Справа № 750/651/15-к
Провадження № 1-кп/750/89/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2015 року Деснянский районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого: судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю: прокурора: ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 , -
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
16 травня 2014 року приблизно о 02 год. 20 хв. ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні нічного клубу Ностальжи за адресою: м. Чернігів, просп. Миру, 14, діючи умисно та з корисливих мотивів, таємно викрав жіночу шкіряну куртку, вартістю 4 850 гривень, що належить ОСОБА_4 , чим завдав останній матеріальну шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та суду пояснив, що разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 вживали спиртне, а після 22 год прибули до кафе Ностальжи, де продовжили вживання спиртного. За одним із столів з трьома жінками сидів його знайомий ОСОБА_8 , з яким вони раніше працювали, тому він сів до них, спілкувався та вживав спиртне, виходив курити та знову сідав до їх столика. Відчуваючи, що перестає себе контролювати від великої кількості вжитого спиртного, він вийшов з кафе та сів до свого автомобіля, де заснув. На світанку його розбудив ОСОБА_7 і вони поїхали додому. Ніякої куртки він не бачив і не викрадав.
Незважаючи на невизнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у вчиненні інкримінованого йому діяння повністю підтверджується, а його доводи спростовуються, наступними доказами.
Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 15 травня 2014 року близько 22-ї години вона разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прийшли відпочити в кафе Ностальжи у м. Чернігові, де у них був замовлений стіл. Свою шкіряну куртку з замшевими вставками, яку вона пошила по індивідуальному замовленню, вона повісила на спинку сидіння за собою. Пізніше до них за стіл приєднався її знайомий ОСОБА_8 і вони продовжили спілкуватися вчотирьох. Через деякий час підійшов незнайомий чоловік, якого ОСОБА_8 представив як свого співробітника, та теж сів до їх столу. Вони продовжили спілкування, не звертаючи на ОСОБА_6 уваги, так як він перебував у стані алкогольного сп`яніння та продовжував вживати спиртне. Після 02 год 16 травня 2014 року вони всі пішли танцювати, а ОСОБА_6 залишився за їх столом, сидів на її місці. Хвилин через 20 вони повернулися та не виявили на столі шампанського, а ОСОБА_6 ні за столом, ні в залі не було, тому перша підозра про те, хто забрав шампанське, впала на нього. Після цього вона виявила також відсутність своєї куртки, тому почали шукати ОСОБА_6 . Охоронники сказали, що ОСОБА_6 спить у своїй машині, яка була припаркована неподалік кафе. Міліцію вона не викликала, так як була впевнена в тому, що на камерах відеоспостереження буде видно, хто взяв її куртку. Охорона без директора не дозволила переглянути відео, тому з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 того ж дня вранці вони прийшли до кафе, де їм повідомили, що відеозаписом дійсно підтверджується, що саме ОСОБА_6 забрав її куртку. При перегляді відеозапису в ході досудового розслідування вона впізнала свою куртку в руках ОСОБА_6 , який виносив її з приміщення кафе, а його товариш ОСОБА_7 ніс у руках пляшку шампанського.
Цивільний позов підтримує, просить стягнути з обвинуваченого на її користь вартість шкіряної куртки в сумі 4 850 грн.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що ОСОБА_11 мала виходити заміж, тому разом з нею та ОСОБА_12 вони напередодні заміжжя пішли до кафе Ностальжи, де пізніше до них за стіл сів ОСОБА_8 , якого вона до цього не знала, а потім ОСОБА_6 , якого ОСОБА_8 представив як свого знайомого. Після танців ОСОБА_4 виявила відсутність на столі шампанського, а коли вирішили піти покурити, ОСОБА_4 не знайшла свою куртку, що висіла за нею на спинці сидіння. На її місці під час танців сидів ОСОБА_6 , тому на нього і пала підозра. Вранці вони прийшли до кафе та охоронці повідомили їм, що куртку з кафе виніс чоловік і це зафіксовано на відео.
Свідок ОСОБА_13 надала суду аналогічні свідчення, додавши, що ОСОБА_6 кілька разів сідав до їх столу та виходив курити, був добре напідпитку, говорив складно і важко.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що удвох з ОСОБА_6 на його автомобілі приїхали в кафе Ностальжи, замовили та вживали спиртне. ОСОБА_6 побачив у кафе свого знайомого ОСОБА_8 , тому кілька разів відходив та повертався, а він продовжував сидіти за столиком, до нього приєдналися інші хлопці. Після опівночі він курив на вулиці, до нього підійшов ОСОБА_6 та поскаржився, що йому погано, хотів їхати додому. Він забрав у нього ключі, а ОСОБА_6 залишився спати в машині. Ніякої куртки в руках у ОСОБА_6 він не бачив. Коли знову вийшов курити, бачив як у машині ОСОБА_6 сидів ОСОБА_8 .
Окрім зазначеного, винуватість ОСОБА_6 підтверджується наступним:
- квитанцією № 3149012 від 20 травня 2014 року, якою підтверджена вартість куртки 4 850 грн.;
- запитом ЧМВ УМВС України в Чернігівській області до директора кафе Ностальжі про надання відеозапису з зовнішніх та внутрішніх камер відео нагляду 16 травня 2014 року;
- з переглянутого та дослідженого у судовому засіданні оптичного диску DVD+R (4.7GB) видно, як з приміщення кафе Ностальжи виходять двоє чоловіків, невпевнено тримаючись на ногах. Потерпіла ОСОБА_4 впізнала у вказаних особах за статурою та одягом обвинуваченого ОСОБА_6 та його товариша ОСОБА_7 . Обвинувачений ОСОБА_6 не стверджує, але і не заперечує, що на вказаному відео може бути він та ОСОБА_7 . При цьому, на відео зображено, що виходячи з приміщення кафе ОСОБА_6 тримає в руках та розглядає, повертаючи в різні сторони перед собою, шкіряну куртку, яку потерпіла категорично впізнала як свою, а ОСОБА_7 тримає в руках пляшку шампанського, яку потерпіла також впізнала як ту, що була у них за столом.
Аналізуючи в сукупності добуті та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині, а його дії вірно кваліфікованими за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.
Свідчення обвинуваченого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 суд оцінює критично, оскільки вони суперечать фактичним доказам, а саме, дослідженому у судовому засіданні відеозапису. При цьому, твердження ОСОБА_6 про те, що це могла бути його інша куртка, так як на вулиці був дощ і холодно, спростовується його ж попередніми свідченнями про те, що в кафе він прийшов вдягнутим у джинсові штани та джинсову куртку і ніякої іншої куртки у нього не було.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , по справі не встановлено. ОСОБА_6 ніде не працює, раніше не судимий.
З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, але з огляду на те, що ОСОБА_6 вперше вчинив злочин середньої тяжкості, за місцем проживання негативно не характеризується, суд вважає можливим, з застосуванням ст. 75 КК України, його виправлення без відбування покарання та з іспитовим строком.
Процесуальні витрати та дані про майно, на яке накладено арешт у провадженні відсутні.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування завданої матеріальної шкоди на суму 4 850 грн. ґрунтується на встановлених та доведених у судовому засіданні доказах, належно обґрунтований, тому суд визнає за необхідне його задовольнити у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватим за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1(один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 зобов`язання періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 4 850 грн. матеріальної шкоди.
Речовий доказ оптичний диск DVD+R (4.7GB) зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1