Справа №: 280/1759/14-к
Провадження № 1-кп/272/6/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2015 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

з участю адвоката ОСОБА_7

з участю потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка кримінальне провадження внесене до ЄРДР від 10.10.2014 року за №0000655 відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою-

спеціальною освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня

дитина, не працюючого, раніше не судимого, -

за ч. 2 ст. 15, п.6 ч.2 ст. 115; ст.187 ч. 4 КК України

в с т а н о в и в :

9 жовтня 2014 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_10 прийшов на територію приватного підприємства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_9 , на підприємстві якої він іноді працював, не будучи офіційно працевлаштованим, з метою отримання, як він вважав, заборгованості по заробітній платі.

У цей же день, близько 20 год. 30 хв. у ОСОБА_10 , який заходився в приміщення офісу на території вказаного приватного підприємства, після відмови ОСОБА_9 у видачі коштів, виник умисел, направлений на вчинення розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_9 з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій умисел, направлений на вчинення розбою та умисного вбивства з корисливих мотивів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , застосовуючи насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, правою рукою дістав із внутрішньої кишені своєї куртки господарський ніж, який приніс із собою, та вчинив напад на ОСОБА_9 , умисно нанісши декілька ударів вказаним ножем у ділянку розташування життєво важливих органів ОСОБА_9 в ліву частину грудної клітки. В подальшому продовжив наносити удари ножем по різних частинах тіла плечах, передпліччях, навколоочних, підщелепових, тім`яних ділянках голови, по колінним суглобам. Однак, з незалежних від волі ОСОБА_10 причин, останній не довів свій умисел на позбавлення життя ОСОБА_9 до кінця, оскільки лезо ножа, яким він заподіював удари, зігнулося і він не зміг продовжити свої дії, спрямовані на умисне позбавлення життя потерпілої.

Після чого ОСОБА_10 заволодів майном ОСОБА_9 , а саме шкіряним гаманцем вартістю 250 грн., грошима у сумі 15 000 грн. купюрами номіналом по 500 та 200 грн., мобільним телефоном марки Nokia C2-06 вартістю 300 грн., а всього майном на загальну суму 15 550 грн., після чого покинув приміщення, залишивши потерпілу в офісі у небезпечному для життя стані, зачинивши вхідні двері до приміщення.

Після того як ОСОБА_10 пішов, ОСОБА_9 самостійно змогла доповзти до виходу з території підприємства, де її знайшли перехожі та викликали карету швидкої медичної допомоги, яка невідкладно доставила потерпілу до Коростишівської центральної районної лікарні, де ОСОБА_9 отримала кваліфіковану медичну допомогу, що забезпечило збереження її життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково та показав, що офіційно у ОСОБА_9 він не був працевлаштований, але протягом декількох років приходив до неї, працював по місяцю чи два і йшов. Останній раз працював у ОСОБА_9 десь рік тому і знову пішов, оскільки ОСОБА_9 йому заборгувала гроші у сумі 1500 грн.

