Справа № 450/3544/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/254/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.01.2015 року,-

в с т а н о в и л а:
вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.01.2015 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовків, Перемишлянського району, Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, який працює водієм в ПП «Бандровська», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 286 КК України і призначено йому основне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, за умови не вчинення ним протягом цього строку нового злочину.

Зобов`язано ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено домашній арешт.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 , 2 листопада 2014 року приблизно о 19 годині 20 хвилин, керуючи автобусом «БАЗ А 079.04», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним заднім ходом по вулиці в с. Миколаїв Пустомитівського району Львівської області, грубо порушив вимоги Р 1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення терміну "небезпека для руху) Р 2 п. 2.3 б), д); Р 10 п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед початком руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, з огляду на обмежену оглядовість позаду керованого ним транспортного засобу, із метою отримання якомога повної інформації про те, як розвивається дорожня ситуація на його смузі руху заднім ходом та з метою забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до наїзду на пішохода ОСОБА_9 , яка знаходилась позаду транспортного засобу. Внаслідок порушення правил дорожнього руху України ОСОБА_7 пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження, а саме: розтрощення голови у вигляді ран на голові, перелому нижньої щелепи, розриву правого ока, крововиливів в м`які покрови голови, багатоуламкових переломів кісток черепу, зруйнуванні речовини головного мозку, розриви легень, навколосерцевої сорочки, серця, селезінки, печінки, крововиливи в очеревину зліва, в тканину легень, в серце, переломи - груднини між 1-2 ребрами, кісток тазу у вигляді повного роз`єднання з розходженням кісток в лонному сочленінні, хребта між 9-10 грудними хребцями з пошкодженням спинного мозку, перелом лівої ключиці, множинні переломи ребер по різним анатомічним лініям з пошкодженнями пристінкової плеври, розшарування м`язів («кишені»): одна в м`язах правої гомілки по передній поверхні, одна по задньо-зовнішній поверхні лівого стегна в нижній третині з залученням ділянки колінного суглобу по задній поверхні, одна по задньо-зовнішній поверхні лівої гомілки. Внаслідок тілесних ушкоджень, розтрощення голови у вигляді ран на голові, перелому нижньої щелепи, розриву правого ока, крововиливів в м`які покриви голови, багатоуламкових переломів кісток черепу зруйнуванні речовини головного мозку, настала смерть потерпілої.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.01.2015 року змінити та виключити з вироку додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що судом не враховано того факту, що обвинувачений працює водієм автобуса у ПП «Бандровська» і дана робота є для нього основною роботою, заробіток від якої є основним джерелом існування ОСОБА_7 . Апелянт вказує, що не має іншої спеціальності чи фахової підготовки, іншого місця роботи чи іншого джерела для існування, окрім можливості працювати водієм. Позбавлення права керування транспортними засобами призведе до звільнення з роботи та можливості утримувати сім`ю. Також, апелянт вказує, що не враховано думку потерпілого ОСОБА_8 , який просив суд не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами, оскільки працюючи ОСОБА_7 зможе, згідно домовленості, відшкодувати потерпілому матеріальні та моральні збитки.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора та обвинуваченого, які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу, думку потерпілого, який не заперечив апеляційну скаргу, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 , вчинене за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та ніким не оспорюється.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів, зокрема визнавальними показами обвинуваченого, яким суд дав належну оцінку і навів у вироку.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Вказаних вимог закону, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 , основного покарання суд першої інстанції дотримався.
Зокрема, при визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку в лікаря психіатра, нарколога не перебував, позитивно характеризується по місцю проживання і праці, має на утриманні доньку, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка хоч і є повнолітньою, однак будучи студентом і не маючи самостійного заробітку знаходиться на його утриманні, повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, як пом`якшуючі обставини.
Згідно з ч.2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Вироком суду першої інстанції обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 286 КК України і призначено йому основне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, за умови не вчинення ним протягом цього строку нового злочину. Зобов`язано ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене основне покарання обвинуваченому відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Проте, з огляду на пом`якшуючі обставини, характеризуючі дані особи обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність в матеріалах кримінального провадження заяви потерпілого, в якій просить не позбавляти ОСОБА_7 права керувати транспортними засобами та вказує на позасудове вирішення питання компенсації матеріальної і моральної шкоди, що підтримав в судовому засідання під час розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за можливе виключити ОСОБА_7 призначене додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На думку суду, покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, призначене судом першої інстанції, яке передбачене санкцією ч.2 ст. 286 КК України, із звільненням від його відбування, керуючись положеннями ст. 75 КК України, із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65, КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, наслідки вчиненого злочину, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність змінити вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.01.2015 року, виключити призначене ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

В решті вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задоволити.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.01.2015 року змінити в частині призначеного покарання.

Виключити призначене ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Вважати обвинуваченого ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст. 286 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки за умови невчинення ним протягом цього строку нового злочину та зобов`язаним не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцю про зміну місця проживання або роботи.

В решті вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.01.2015 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4