Справа № 333/8013/14-к
провадження №1-КП/333/27/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2015 року м.Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта - середня, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 14 грудня 2004 року Мелітопольським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Постановою Мелітопольского міського суду Запорізької області від 26 жовтня 2005 року скасовано випробувальний строк та направлений на відбуття покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 вересня 2007 року звільнений від відбування покарання з заміною невідбутої частини покарання 1 рік 3 місяці 26 днів на виправні роботи;

- 02 червня 2009 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.307, ст.69,71,72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 16 березня 2011 року звільнений від відбування покарання з заміною невідбутої частини покарання 1 рік 3 місяці 16 днів на виправні роботи. Відбув покарання 14.08.2012 року,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
20.06.2014 року приблизно о 21год. 50хв. ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, з прямим умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою з невстановленими на досудовому розслідуванні особами, поєднаний з проникненням у житло, в знаходячись біля кв. АДРЕСА_3 , під вигаданим приводом, ввівши потерпілу ОСОБА_6 в оману, змусили останню відчинити вхідні двері квартири. Після чого, ОСОБА_8 та невстановлені особи застосовуючи фізичну силу та висловлюючи погрозу застосування ножа, штовхнули потерпілу, в результаті чого ОСОБА_6 впала на підлогу квартири і втратила свідомість, та таким чином проникнув у житло.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_8 почав утримувати праву руку потерпілої та закривати своєю рукою їй рот, при цьому продовжував висловлювати погрозу застосувати насильство, яку потерпіла ОСОБА_6 сприйняла як реальну, позбавивши її таким чином можливості чинити активний опір.

В цей же час невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи узгоджено з ОСОБА_8 , також почала утримувати потерпілу ОСОБА_6 , закриваючи своєю рукою їй очі і позбавляючи тим самим можливості потерпілої роздивитись нападників, а інша невстановлена досудовим розслідуванням особа, продовжуючи реалізацію спільного умислу на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_6 , попрямувала до кімнат квартири потерпілої, де відшукала та заволоділа майном ОСОБА_6 , а саме: грошовими коштами в сумі 1500грн; мобільним телефоном «Леново 369і» в корпусі чорного кольору, вартістю 999грн., золотими сережками, проба 585, вартістю 4000грн, золотими сережками та кулоном, проба 585, вартістю 4000грн, золотим кулоном у вигляді «соняшника», проба 585, вартістю 500грн., золотим кулоном у вигляді «Божої матері з дитиною», проба 585, вартістю 1000грн, золотими сережками, проба 585, вартістю 2000грн., золотими сережками, проба 585, вартістю 500грн., золотими сережками, проба 585, вартістю 500грн., на загальну суму 14999грн., та двома банківськими картками ПАТ «Приват Банк», які матеріальної цінності для потерпілої не представляють.

Після чого ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи з місця події зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 14999 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину повністю не визнав, суду пояснив, що до вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_6 він відношення не має, потерпіла його обмовляє, що 20.06.2014 року він перебував на весіллі у знайомої. Приблизно о 15.00год. він разом з іншими поїхав на базу відпочинку «Вікторія» в м. Запоріжжя, де в нього виник конфлікт з одним із гостем і вони з дружиною поїхали. Коли їхали через мікрорайон «Південний» на мосту в нього зламалася машина. Він почав штовхати машину, щоб з`їхати з мосту, і в цей час біля нього зупинився автомобіль «Опель кадет» червоного кольору, в якому знаходились невідомі йому чоловіки.

Пізніше він зателефонував товаришу, щоб проконсультуватися, і той порадив купити моторне масло. Він взяв у дружини приблизно 40грн. і пішов на заправку, а вона залишилася його чекати.

По дорозі на заправку, він побачив той самий автомобіль «Опель кадет», водій якого разом з 3 пасажирами на його прохання довезли до не функціонуючого посту ДАЇ, де він, дійшовши до заправки «ВОГ», яка розташована на Дослідній Станції, купив автомобільне масло. Вийшовши з заправки, він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_9 , який йшов з батьком з рибалки. Вони всі разом пройшли блокпост і дійшли до зупинки. В цей час до них знов під`їхав автомобіль «Опель кадет» та чоловіки з нього, запропонували допомогти з машиною, добуксирувавши її, при цьому попросили допомогти їм зняти гроші з банківських карток в банкоматі, на що він погодився. Вони під`їхали на «Космос», але там банкомат вже не працював, тож вони поїхали на зупинку «вул.Анголенко». Вийшовши з машини він з одним із чоловіків підійшов до банкомату. Перший введений з 2 написаних на папірці пін-кодів доступу до банківської карти виявився невірним. Другий пін-код підійшов, але на банківській картці не було коштів. Він віддав картки чоловікам, які поїхали в напрямку проспекту «Металургів», а він пішов до своєї машини. Оскільки заливши масло в двигун все рівно, він не завівся, він попросив перехожого відкотити машину, щоб вона не заважала руху транспорту, та після цього, викликавши таксі, разом з дружиною поїхали назад на базу відпочинку «Вікторія».

