Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4674/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.08.2015 Подільський районний суд м. Києва
в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ,
розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0013251, що надійшли до Подільського районного суду м. Києва з Генеральної прокуратури України з обвинувальним актом відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України ,
В С Т А Н О В И В :
20.04.2015 року до Подільського районного суду м. Києва з Генеральної прокуратури України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0013251 по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України.
14.03.2014 року слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
24.03.2014 року слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Останній раз ухвалою головуючого судді Подільського районного суду м. Києва від 17.06.2015 року ОСОБА_9 та ОСОБА_7 строк тримання під вартою продовжено до 20.08.2015 року включно.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Отже, оскільки двомісячний строк тримання обвинувачених під вартою спливає, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку.
В судовому засіданні старший прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління захисту прав і свобод дітей Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Прокурор обґрунтовує клопотання тим, що підозри ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень є обґрунтованими та підтверджуються зібраними доказами та матеріалами провадження, а саме - протоколами огляду місця події, протоколом огляду автомобіля, протоколом проведення слідчого експерименту, протоколом добровільної видачі зброї, показаннями свідків, висновками експертів та іншими матеріалами кримінального провадження. Обставини та факти, інформація, про які міститься в зазначених доказах, в тому числі ті, що обвинувачений ОСОБА_9 та ОСОБА_7 перебували на місці вчинення вбивства, ОСОБА_9 під час досудового розслідування неодноразово визнавав свою особисту причетність до скоєння злочину і вказав на іншого причетного до вбивства обвинуваченого, втеча з місця вчинення злочину і не повідомлення уповноважених органів про скоєння злочину, виїзд в інше місто після вказаних подій, в своїй сукупності є, на думку прокурора, достатніми для продовження дії запобіжного заходу. Прокурор вважає, що на даний час продовжують існувати ризики - запобігання спілкуванню з іншими співучасниками, здійснення впливу на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання дослідження обставин вчинених злочинів, вони не зменшились, а тому немає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим. Характеристики обвинувачених, які були відомі з першого дня затримання, те, що ОСОБА_9 ніде офіційно не навчався та не працював, скоїв правопорушення на території іншого регіону, а також стосунки ОСОБА_7 з батьками не свідчили про можливість дієвого контролю за поведінкою ОСОБА_9 та ОСОБА_7 поза межами тримання під вартою і не спростовані стороною захисту на даний час. Негативне відношення обвинувачених до суб`єктів суспільства, а саме органів державної влади, їх посадових осіб, в тому числі і працівників внутрішніх справ, тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , та обставина, що вони втекли з місця події, виїхавши до іншого міста, дозволяють прогнозувати поведінку обвинувачених у разі зміни їм запобіжного заходу, а саме переконують у можливості вчинення обвинуваченими дій, які заборонені вимогами ст.177 КПК України. Прокурор зазначає, що немає жодних фактів, які б надали підстави вважати, що соціальні зв`язки та схильності обвинувачених зможуть виступити превентивним засобом у їх неналежній процесуальній поведінці. Прокурор вказує, що відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, в тому числі і домашній арешт, будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, оскільки наявні підстави, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на свободу. Таке продовження не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зважаючи на існування реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи. Прокурор ОСОБА_3 просила продовжити строк тримання під вартою обвинувченим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 до двох місяців. Проти клопотання захисників та законного представника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу прокурор заперечувала.
Захисник ОСОБА_9 - ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність прокурором необхідності подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Також ОСОБА_4 просила врахувати позитивну характеристику ОСОБА_9 , на підтвердження чого надала копію грамоти про нагородження його у 2015 році за активну громадську та політичну діяльність.
Захисник ОСОБА_9 - ОСОБА_6 також заперечував проти подальшого тримання обвинуваченого під вартою, посилався на тривалість перебування під вартою і відсутність в цьому необхідності, просив змінити ОСОБА_9 запобіжний захід на домашній арешт із застосуванням електронних браслетів.
Захисник ОСОБА_7 ОСОБА_5 заперечувала проти продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, посилалася на те, що питання щодо продовження запобіжного заходу має вирішуватися судом присяжних, а не головуючим. Також захисник посилалась на тривалий термін перебування ОСОБА_7 під вартою, на погіршення його стану здоров`я, просила обрати більш м`який запобіжний захід.
Законний представник ОСОБА_7 ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора через його недоведеність, підтримала позицію захисника ОСОБА_5 , просила врахувати стан здоров`я обвинуваченого та змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 заперечували проти продовження тримання їх під вартою, просили задовольнити клопотання захисників та законного представника про зміну запобіжного заходу.
Вислухавши думку прокурора, захисників, обвинувачених, законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або створювати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів.
Зважаючи на зазначені прокурором докази, є підстави вважати ймовірною причетність обвинувачених до вчинення кримінальних правопорушень, що є підставою для застосування відповідних заходів забезпечення кримінального провадження.
Зважаючи на тяжкість обвинувачення, те, що обвинуваченим загрожує позбавлення волі у разі визнання їх винними, враховуючи конкретні обставини справи, те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, суд вважає, що наведені у клопотанні прокурора ризики (запобігти спілкуванню з іншими співучасниками, здійснення впливу на свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню дослідження обставин вчинення кримінальних правопорушень), не зменшились і продовжують існувати на даний час.
Суд вважає, що наявні ризики є очевидними, з огляду на особи обвинувачених та їх позицію з приводу висунутого обвинувачення у вчинені злочинів.
Надані захисником ОСОБА_4 в судовому засіданні позитивні характеризуючі дані про особу ОСОБА_9 є недостатнім доводом, який свідчить про подальшу належну процесуальну поведінку обвинуваченого, і не переконують в тому, що він не вчинить дій, передбачених ст. 177 КПК України.
З урахуванням наведеного суд вважає недостатнім застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, а їх перебування під вартою буде не тільки запобігати ризикам, а й сприяти виконанню процесуальних рішень у справі в розумні строки.
Суд також вважає, що продовження тримання обвинувачених під вартою виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості. Тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .
За таких обставин клопотання захисників та законного представника про зміну запобіжних заходів підлягають відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 199, 183, 331 КПК України,
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити тримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою у Київському СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області до 18.10.2015 року включно.

Продовжити тримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під вартою у Київському СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області до 18.10.2015 року включно.

В задоволенні клопотань захисників та законного представника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
СуддяОСОБА_1