Справа № 727/5455/14-к
Провадження № 1-кп/727/10/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5
представника потерпілої - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Глибока, Глибоцького району Чернівецької області, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, розлученого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_7 04 листопада 2013 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «Volkswagen-Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Червоноармійській в м. Чернівці, зі сторони Площі Соборної в напрямку вулиці Сторожинецької по крайній правій смузі руху, при цьому наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого напроти будинку №72, позначеного інформаційно-вказівним знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід» та горизонтальною розміткою 1.14.1 «зебра» та під`їжджаючи до вказаного пішоходного переходу, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 18.4 Правил дорожнього руху України, проявивши самовпевненість і неуважність до дорожньої обстановки та не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка переходила проїжджу частину дороги по пішохідному переході зліва на право, відносно напрямку руху даного автомобіля, яка в результаті дорожньо-транспортної пригоди, отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину не визнав, суду показав, що 04 листопада 2013 року, десь о 12 год. 30 хв., керував автомобілем марки ««Volkswagen-Passat», державний номер НОМЕР_1 , та рухався в крайньому правому ряду від площі Соборної, по вул.Червоноармійській і до перехрестя вулиця Садова-Червоноармійська-Сторожинецька в м.Чернівці. В автомобілі було двоє пасажирів. Рух був інтенсивний, світлофор не працював. У лівій смузі руху, в попутному напрямку, рухався автобус жовтого кольору, за ним їхало ще декілька автомобілів. На відстані 55-60 метрів до пішохідного переходу він бачив, як декілька чоловік, справа на ліво по ходу його руху, переходило дорогу. Автобус в цей час зменшив швидкість і він зменшив швидкість. Коли пішоходи пройшли перехід, автобус почав набирати швидкість, він зрозумів, що на пішохідному переході немає пішоходів. Однак він швидкості не збільшував. Відстань між його автомобілем і автобусом почала скорочуватись і в цей момент із-за передньої частини автобуса з`явилася пішохід, яка не звертала уваги на рух з його боку і направлялась на протилежну сторону дороги по пішохідному переходу. Він натиснув на гальма, але оскільки його авто із пасажирами важить більше двох тон, то він не мав фізичної можливості зупинити автомобіль. Стався поштовх, пасажир впала, автомобіль зупинився. Він вийшов з автомобіля і підійшов до потерпілої, яка пожалілася на біль. Не чекаючи приїзду швидкої допомоги, він посадив дівчину в свій автомобіль і відвіз до обласної лікарні. Після цього поїхав на місце ДТП, де і зробили всі заміри. Освідування показало, що алкоголь він не вживав. Він рухався із швидкістю 50-55 км/год., а потім зменшив швидкість до 40 км/год. Він рухався в умовах обмеженої видимості і керувався швидкістю автобуса. Вперше він побачив пішохода на відстані 15 метрів. Коли він побачив потерпілу, то був позаду автобуса, а автобус був за 1 метр від переходу. Потерпілій шкоду не відшкодував, хоча мав намір, але потерпіла постійно змінювала суму.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина в скоєнні злочину підтверджується показами потерпілої ОСОБА_5 , показами свідків та письмовими доказами.
Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що 04 листопада 2013 року, близько 12 год. 30 хв., підійшла до регульованого пішохідного переходу на вул.Червоноармійській навпроти будинку №72, щоб перейти на протилежний бік дороги. Світлофор не працював. Вона впевнилась в безпеці руху, подивившись в лівий бік проїжджої частини дороги, автомобілів не було. Пройшовши до середини переходу, вона подивилась на право, бачила автомобіль «Volkswagen», темного кольору, який рухався по правій смузі руху. Вважала, що вона, як пішохід, який розпочав рух, має перевагу в русі, і продовжила рух спокійним кроком, не перебігала. Даний автомобіль допустив на неї наїзд на пішохідному переході, від удару її відкинуло на два метри. Удар був в праве плече, від якого у неї перелом ключиці. Вона не чула звукових та гальмівних сигналів автомобіля, чула тільки свист у вухах в момент удару. Маршрутного автобуса вона не бачила. В автомобілі обвинуваченого знаходилась жінка на передньому сидінні і чоловік на задньому сидінні. До неї підійшов обвинувачений, який відвіз її у лікарню. Їй завдано тілесних ушкоджень середньої тяжкості. ДТП бачила її подруга, яка випадково проходила, а також очевидець - хлопець по імені ОСОБА_10 , який сказав, що все бачив та залишив їй свої координати. Просить призначити обвинуваченому міру покарання обмеження волі. Цивільний позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.