Не дивлячись на невизнання вини у скоєнні злочину обвинуваченим ОСОБА_8 , його вина повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- показаннями у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , з яких вбачається, що 20.06.2014 року приблизно о 22-00год., вона була сама вдома, коли подзвонили в двері. Вважаючи, що прийшов її син, та почувши через зачинені вхідні двері позитивну відповідь, потерпіла відкрила двері, але побачивши трьох осіб, у яких були чимось закриті обличчя, почала чинити опір, не впускаючи їх в квартиру, під час чого з ОСОБА_8 сповз шарф, і вона побачила його обличчя.

Далі нападники штовхнули її, внаслідок цього вона впала на підлогу і втратила свідомість. Коли вона отямилась, то лежала на підлозі, де в цей час ОСОБА_8 висловлював погрози застосування ножа та з одним з нападників тримав руки та закривав рот і очі. Безпосередньо ніж вона не бачила, оскільки їй закривали очі руками. Нападники вимагали показати, де знаходяться прикраси, коштовні речі та вказати місцезнаходження сейфу. При цьому нападники сказали, що вони з міліції. Потім ОСОБА_8 зі свого телефону подзвонив на якийсь номер і передав телефон потерпілій. Особа, яка розмовляла по телефону, повідомила, що вони з міліції, в них знаходиться син потерпілої ОСОБА_10 і вона повинна передати їм 5000 доларів, погрожуючи в противному випадку завдати йому тілесних ушкоджень. Після цього вона попросила нападників відпустити її, щоб встати і показати цінності. Вони не дозволили це зробити. Натомість вона вказувала їм де і які цінності знаходяться, а один з них ходив і забирав. Також вони забрали її та сина кредитні картки, при цьому примусили сказати пін-коди доступу до карток.

Побоюючись реалізації погрози застосування ножа, вона запропонувала зняти з її вух сережки з діамантами. Одну сережку зняв ОСОБА_8 , а іншу вона віддала сама. Далі один з нападників комусь зателефонував і сказав, що таких грошей, на які вони сподівалися, вони не отримали, та після цього вони вбігли з квартири.

Під час нападу зловмисники викрали: сережки з діамантами, комплект чеських сережок та кулон з червоним камінцями, кулон у вигляді соняшника, маленькі сережки, мобільний телефон. Коли злочинці зникли, вона намагалась зателефонувати до міліції, але туди не додзвонилася і зателефонувала сину та повідомила про пограбування.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 прямо вказала на ОСОБА_8 , як одного з злочинців, оскільки під час нападу з нього сповз шарф, який прикривав обличчя, тому вона запам`ятала його обличчя та впізнає.

В результаті вчиненого злочину ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду в розмірі 14999грн. вартості викраденого майна та моральну шкоду в розмірі 5000грн., яка вразилася в погіршення самопочуття, порушення звичного ритму життя, душевних стражданнях у зв`язку з самим фактом пограбування.

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , з яких вбачається що він мешкає разом з матір`ю. 20.06.2014 року він повернувся з відпочинку на морі, та у вечорі пішов до кінотеатру, але йому на мобільний телефон подзвонила мати з домашнього телефону та повідомила, що її пограбували. Також повідомила, що не може викликати міліцію. Тоді він викликав міліцію та поїхав додому. Коли приїхав, то побачив розбите внаслідок боротьби дзеркало та безлад. В цей день приблизно о 17-00год. йому дзвонив ОСОБА_13 та цікавився його справами, та зателефонував на наступний день після пограбування. Разом з ОСОБА_13 він навчався у технікумі, при цьому останній неодноразово приходив до нього додому, знав місцезнаходження сейфу. Після навчання вони спілкувались зрідка.

