Справа № 639/2143/15-к
Провадження № 1-кп/639/213/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2015 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше судимого 23.12.2013р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 164 КК України до 80 годин громадських робіт, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим 23.12.2013р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 164 КК України до 80 годин громадських робіт, з обліку знятий 24.06.2014р., маючи судимість, яка не знята у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив злочин за наступних обставин.
Жовтневим районним судом м. Харкова 04.07.2004р. видано виконавчий лист по справі №2-2682/2004 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів у розмірі ? частини з усіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 15.06.2004р. до дня досягнення дитиною повноліття, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку.
Після цього 10.08.2004р. Жовтневим районним судом м. Харкова винесено рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання їх спільного неповнолітнього сина, ОСОБА_6 , у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, починаючи з 15.06.2004р. і до дня досягнення дитиною повноліття.
В подальшому 10.07.2007р. Жовтневим відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-2682 від 04.07.2006р., виданого Жовтневим районним судом м. Харкова.
Після притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, останній у період з 21.06.2014р. протягом більше шести місяців після винесення вироку суду, а саме до 24.02.2015р., офіційно не працевлаштувався, на облік до центру зайнятості не став, жодним чином неповнолітньому сину не допомагав, хоча мав постійний неофіційний заробіток (дохід), який повинен підлягати облікові при відрахуванні аліментів, однак він, діючи зі злочинним умислом, його приховував та до відповідних органів про нього не повідомляв. При цьому ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_6 , у вказаний період часу свідомо не здійснив жодної виплати, із сином жодного разу не зустрівся, участі у його вихованні не приймав, матеріальну чи будь-яку іншу допомогу не надавав, чим обмежував сина у праві на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток. Таким чином ОСОБА_4 , злісно ухилявся від виплати аліментів на утримання свого сина ОСОБА_6 , про що свідчить тривалість ухилення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України визнав повністю, щиро покаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, та пояснив суду, що він після його засудження Жовтневим районним судом м.Харкова 23.12.2013 року за ч.1 ст.164 КК України, не мав змоги сплачувати ОСОБА_5 аліменти на утримання сина, оскільки не мав роботи.
Зазначений злочини він скоїв через скрутне матеріальне положення, оскільки не може знайти роботу, суму боргу на утримання дитини має намір погасити, у скоєному щиро кається, цивільний позов потерпілої про стягнення заборгованості визнає в повному обсягу.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.08.2004 року з ОСОБА_4 на її користь стягнуто аліменти на утримання сина, ОСОБА_6 , 2000 року народження, в розмірі ? частини з усіх видів заробітків щомісячно, до повноліття дитини.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні всіх доказів по справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , та вивченням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого, а також щодо цивільного позову потерпілої, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеною провину обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 164 КК України, тобто як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утриманий неповнолітньої дитини (аліментів), вчинене особою раніше судимою за злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.
Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття у скоєному.
Обтяжуючих покарання обставин, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він розлучений, офіційно не працює, раніше судимий: 23.12.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 164 КК України до 80 годин громадських робіт, має постійне місце реєстрації та мешкання, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, те, що ним скоєний злочин невеликої тяжкості, дані про його особу, обставину, яка пом`якшує його покарання.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 повинен нести покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі, у вигляді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового слідства не обирався.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1