1Справа № 335/5604/13-к 1-кп/335/110/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2015 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевский районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Оріхів Запорізької області, громадянки України, яка має середню освіту, пенсіонер, не заміжня, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму

у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
23 квітня 2013 року, приблизно о 15 год. 03 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні супермаркету «Амстор», який розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги буд. 64 у м. Запоріжжі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, скориставшись тим, що її дій ніхто не бачить, намагалася таємно викрасти майно, що належить ТОВ «Амстор»: ковбаса марки «Скворцово», вагою 0,598 кг. у кількості 1 штука вартістю 45 грн. 44 коп., ковбаса марки «Скворцова», вагою 0,600 кг у кількості 1 шт., вартістю 45 грн. 59 коп., тунець «Vigiliante bonito», вагою 115 гр., вартістю 10 грн., на загальну суму 131 грн. 03 коп., але з незалежної від її волі причини, свій злочинний умисел довести до кінця не змогла, оскільки після перетинання касової зони, при виході із вказаного супермаркету була затримана охороною і надалі передана співробітникам міліції.

В судовому засіданні обвинувачена свою вину визнала повністю і пояснила, що дійсно при обставинах викладених в обвинувальному акті вона намагалася викрасти продукти харчування, але була затримана працівниками охорони. Свої дії пояснила тяжким матеріальним становищем, оскільки хотіла їсти, щиро розкаялася та просила строго не карати.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченої в межах пред`явленого їй обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи показання обвинуваченої, суд вважає, що вина ОСОБА_4 повністю доведена і її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведений до кінця з причин, що не залежать від волі винного

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, який закон відносить до злочинів середньої тяжкості, обставини справи, особу обвинуваченої, яка повністю визнала вину, на обліку в наркологічному диспансері та психіатричній лікарні не перебуває, має позитивну характеристику, раніше не була судимою, офіційно не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

Крім того, суд вважає за необхідне застосувати ст. ст. 75, 76 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, оскільки зазначене покарання цілком відповідає тяжкості та обставинам вчиненого злочину, особі обвинуваченої, що у сукупності на думку суду дає підстави вважати, що виправлення засудженої можливе без ізоляції її від суспільства.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 366-371, 373-376, 395, 532, КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Згідно зі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне мешкання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця мешкання і роботи; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази:

- дві палки ковбачи фірми "Скворцово" та тунець «Vigiliante bonito», передані на відповідальне зберігання ТОВ "Амстор" - залишити за належністю.

- СD-R диск з відеозаписом з камер спостереження в супермаркеті "Амстор" - залишити в матеріах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1