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , з яких вбачається, що вона є дружиною ОСОБА_8 , в шлюбі мають малолітню дитину. 20.06.2014 року вони знаходились на весіллі на базі відпочинку «Вікторія» у м.Запоріжжя. Під час весілля між її чоловіком та одним з гостей стався конфлікті і вони поїхали. Проїжджаючи міст біля 21.00год. їх машина зупинилася внаслідок поламки двигуна. ОСОБА_8 пішов по мосту вверх на заправку за моторним маслом, а вона залишилася в машині. Чоловік був відсутній приблизно 2год. Весь цей час вона періодично телефонувала ОСОБА_8 , на що він відповідав, що, зайнятий, але скоро буде. Чоловік повернувся з маслом і залив його у двигун, втім машина все рівно не заводилася. Поблизу проходив чоловік, який допоміг відкотити машини до двору. Вони повернулися на базу відпочинку на таксі, оскільки там залишилися всі гроші, та в неї на зберіганні знаходилися мобільні телефони та ключі запрошених на весілля;

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , з яких вбачається, що 20.06.2014 року в неї було весілля. ОСОБА_8 був свідком та водієм на весіллі. Він відвіз молодят до РАЦСу, а пізніше до батьків і на базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Під час весілля виник конфлікт з сестрою ОСОБА_8 , після якого він поїхав зі своєю дружиною. Їх не було приблизно з 19.30год, а повернулись вони коли вже було темно. Вона давала свої кошти та прикраси на зберігання дружині ОСОБА_8 , речі потім були повернуті;

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , з яких вбачається, що 20.06.2014 року приблизно о 16-45 годині їй на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_13 та спитав ім`я по-батькові потерпілої ОСОБА_17 , але вона не згадала і потім йому зателефонувала 27.06.2014 року о 14-36 год., коли дізналася про пограбування. З ОСОБА_13 вона навчалася в технікуму, спілкувалася з ним дуже рідко;

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_18 , з яких вбачається, що ОСОБА_8 зовнішньо схожий на ту людину, котра на початку літа 2014 року здала до ломбарду мобільний телефон «Леново» в чорному корпусі, модель А 369. Телефон був у робочому стані і без сім-карти. Потім він його продав своїм знайомим приблизно за 300грн.;

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_19 , з яких вбачається, що він 07.07.2014 року придбав мобільний телефон «Леново» в робочому стані в ломбарді, у подарунок на день народження другу;

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_20 , з яких вбачається, що 07.07.2014 року йому у подарунок на день народження ОСОБА_19 подарував мобільний телефон «Леново», як пізніше з`ясувалось, він був викрадений;

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , яких вбачається, що він познайомився з ОСОБА_8 та зустрічався декілька разів на СТО, де останній ремонтував його автомобіль. З потерпілою ОСОБА_6 знайомий, оскільки разом з її сином ОСОБА_12 навчався у технікумі, при цьому неодноразово приходив до нього додому. Останній раз зі ОСОБА_6 зустрічався в літку 2014 року в неї вдома, оскільки остання передавала гроші, які заборгував йому ОСОБА_12 . Також знайомий з ОСОБА_16 , яка також навчалася в технікумі. В літку 2014 року він телефонував ОСОБА_16 та запитував ім`я по батькові ОСОБА_6 , оскільки сім`я ОСОБА_17 займається реалізацією насіння. Щодо скоєного розбійного нападу йому нічого не відомо.

- протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.06.2014 року, яка надійшла від потерпілої ОСОБА_6 про притягнення до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які 20.06.2014 року приблизно о 22 год. 00 хв. відкрито заволоділи її майном з кв. АДРЕСА_3 ;

- даними, встановленими з витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0002520 від 21.06.2014 року, відповідно до яких, до Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_12 , про те що 20.06.2014 року приблизно о 22.00год. невідомі особи проникли до кв. АДРЕСА_3 , та відкрито викрали майно, яке належить його матері.

- даними, встановленими з протоколу огляду місця події з фотознімками від 20.06.2014 року, з якого вбачається, що місцем події є кв. АДРЕСА_3 , під час якого, було вилучено сліди відбитків пальців руки та слід відбитку взуття та встановлено порушення обстановки в квартирі;

- висновком експерта №377 від 29.09.2014 року, згідно з якого слід пальця руки, вилучений при огляді місця події від 20.06.20014 року з кв. АДРЕСА_3 , не належить ні ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ;

- даними, отриманими з протоколу огляду від 06 жовтня 2014 року, з яких встановлено, що на 5 фотознімках з банкомату «Приват Банк» №САZА8505, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна 44, зображено ОСОБА_8 , який в період часу з 22год .14хв. 24сек. по 22год. 18хв.46сек. намагався зняти гроші з картки «Приват Банк» № НОМЕР_1 виданої на ім`я ОСОБА_6 ;