9 жовтня 2014 року знаходився у м. Коростишеві, на зупинці біля ЖБІ, коли побачив автомобіль ОСОБА_9 . Йому потрібні були гроші, тому вирішив піти до ОСОБА_9 і нагадати їй про те, що вона винна гроші. Цього ж дня, близько 20 год. прийшов на територію приватного підприємства ОСОБА_9 , та пройшов до кабінету, ОСОБА_9 . Після короткої розмови повідомив ОСОБА_9 , що йому потрібні гроші для лікування, на що вона повідомила, що грошей у неї немає. У подальшому ОСОБА_9 сказала, що буде їхати додому і вони разом вийшли з кабінету. У руках ОСОБА_9 тримала гаманець, ключі, телефон та ще якісь речі. Він дістав із внутрішньої кишені своєї куртки ніж з пластмасовою ручкою синього кольору, який збирався взяти із собою на рибалку, а тому носив його при собі, та сказав ОСОБА_9 , щоб поверталась до кабінету та віддала гроші, які вона винна. ОСОБА_9 повторно сказала, що у неї немає грошей. Вона відштовхнула його, а сама побігла по сходах до низу. Він побіг за нею, наздогнав її на сходах біля вхідних дверей та, тримав ручку дверей щоб вона не могла вийти. ОСОБА_9 казала, що у неї немає грошей із собою, пропонувала поїхати з нею в банк і зняти гроші, та давала свою банківську картку. Тоді він ножем, який тримав у своїй правій руці, вдарив ОСОБА_9 в середню частину тіла. Від удару ОСОБА_9 впала на спину на сходи і знаходилась у напівсидячому положенні, опираючись спиною на сходи. Він вдарив декілька разів ножем по тілу ОСОБА_9 , куди саме та скільки разів не памятає. Від ударів, які заподіяв ОСОБА_9 , лезо ножа зігнулось. Потерпіла залишилась сидіти на сходах, вона була в крові. На прольоті між сходами побачив гаманець, який бачив у руках у ОСОБА_9 . Даний гаманець забрав із собою, оскільки там були гроші. На підлозі біля виходу, побачив мобільний телефон сірого кольору і забрав його із собою. Ніж також забрав з собою та покинув територію , де відбувались події. Він не памятає в якому стані залишив потерпілу, та куди пішов. Проходив біля озера, тому вирішив викинути у воду ніж та мобільний телефон. Вже під ранок прийшов додому. Одяг, в якому був одягнений та який був у крові зняв та спалив у грубі. Разом з даними речами спалив і гаманець, який взяв у ОСОБА_9 , діставши з нього гроші. Гроші не рахував, купюри були по 200 грн. Пізніше розмовляв з дружиною і вона запитала, що сталося, бо додому приїжджали працівники міліції. Розповів дружині все, що сталося. Наміру вбити ОСОБА_9 не мав, все це вийшло спонтанно. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати, не позбавляти волі.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 показала, що раніше працювала вчителем Коростишівській ЗОШ №3. Одним із її учнів був ОСОБА_10 . Ніяких стосунків з ОСОБА_11 вона не підтримувала. 9 жовтня 2014 року приїхала на роботу в кінці робочого дня. Працівників на підприємстві вже не було. Зайшла до офісу, де займалася виробничими справами. На той час в неї були гроші, оскільки отримала розрахунок за виконане замовлення, а також в сейфі було 7 тис. грн.. 15000 грн. поклала в гаманець, а 19000 грн. залишилось в сейфі. . Приблизно о 19 годині 50 хвилин до офісу зайшов ОСОБА_12 ході розмови він повідомив, що має замовлення на продукцію. Його пропозиція її зацікавила. Вони обмінялися номерами мобільних телефонів. ОСОБА_13 повідомив, що має намір йти додому в с. Стрижівка Коростишівського району. Вона запропонувала його підвезти однак той відмовився і пішов. Вона відразу почала збиратись додому. Вийшовши з кабінету відразу побачила ОСОБА_14 , який стояв на сходах. Він сказав, що передумав та поїде з нею. Потім помітила в руках в ОСОБА_10 ніж. Він почав вимагати, щоб вона повернулась до кабінету та дістала всі гроші. На що відповіла, що грошей в сейфі не має та побігла по сходах донизу, але не змогла відчинити вхідні двері, які виявились замкненими. В цей момент ОСОБА_13 її наздогнав та відразу почав бити ножем в спину. ОСОБА_13 наніс багато ударів ножем по різних частинах тіла, точну їх кількість не памятає, оскільки зразу втратила свідомість. Коли прийшла в свідомість, почула як впав ніж. Він почав його шукати. А потім бив її ногами, в тому числі і по хребту. Коли почала хрипіти, він покинув її і пішов. Вона змогла виповзти на дорогу, де її побачили перехожі та викликали швидку медичну допомогу. Просила стягнути з ОСОБА_10 на її користь 120000 гривень заподіяної матеріальної шкоди та 200000 гривень заподіяної моральної шкоди. Просила притягнути ОСОБА_10 до суворої відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що 9 жовтня 2014 року близько 22 год. йому на мобільний телефон зателефонувала знайома мами - ОСОБА_15 , яка повідомила, що моя мама знаходить у тяжкому стані у реанімаційному відділенні Коростишівської ЦРЛ. Приїхавши до лікарні, дізнався від мами, що її побив ОСОБА_10 , і що в неї зникли гроші в сумі 20000 гривень. На прохання мами поїхав до офісу, де відбулась дана подія і оглянув сейф у кабінеті мами, там знаходились гроші. Також побачив, що на сходах при виході з офісу було багато крові. У самому приміщенні офісу візуально обстановка не порушена. Щодо міри покарання стосовно ОСОБА_10 погодився із пропозоцією прокурора .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що ОСОБА_10 є її чоловіком. 9 жовтня 2014 року близько 18 год. він пішов з дому, сказавши, що йде на роботу.

