Справа
№4-554/2008
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області
головуючого-судді Лазаріва О.Б.,
з участю секретаря Дунди Л.Р.,
прокурора Шевчука
захисника ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську скаргу ОСОБА_2 на постанову начальника слідчого
відділу УСБУ в Івано-Франківській області від 26.05.2008 року про порушення
кримінальної справи за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.191 ч.5, 366 ч.2
Івано-Франківський міський суд надійшла скарга
ОСОБА_2 на постанову начальника слідчого відділу УСБУ в
Івано-Франківській області від 26.05.2008 року
про порушення кримінальної справи за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.191
ч.5, 366 ч.2 КК України.
В судовому засіданні скаржник доводи скарги
підтримав з підстав, які викладені в скарзі, суду пояснив, що він ніякого
вказав, що порушена відносно ОСОБА_2 кримінальна справа є незаконною, оскільки
постанова про порушення кримінальної справи від 26.05.2008 року винесена
неповноваженою на те особою, саме слідство по вказаній справі можливо проводити
лише слідчими прокуратури. Крім того, захисник вказав, що в діях ОСОБА_2 відсутній
склад злочину, а тому правових підстав в порушенні кримінальної справи не
було. Просив скасувати постанову про
порушення кримінальної справи та відмовити
в порушенні відносно ОСОБА_2 кримінальної справи на підставі ст. 6 п. 2 КПК України.

Прокурор скаргу заперечив. Вважає, що
постанова про порушення кримінальної справи винесена відповідно до вимог закону, оскільки було
достатньо даних, які вказували на наявність ознак злочину в діях скаржника,
необхідних для порушення кримінальної справи, а оскаржувана постанова винесена
уповноваженою на те особою. Просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, думку прокурора, захисника, перевіривши
письмові матеріали справи, суд вважає,
що в задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом
встановлено, що 26.05.2008 року начальник слідчого відділу УСБУ в
Івано-Франківській області безпосередньо виявивши в діях ОСОБА_2 ознаки
злочинів передбачених ст.ст.191 ч.5, 366 ч.2 КК України виніс постанову про
порушення кримінальної справи. Слідчим було виявлено, що директор ТзОВ ТД
«Волиньцукор-Плюс» ОСОБА_2 діючи за попередньою змовою з невстановленими
особами, умисно, з корисливих мотивів та з метою розкрадання бюджетних коштів в
особливо великих розмірах у вигляді відшкодування
податку на додану вартість на підставі фіктивної угоди № 25/05-07 від
25.05.2007 р. про придбання товариством 13 центрифуг на суму 41 млн. 200 тис.
грн. у ТзОВ «Захід-Груп», у зв'язку з чим він безпідставно сформував валові витрати на суму 41 млн. 200 тис. грн. та
податковий кредит по ПДВ в сумі 6 млн. 866
тис. 677 грн., шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, які в подальшому протягом
2007 року подав до податкових органів з метою незаконного заволодіння
коштами Державного бюджету на вказану суму
на свою користь шляхом бюджетного відшкодуванш податку на додану вартість.

Відповідно до ст. 94 ч. 2 КПК України, кримінальна справа може бути
порушена в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину. Предметом
судового розгляду в даному випадку є з"ясування того, чи були на час порушення кримінальної
справи приводи і підстави для цього, тобто чи виконані вимоги ст. 94 КПК
України, чи компетентна особа порушила справу, а також чи дотриманий визначений
ст. 98 КПК України порядок порушення кримінальної справи.

Зокрема
п.5 ч.1 ст.94 КПК України зазначено, що приводом до порушення кримінальної
справи є безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором ознак
злочину. Більше того, відповідно до ст.4 КПК України, в кримінальному процесі
існує принцип публічності, відповідно до якого прокурор, слідчий, орган
дізнання зобов»язані в межах своєї компетенції порушити кримінальну справу в
кожному випадку виявлення ознак злочину, вжити всіх передбачених законом
заходів до встановлення події злочину, осіб, винних у вчиненні злочину.

З
представлених суду матеріалів, слідує, що на час порушення кримінальної справи
в органів слідства було достатньо приводів та підстав для її порушення, справа порушена компетентною особою з дотриманням
порядку, визначеного ст. 98 КПК України.

Твердження
скаржника та його захисника на неповноважність особи, яка винесла постанову про
порушення кримінальної справи суд відкидає, з наступних підстав.

Згідно
ст.112 ч.5 КПК України, у справах про злочини, передбачені статтями 191, 210,
211, 255, 256, 257 Кримінального кодексу України, досудове слідство провадиться
тим органом, який порушив кримінальну справу. Якщо під час розслідування цих та
інших справ будуть встановлені злочини, передбачені статтями 364, 365, 366,
367, 368, 369, 370 Кримінального кодексу України, пов»язані із злочинами, про
які порушено справу, вони розслідуються тим органом, що порушив справу.

Таким
чином посилання скаржника на можливість розслідування такої категорії справ
лише слідчими прокуратури є безпідставним.

Твердження
захисника на те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад злочину та посилання з цього
приводу на відповідні докази в предмет судового розгляду цієї скарги не
входить. Питання безпосереднього
дослідження доказів, перевірка їх достовірності, належності та допустимості
потрібно вирішити в ході досудового слідства за наслідком якого необхідно
прийняти законне і обґрунтоване рішення відповідно до вимог чинного КПК
України.

З
врахуванням викладеного, суд вважає необхідним залишити скаргу без задоволення.

На
підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 4, 22, 94-99, 236-7, 236-8
КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В
И В :

Скаргу ОСОБА_2 на постанову начальника слідчого відділу УСБУ в
Івано-Франківській області від 26.05.2008 року
про порушення відносно нього кримінальної справи за ознаками злочинів,
передбачених ст.ст.191 ч.5, 366 ч.2 КК України

- залишити без
задоволення.

На
постанову може бути подана сторонами апеляція в Івано-Франківський апеляційний
суд на протязі семи діб з дня її винесення.

Суддя: Лазарів
О.Б.

Копія вірна