- оглянутим у судовому засіданні речовим доказом мобільним телефоном «Леново 369 і», який був добровільно виданий ОСОБА_20 та вилучений під час огляду місця події від 24.07.2014 року. Перед дослідженням зазначеного речового доказу були допитана потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_18 , які зазначили, що зможуть впізнати мобільний телефон. В судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_6 зазначила оглянутий телефон належить їй та був викрадений під час розбійного нападу, а свідок ОСОБА_18 зазначив, що оглянутий телефон ним у обвинуваченого ОСОБА_8 був прийнятий в ломбард;

- даними, отриманими під час пред`явлення особи для впізнання від 24.07.2014 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_8 , як особу, яка 20.06.2014 року скоїла розбійний напад, під час якого з кв. АДРЕСА_3 у неї було викрадено майно;

- даними, отриманими під час пред`явлення особи для впізнання від 24.07.2014 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_18 впізнав ОСОБА_8 , як особу, у якої в двадцятих числах червня 2014 року в кіоску №2 по вул.40 років Радянської України в м. Запоріжжя придбав мобільний телефон «Леново»;

- даними отриманими з ЗФ ЗАТ «МТС України» щодо інформації вхідних та вихідних дзвінків, а також СМС повідомлень, мобільного телефону з сім-картою № НОМЕР_2 (мобільний телефон обвинуваченого ОСОБА_8 ) з прив`язкою до базових станцій та вказівкою ідентифікатору руху зв`язку (ІМЕІ);

Дослідивши вищезазначені докази у їх сукупності, будь-яких підстав не довіряти показанням вказаних свідків та потерпілої, судова колегія не вбачає, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження. Вказані докази, досліджені судом є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини справи.

Судом перевірялась версія обвинуваченого ОСОБА_8 про непричетність його до вчиненого злочину, у зв`язку з тим, що він в той час перебував в районі «Олександрівського» мосту в м.Запоріжжя, яка свого підтвердження не знайшла.

Так, допитаний у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту на підтвердження алібі обвинуваченого ОСОБА_8 свідок ОСОБА_9 пояснив, що 20.06.2014 року приблизно о 21-30 год. вони з батьком поверталися з рибалки та біля заправки «ВОГ», зустріли ОСОБА_8 , який повідомив, що в нього на мосту зламалася машина. Розмовляли вони приблизно 30-40 хвилин. Потім під`їхав автомобіль, червоний «Опель», з машини вийшов чоловік та покликав ОСОБА_8 , який сів в машину та поїхав. Через декілька днів, приблизно 23.06.2014 року він зустрівся з ОСОБА_8 та під час бесіди останній повідомив, що його підставили, запропонувавши зняти гроші з банківської картки в банкоматі 20.06.2014 року або 21.06.2014 року. Також повідомив, що ці банківські картки були чужими, грабованими, і що його сфотографував банкомат, коли він намагався зняти кошти.

До показань свідка ОСОБА_9 , який був допитаний за клопотанням сторони захисту на підтвердження алібі ОСОБА_8 щодо перебування останнього під час вчинення злочину відносно ОСОБА_6 в іншому місті, суд ставиться критично, оскільки він є близькою до ОСОБА_8 особою, перебуває з ним у дружніх стосунках, тому намагається у такий спосіб допомогти останньому уникнути кримінальної відповідальності за скоєне. Крім того пояснення зазначеного свідка є непослідовними та неконкретними, оскільки він не зміг надати суду переконливих свідчень щодо причини запам`ятовування точної дати зустрічі і розмови з обвинуваченим (20.06.2014 року - час вчинення злочину).

До показань свідка ОСОБА_14 , яка була допитана в судовому засіданні, суд також ставиться критично, оскільки ОСОБА_14 , будучи дружиною обвинуваченого, є близькою для останнього особою, і надаючи відомості, які суперечать сукупності інших доказів, намагається у такий спосіб допомогти останньому уникнути кримінальної відповідальності.

Також судом перевірялися покази обвинуваченого щодо придбання ним в час вчинення злочину моторного масла на АЗС «ВОГ», розташованої в районі Дослідної Станції м. Запоріжжя.

