Справа № 331/3233/15-к
Провадження №1-кп/333/369/15

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000464 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.02.2004 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2, ч.3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 15.04.2005 р. умовно-достроково на 4 місяці 20 діб; 14.11.2005 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 307 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, звільнений 19.06.2008 р. умовно-достроково на 8 місяців 4 доби; 19.05.2009 р. місцевим судом Комунарського районну м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.ч.2,3 ст. 186, ч.ч.2,3 ст. 187 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 30.07.2014 р. умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 17 діб;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 будучи раніше засудженим за скоєння корисливих кримінальних злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став, знову скоїв умисний злочин проти власності за наступних обставин. 06.02.2015 р. приблизно о 18 год. 15 хвил. ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я особи, діючи повторно з корисливих мотивів, знаходячись на вул.. Грязнова в м. Запоріжжя, між гімназією №2 імені Л.Українки, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Героїв Сталінграду, 36 та дитячим садком №55 «Калиновий цвіт», розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Грязнова, 3а побачив прохожого - потерпілого ОСОБА_6 та пішов за ним. Підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 наніс потерпілому ОСОБА_6 удар по правій нозі, від чого потерпілий впав на коліна. Після цього, ОСОБА_7 наніс потерпілому ОСОБА_6 удар по голові, від чого останній впав на землю та, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 заламав руки потерпілому, після чого з кишень потерпілого, відкрито викрав майно, а саме: мобільний телефон «Нокіа 1112», вартістю 100 грн., сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», без залишку грошових коштів на рахунку, що не представляє матеріальної цінності для потерпілого; грошові кошти в сумі 800 грн., грошові кошти в сумі 35 доларів США, що станом на 06.02.2015 р. еквівалентно 700 грн., посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_6 , що не представляє матеріальної цінності для потерпілого. Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_6 спричинена матеріальна шкода на суму 1600 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України. Розкаявся у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Показав, що дійсно в лютому 2015 року в вечірній час біля території дитячого садка, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Грязнова побачив прохожого - потерпілого ОСОБА_6 та пішов за ним. Підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_6 , він наніс йому удар по правій нозі, потім наніс удар по голові, від чого останній впав на землю, після чого з кишень потерпілого, відкрито викрав майно: мобільний телефон з сім-картою; грошові кошти в сумі 800 грн., грошові кошти в сумі 35 доларів США, посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_6 . Після чого з викраденим майном залишив місце вчинення злочину.

Окрім повного визнання своєї провини, винність ОСОБА_7 в об`ємі зазначеному у вироку підтверджується показаннями потерпілого.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в суді пояснив, що 06.02.2015 р. приблизно о 18 год. 15 хвил. він рухався додому, та, знаходячись на вул.. Грязнова в м. Запоріжжя, між гімназією №2 імені Л.Українки, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Героїв Сталінграду, 36 та дитячим садком №55 «Калиновий цвіт», розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Грязнова, 3а почув, як хтось вимагає від нього зупинитись. Після того, ОСОБА_7 наніс йому удар по правій нозі, від чого він впав на коліна, після цього, ОСОБА_7 наніс йому удар по голові, від чого він впав на землю та заламав йому руки і з кишень викрав майно: мобільний телефон «Нокіа 1112», сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», без залишку грошових коштів на рахунку, грошові кошти в сумі 800 грн., грошові кошти в сумі 35 доларів США, грн., посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , йому спричинена матеріальна шкода на суму 1600 грн. Цивільний позов підтримує.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки ОСОБА_7 в судовому засіданні не оспорював факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки своїми діями він вчинив грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_7 кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

ОСОБА_7 раніше судимий, злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення, за місцем проживання характеризується посередньо. Не знаходиться на обліку у лікарів нарколога, психіатра.

До обтяжуючих покарання обставин суд відносить рецидив злочинів.

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому необхідно обрати йому покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

У кримінальному провадженні заявлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 1600 грн., який визнаний ОСОБА_7 в повному обсязі. Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Отже, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд,-

П Р И С У Д И В :
ВизнатиОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ПризначитиОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_7 остаточне покарання відповідно до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком невідбутої частини покарання за вироком місцевого суду Комунарського району м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.ч.2, 3 ст. 186, ч.ч.2, 3 ст. 187 КК України від 19 травня 2009 року, у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 1600 (одна тисяча шістсот) грн. матеріальної шкоди.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в слідчому ізоляторі № 10 м. Запоріжжя - залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 26 лютого 2015 року.

Речовий доказ: мобільний телефон «Нокіа 1112», який знаходиться на зберіганні у потерпілого повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, які знаходяться під вартою, в той же час з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуюча суддя: