Справа № 401/1419/15-к КОПІЯ
Провадження №1-кп/401/108/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Світловодськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
22.01.2007 року Світловодським міськрайонний судом за ч.2 ст.296 КК України до 1-го року позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;
21.05.2008 року тим же судом за ч.1 ст.309 КК України до 1-го року позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;
08.07.2010 року Світловодським міськрайонний судом Кіровоградської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
22.08.2014 року Солом`янським районним судом м.Києва за ч.1 ст.309 КК України до 2-х років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням-з іспитовим строком на 3 роки, -
за ч.1 ст.190 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
25.02.2015 року, ОСОБА_4 , знаходячись у гостях у ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в приміщенні кухні зазначеного домоволодіння, помітив планшет, який привернув його увагу як цінна річ, яку можна продати третім особам, а гроші отримані від продажі викраденого використати на власні потреби. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний задум, спрямований на заволодіння планшета ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірою.
Для реалізації свого злочинного задуму ОСОБА_4 вирішив скористатися довірою з боку ОСОБА_5 , так як останні знайомі тривалий час. Крім того, ОСОБА_4 вирішив ввести ОСОБА_5 в оману, повідомивши їй вигадані відомості запропонувавши встановити програми на планшет, після чого привласнити отриманий від потерпілої планшет.
Діючи з описаним вище задумом, ОСОБА_4 розповів ОСОБА_5 вигадану історію про те, що він може закачати на її планшет програми та з цією метою запропонував надати йому в тимчасове користування планшет.
Отримавши зазначене майно від потерпілої, ОСОБА_4 , не маючи наміру повертати майно власнику, з корисливих мотивів , привласнив його та пішов від ОСОБА_5 у власних справах , після чого розпорядився цим майном на власний розсуд, заклавши його в ломбард розташований в приміщенні магазину «АТБ-Маркет», розташованого по вулиці Леніна, 43 м.Світловодськ Кіровоградської області та через день продав планшет потерпілої ОСОБА_5 громадянину ОСОБА_6 , в результаті чого заподіяв ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1350.00грн.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою(шахрайство).
05.05.2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення.
Згідно даної угоди ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди судом ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 40(сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 680.00грн.
Угода містить наслідки її укладення та невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Згідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визначення винуватості може ініціювати в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.190 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Судом також з`ясовано, що ОСОБА_4 , цілком розуміє права, визначені ст.471 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам потерпілої та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визначення винуватості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 просили затвердити дану угоду про примирення, а прокурор не заперечував проти її затвердження між обвинуваченим та потерпілою.
Також судом встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання де характеризується позитивно. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття ОСОБА_4 у скоєнні злочину та активне сприяння слідству у розкритті злочину .
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .
Потерпіла ОСОБА_5 від надання цивільного позову відмовилась.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Речовий доказ планшет марки»HOMI» переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити в користуванні власника.
Керуючись ст.ст.369, 374, 376, 394, 471, 473, 474 -476 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про примирення укладену 05 травня 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винним за ч.1 ст.190 КК України на підставі якої призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 680.00грн.
Речовий доказ-планшет марки «H0MI» переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити в користуванні власника.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області в порядку визначеному ст.394 КПК України.

Суддя:підпис

З оригіналом згідно

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1

14.05.2015