Так, відповідно до листа начальника АЗС «ВОГ Рітейл» ОСОБА_21 запис з камер відеоспостереження на АЗС, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дослідна Станція 2в, зберігається 24 години, тому доводи ОСОБА_8 в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Аналіз отриманої інформації з ЗФ ЗАТ «МТС України» щодо здійснення вхідних та вихідних дзвінків, а також СМС повідомлень, з прив`язкою до базових станцій та вказівкою ідентифікатору руху зв`язку (ІМЕІ), свідчить про те, що абонент з сім-картою № НОМЕР_2 (номер мобільного телефону обвинуваченого ОСОБА_8 ) приймав та здійснював дзвінки з 21 год. 24 хв. по 22год 00 хв. в районі вул. Олімпійська та ДДГ «Запорізьке» Водонапірна Башта у м. Запоріжжя, тобто в місці розташування будинку потерпілої ОСОБА_22 .

Твердження обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 в судових дебатах щодо проведення слідчих дій з порушенням норм кримінального-процесуального закону, а саме пред`явлення особи для впізнання 24.07.2014 року з участю підозрюваного ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_18 , судова колегія визнає безпідставними.

Під час дослідження цих документів (протоколів) в ході судового розгляду та перегляду в судовому засіданні відеозапису зазначених слідчих дій, судом встановлено, що вони відповідають вимогам, передбаченим ст.ст.223,228 КПК України, а тому ці докази є належними, допустимими та достовірними

Невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України колегія суддів розцінює виключно як бажання обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Крім того, 02.12.2014 року від обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засіданні надійшла заява про застосування до нього фізичного та морального тиску з боку працівників міліції, хоча показань, які би викривали його у вчиненні розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_6 на досудовому розслідуванні останній не давав. Зазначена заява перевірялась процесуальним прокурором прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя. Висновки вказаної перевірки досліджувалися в судовому засіданні. На переконання судової колегії перевірка проведена всебічно, повно та об`єктивно, тому суд погоджується з її висновками від 24.12.2014 року про відсутність в діях посадових осіб органів внутрішніх справ будь-яких порушень, які би свідчили про застосування незаконних заходів ведення слідства до ОСОБА_8 .

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким. Вину у його вчиненні ОСОБА_8 не визнав, не розкаявся, завдану потерпілій шкоду не відшкодував. Також суд приймає до уваги вік обвинуваченого та стан його здоров`я, який страждає виразкою шлунку, на цей час на обліках у психіатричному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, однак неодноразово перебував на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом психічний розлад внаслідок вживання алкоголю та психостимуляторів зі шкідливими наслідками. Відповідно до інших даних, що характеризують особу винного, він раніше судимий, в тому числі за корисливий злочин, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем реєстрації, офіційно не працевлаштований, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка просить суворе покарання для обвинуваченого, пов`язане з позбавленням волі.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 згідно зі ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, та вимоги, зазначені в абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає за можливе призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі, але близьке до мінімального, передбаченого санкцією ч.3 ст.187 КК України.

Враховуючи наявність корисливого мотиву при вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому злочину суд вважає за необхідне призначити додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Судом також розглянуто цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення на її користь завданої матеріальної шкоди в розмірі 14999грн. та моральної шкоди в розмірі 5000грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 позовні вимоги не визнав повністю.

Так, відповідно до ч.5 ст.128,ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ст.1177 ЦК України, шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від злочину, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно ст.23 ЦК України,особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення на її користь завданої матеріальної шкоди в розмірі 14999грн. та моральної шкоди в розмірі 5000грн., є законним і обґрунтованим, але підлягає частковому задоволенню в частині стягнення матеріальної шкоди, оскільки їй повернуто викрадений мобільний телефон.

Процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судово-дактилоскопічної та судово-криміналістичної експертизи у кримінальному провадженні складають 1572,48грн.

Відповідно до з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що зазначені експертизи було проведено експертами спеціалізованої державної установи НДЕКЦ ГУМВС України в Запорізькій області, вони підлягають відшкодуванню у якості процесуальних витрат з ОСОБА_8 .

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.100,122,124,366-368,370-371 КПК України, судова колегія, -

ЗАСУДИЛА:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту фактичного затримання - з 18.00год. 21.08.2014 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 14000 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судово-дактилоскопічної та судово-криміналістичної експертизи в сумі 1572,48 грн.

Речові докази:

- мобільний телефон «Леново А 369і», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 - залишити у користуванні останньої;

- СД диски в кількості 7шт., які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити в провадженні;

- слід низу взуття на фрагменті скла, який знаходяться в кімнаті для зберігання речових доказів Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, знищити;
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3