АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/2793/14-к Номер провадження 11-кп/786/172/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст. 307 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Полтавської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нова-Одеса, Миколаївської області, громадянин України, не одружений, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ч.ч.1, 2 ст. 69 КК України до 4-х років позбавлення волі без конфіскації майна.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави кошти в розмірі 1173 грн. 60 коп., як процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів.

Вирішено питання про речові докази.

ВСТОНОВИЛА:
Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 грудня 2014 року, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 у невстановлений слідством час та невстановленої особи, придбав наркотичний засіб - канабіс, який переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав його з метою збуту.

В подальшому, 03 січня 2014 року, близько 12 годині 48 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно збув за 90 грн. громадянину ОСОБА_9 , паперовий згорток, в якому знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 1, 919 гр.

Він же, 10 січня 2014 року, близько 14 години 09 хвилин, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , повторно, незаконно збув за 90 гривень громадянину ОСОБА_10 , два паперових згортки, в яких знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину відповідно становить 1, 108 гр. та 1,025 гр.

Він же, 03 лютого 2014 року, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме в кухні даного будинку, близько 14 години 29 хвилини, повторно, незаконно збув за 90 грн. громадянину ОСОБА_10 , паперовий згорток в якому знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 2, 281 гр.

Не погодившись із зазначеним вироком обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин вчиненого ним кримінального правопорушення та кваліфікацію своїх дій, просить змінити оскаржуваний вирок в частині призначеного йому покарання, застосувавши положення ст. 75 КК України.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання в повній мірі не врахував те, що він вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

На думку апелянта, з зазначених підстав, існує можливість звільнити його від призначеного йому покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Заслухавши суддю - доповідача, обвинувачено на підтримання доводів його апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим і підлягаючим залишенню без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах і кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 307 КК України ніким не оскаржується.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК, та роз`яснень, що містяться в Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24 жовтня 2003 року, взяв до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжкого, особу винного, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, під наглядом у психіатра не знаходиться.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом віднесено визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_7 по провадженню не встановлено.

Всі вище перелічені обставини хоч і були взяті до уваги судом першої інстанції, але не в достатній мірі враховані при призначенні обвинуваченому покарання.

Крім того, суд першої інстанції не прийняв до уваги, декілька інших обставин, що значно пом`якшують покарання ОСОБА_7 та істотно знижують тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення. Так, ОСОБА_7 хоча і не має офіційного працевлаштування, однак працює на підставі усної домовленості, тобто, займається суспільно - корисною працею та має джерело доходу, є особою молодого віку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 вимог ч.ч. 1, 2 ст. 69 КК України, але рахує за можливе, на підставі ч. 1 ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в ч. 2 ст. 307 КК України, у виді обмеження волі, визнавши таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Із вищевказаних підстав доводи апеляційної скарги обвинуваченого в частині того, що при призначенні йому покарання судом першої інстанції не в повній мірі було враховано те, що він щиро розкаявся, вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні визнав повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є слушними.

Разом з тим, наявність вищевказаних обставин стали підставою для застосування до обвинуваченого вимог ст. 69 КК України, а за відсутністю інших обставин, підстав для застосування положень ст. 75 КК України, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, оскаржуваний вирок суду відносно ОСОБА_7 підлягає зміні, а апеляційна скарга обвинуваченого частковому задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, що тягнуть за собою скасування оскаржуваного вироку, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 грудня 2014 року, відносно ОСОБА_7 , змінити.

Вважати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити йому покарання, із застосування ч. ч. 1, 2 ст. 69 КК України, у виді 4-х (чотирьох) років обмеження волі без конфіскації майна.

В іншій частині оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_7 залишити без змін

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 КИСІЛЬ
З оригіналом згідно:Суддя ОСОБА_11