Свідок ОСОБА_11 суду показав, що ці події мали місце більше року тому, точної дати не пам`ятає, між 12 та 13 годиною дня, погода була суха, ні снігу, ні дощу не було. Він стояв на пішохідному переході по вул. Червоноармійській на краю бордюра, ближче до вул. Сторожинецької, а потерпіла знаходилась на протилежній стороні. По лівій смузі руху їхала маршрутка. Світлофор переключився на зелене світло і за лічені секунди перестав працювати. В цей момент потерпіла вийшла на пішохідний перехід. Маршрутка зупинилася, пропускала потерпілу, світлофор уже не працював. За маршруткою було ще чотири автомобілі. Він не переходив дорогу, оскільки побачив, що автомобіль «Фольксваген» синього кольору , який знаходився на відстані 35-40 метрів від переходу, розганяється. Даний автомобіль рухався зі швидкістю 60 км/год. в правій смузі руху. Дівчина майже перейшла дорогу, коли водій «Фольксвагена» її збив, їй залишалося один метр до нього. Якщо дорога має 10 метрів, то потерпіла до наїзду пройшла десь 7,5 -8,5 метрів. Її темп руху крок. Водій «Фольксвагена» не звернув уваги, що маршрутка та колона автомобілей стоять, не зупинився, а їхав далі. Коли водій вдарив потерпілу тоді і почав тормозити, до цього гальмування не застосовував. Дівчина відлетіла на декілька метрів. Після ДТП автобус і автомобілі поїхали далі. Він потерпілій чи її подрузі залишив візитку. Працівників міліції він не дочекався. Водій маршрутки стояв, його двигун працював в холостому режимі. Обвинувачений напевно подумав, « що дасть газу та проскочить». Сам не переходив дорогу, тому що бачив, що обвинувачений не буде зупинятись, він якраз розганявся.
Свідок ОСОБА_12 суду показала, що потерпіла ОСОБА_13 її одногрупниця. Вона бачила події після ДТП, як на нерегульованому пішохідному переході по вул.Червоноармійська, поблизу вул.Сторожинецької, піднімали дівчину із землі. На пішохідному переході стояв автомобіль «Фольксваген», передня частина якого виступала за пішохідний перехід. Світлофор не працював. Коли підійшла ближче, то впізнала потерпілу і запитала, що сталося. Водій і жінка їй пояснили, що відвезуть дівчину в лікарню і підвели її до передніх дверцят автомобіля. Вона вирішила поїхати з ними, щоб нічого не сталося. Один незнайомий хлопець сказав їй, що все бачив і пояснив, що сталося.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 суду показав, що він проводив судово-автотехнічну експертизу, яку він повністю підтримує, у діях обвинуваченого вбачається невідповідність вимогам п.п. 18.4 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору, перебуває у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди. Він досліджував рух не автобуса, а саме рух автомобіля обвинуваченого. Якщо у обвинуваченого видимість пішохідного переходу була обмежена, то він повинен керуватися п. 18.4 ПДР, а саме: якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити чи відновити рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 також підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, які суд визнає належними і допустимими:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього від 04 листопада 2013 року, згідно якого місцем дорожньо-транспортної пригоди є вул.Червоноармійська, 72, автомобіль на місці пригоди відсутній, даним автомобілем потерпілу відвезли до медичного закладу, проведено огляд транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen-Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким обвинувачений здійснив наїзд на потерпілу, зовнішніх пошкоджень у автомобіля не виявлено, на передньому капоті, у центральній частині декоративної решітки виявлені сліди у вигляді зняття порохів, зі слів обвинуваченого це і є місце контактування з пішоходом (т.1 а.с. 67-72);
- протоколом проведення слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_5 та схемою до нього від 07.06.2014 року (т.1 а.с.75-77).
