Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 24
вересня 2007 року

Луцький міськрайонний
суд Волинської області під головуванням судді Клока О.М.

за участю секретаря Мартинюк О.Г.

прокурора Саковської Л.В.

потерпілих ОСОБА_2 ОСОБА_3

законних представників
неповнолітніх потерпілих ОСОБА_3ОСОБА_4розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу про обвинуваченняОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
який народився і проживає в АДРЕСА_1 громадянин України, неодружений, не
працює, судимий вироком Луцького міськрайонного суду від 07.12.2006 року за
ст.190 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., у вчиненні злочину,
передбаченого ст.190 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11
травня 2007 року близько 16-30 год.,
перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 повторно, керуючись корисливими
мотивом та метою, шляхом зловживання довірою неповнолітньої ОСОБА_2заволодів
телефоном «Самсунг Е-360», чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на загальну
суму 1019 грн.

Підсудний
ОСОБА_1 14 травня 2007 року в другій половині дня, перебуваючи поблизу дитячого
садочка, що поАДРЕСА_2 повторно, керуючись корисливими мотивом та метою, шляхом
зловживання довірою неповнолітньої ОСОБА_3 заволодів телефоном «Самсунг Е-900»
з сім карткою, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1515
грн.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому
злочину визнав повністю та показав, що дійсно при вищезазначених обставинах
місця і часу він, зловживаючи довірою своїх неповнолітніх знайомих ОСОБА_2та
ОСОБА_3, заволодів належними їм мобільними телефонами, які в подальшому продав.
Суму завданих потерпілим матеріальної шкоди не заперечує, у вчиненому щиро
розкаюється.

Потерпілі
ОСОБА_2та ОСОБА_3повністю підтвердили показання підсудного.

Суд у відповідності
до ст. 299 КПК України, з'ясувавши правильність розуміння підсудним та іншими
учасниками судового розгляду фактичних обставин справи, не маючи сумніву у
істинності їх позицій, роз'яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені
права оспорювати ці фактичні обставини, визнав недоцільним досліджувати інші
докази щодо обставин справи, які ніким не оспорюються.

За таких
обставин суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1у вчиненні повторного
заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою і кваліфікує дії підсудного
за ст. 190 ч. 2 КК України.

2

Призначаючи
покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до
категорії середньої тяжкості, особу винного та обставини справи, що пом'якшують
та обтяжують покарання.

До обставин, що
пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_1суд відносить з'явлення із зізнанням та
щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Разом з тим
підсудний ОСОБА_1 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за
вчинення особливо тяжкого злочину проти власності (а.с.67), судимий за злочин
невеликої тяжкості, покарання за попереднім вироком не відбув (а.с.71), і знову
вчинив аналогічний злочин відносно неповнолітніх.

Враховуючи також
і думку потерпілих, які наполягали на суворому покаранні, негативну
характеристику з місця проживання (а.с.43) суд приходить до висновку про
можливість виправлення підсудного лише в умовах тримання ОСОБА_1в
кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в
умовах здійснення за ним нагляду і з обов'язковим залученням до праці.

Враховує суд і
пом'якшуючі покарання обставини, тому призначає підсудному мінімальне покарання
у виді обмеження волі, передбачене санкцією ст.190 ч.2 КК України, оскільки
саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення
ОСОБА_1 попереджатиме вчинення нових злочинів як підсудним, так і іншими
особами.

Суд, у
відповідності до ст.71 КПК України, призначаючи покарання за сукупністю
вироків, повністю приєднує до покарання за даним вироком невідбуте покарання за
вироком Луцького міськрайонного суду від 07.12.2006 року, оскільки у
відповідності до ст.72 КК України штраф не підлягає складанню з іншими видами
покарань.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК
України, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч. 2 КК України, і призначити
йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.
71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати
невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від
07.12.2006 року, остаточно визначити ОСОБА_1 до відбування 1 (один) рік
обмеження волі і штраф в розмірі 800 (вісімсот) грн.

Запобіжний захід
ОСОБА_1 до вступу вироку у законну силу залишити попередній - підписку про
невиїзд.

На вирок може
бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення через Луцький міськрайонний суд.