміну місця проживання,
періодично з'являтися на реєстрацію в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Контроль за поведінкою засудженого
ОСОБА_2 покласти на відділ виконання
покарань ВВС за місцем його
проживання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судові витрати в сумі 965 (дев'ятсот
шістдесят п'ять) грн. 44 коп.

Речові докази по справі : речі (
коробка зі шматком лінолеуму, черевики,
пакет з серцевиною замка, сумка з
інструментами, паперова коробка з
шкатулкою), - знищити.

Запобіжний захід обвинуваченому
ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу
залишити попередній - особисте
зобов'язання.

Вирок може бути оскаржений всіма
учасниками процесу до Апеляційного
суду Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Н. В. Бобкова