- протоколом проведення слідчого експерименту із ОСОБА_7 та схемою до нього від 08.02.2014 року (т.1 а.с. 78-83);
-висновком судово-медичної експертизи №1683 мд від 14 листопада 2013 року підтверджується, що потерпіла ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді гематоми підшкірної голови справа, синця в ділянці правої ключиці, закритого перелому багатовідламковий правої ключиці зі зміщенням відламків, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я. Дані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті дії твердих тупих предметів, цілком можливо при дорожньо-транспортній пригоді у вигляді наїзду рухаючого транспортного засобу на пішохода, по строку можуть відповідати вказаному в обставинах. ( т.1 а.с.97-98);
-висновком судово-автотехнічної експертизи №62-а від 14 січня 2014 року з якого вбачається, що гальмівна система, рульове керування і ходова частина автомобіля «Volkswagen-Passat», перебували в працездатному стані та могли виконувати свої функції по зміні темпу, напрямку руху; несправностей, які б могли спричинити ДТП не виявлено ( т.1 а.с.99-101);
-висновком судово-автотехнічної екпертизи № 290-а від 04 червня 2014 року з якого вбачається, що в даній дорожньо-транспортній обстановці, водію автомобіля «Volkswagen-Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 необхідно було керуватись вимогами пункту 18.4 ПДР, при заданих у вихідних даних, параметрів руху учасників даної пригоди, заданого моменту виникнення небезпеки, в діях водія автомобіля «Volkswagen-Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п.п. 18.4 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору, перебуває у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с. 104-106);
Суд вважає, що невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 є обраним способом захисту обвинуваченого, з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, оскільки покази обвинуваченого повністю спростовуються вищенаведеними по справі доказами.
Суд критично оцінює покази свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які дані з метою вигородити від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_15 є співмешканкою обвинуваченого, а з ОСОБА_16 у них дружні стосунки, їх покази суперечать показам свідка ОСОБА_11 , який є єдиним та неупередженим свідком, та іншим доказам по справі. Дані свідки не змогли пояснити суду суттєві розбіжності між показами на досудовому слідстві та в судовому засіданні.
Таким чином суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 повністю доведена, а його дії вірно кваліфіковано за ст. 286 ч. 1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
У відповідності з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин належить до категорії невеликої тяжкості.
Обставин, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України та обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує те, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше, раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, в березні 2011 року зареєстрований ЧОНД з діагнозом гостра алкогольна інтоксикація, на обліку в Чернівецькій обласній психіатричній лікарні не перебуває.
Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а це покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.
Також, врахувуючи обставини, за яких обвинуваченим ОСОБА_7 , внаслідок недотримання вимог Правил дорожнього руху України, був вчинений злочин, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 128, 129 КПК України.
Позовні вимоги ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, при цьому суд виходить з того, що в результаті отримання нею тілесних ушкоджень їй була заподіяна матеріальна шкода, яка складається з витрат на лікування, придбання ліків та згідно наданих доказів (т.1 а.с.10-21) та становить 9959 гривень 01 копійку.
Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність обвинуваченого як власника забезпеченого транспортного засобу, була застрахована у встановленому законом порядку страховиком - ПрАТ «Страхова компанія «Провідна».
Згідно умов, передбачених полісом №АВ/8888235 від 11.03.2013 року,страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, передбачена у розмірі 100 тис грн. на одного потерпілого.
У відповідності до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, завданої життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 вказаного Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно із ст. 23 вказаного вище Закону, під шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода ( в тому числі моральна шкода) пов`язана: з лікуванням потерпілого, з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; із стійкою втратою працездатності потерпілим; із смертю потерпілого.
Відповідно до ст. 23.1 цього Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого, є, зокрема, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа, зазнав у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Вимогами ст.26-1 зазначеного Закону передбачено, що страховиком (страховою компанією) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду,заподіяну здоров`ю.
В зв`язку з наведеним вище суд вважає правильним завдану ОСОБА_5 матеріальну шкоду та частину моральної шкоди стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»».
Суд, виходячи з матеріального становища обвинуваченого, який не працює, враховуючи вимоги розумності і справедливості, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, а також характеру вчиненого обвинуваченим, глибини фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням обставин справи, суд вважає, що з ОСОБА_7 слід стягнути на користь ОСОБА_5 суму заподіяної моральної шкоди в розмірі 7000 гривень, що відповідає вимогам Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди».
Також, суд вважає за необхідне, керуючись ст. 126 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 процесуальні витрати, які складаються з розміру витрат на залучення експерта в сумі 760 грн. 14 коп. на користь держави.
Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 371-376, 395 КПК України , суд, -
З а с у д и в:
Визнати винним ОСОБА_7 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_5 9959 (дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн.01 копійку в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, кошти в розмірі 5000 ( п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 7000 ( сім тисяч) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових автотехнічних експертиз №290-а від 04.06.2014 року та №62-а від 14.01.2014 року в сумі 760 грн. 14 коп.
Речовий доказ по справі автомобіль марки «Volkswagen-Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на зберігання власнику ОСОБА_15 залишити їй за належністю.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_17