Цього ж дня близько 24 год. до них додому приїхали працівники міліції і запитували де її чоловік, вона розповіла, що він має бути на роботі у с.Смолівка. Вона зателефонувала, але телефон чоловіка не відповідав. Чоловік повернувся додому вранці. Коли вийшла до кухні, то побачила що він стояв у спідній білизні і щось палив у грубі. Потім від нього дізналась, що він палив свій верхній одяг. ОСОБА_17 був чимось знервований, неспокійний, ніби переляканий. На її запитання спочатку сказав що з кимось побився. Коли сказала йому, що його шукали працівники міліції, тоді ОСОБА_17 повідомив, що чи то підрізав, чи то побив ОСОБА_9 та погодився з нею, що треба їхати в міліцію зізнаватись. Раніше ОСОБА_17 розповідав про ОСОБА_9 , що він підробляв у неї на підприємстві, але вона з ним не розрахувалась. Також ОСОБА_17 казав, що колись працював у ОСОБА_18 , який орендував територію у ОСОБА_9 . В той ранок бачила у чоловіка гроші купюрами по 200 грн., які були в крові. ОСОБА_17 сказав, що це гроші ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , показав, що приблизно з червня до грудня 2013 року орендував цех з виготовлення гранітних виробів в м, Коростишів у ОСОБА_9 . В цей період часу у нього працював ОСОБА_10 . В розмові ОСОБА_13 повідомляв йому , що ОСОБА_9 заборгувала йому гроші, яку саме суму йому не відомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , показав, що він працював на підприємстві, яке належить ОСОБА_9 в той час коли його орендував ОСОБА_19 . В цей час разом з ним працював і ОСОБА_10 . В розмові з ОСОБА_11 він мені повідомляв, що ОСОБА_9 заборгувала йому гроші, яку саме суму йому не відомо.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 показів, які мали б значення при розгляді кримінального провадження не надали, оскільки не були очевидцями подій, про стосунки які склалися між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_10 їм нічого не відомо, як невідомо і про його роботу в ОСОБА_9 .

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_10 в інкримінованих йому злочинах підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

-Протоколами огляду місця події від 09.10.2014 року; 10.10.2014 року, в ході яких було зафіксовано розташування слідів вчинення злочину на території приватного підприємства, яке належить ОСОБА_9 , та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; вилучено одяг який належить ОСОБА_9 , із слідами речовиин бурого кольору; виявлено та вилучено чоловічу кофту та куртку зі слідами речовини бурого кольору ( а.с. 8-32 т.1; а.с. 36-41 т.1; а.с. 57-63 т.1)

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.10.2014 року, в ході якого ОСОБА_10 , детально розповів та показав на місцевості про обставини вчинення ним нападу на ОСОБА_9 , які узгоджуються з показаннями даними в судовому засіданні ОСОБА_10

та ОСОБА_9 (а.с. 66-75 т.1)

-Протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 10.10.2014 року, в ході якого при затриманні ОСОБА_10 , було виявлено грошові кошти купюрами по 200 гривень в кількості 7 штук, зі слідами речовини бурого кольору (а.с. 45-47 т.1)

-Висновком експерта №2665 від 07.11.2014 року, згідно з яким ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: синця в лівій навколоочній ділянці, субкон`юктивального крововиливу та колото-різаної рани верхньої повіки лівого ока, 2-ох поверхневих різаних ран в підочній ділянці справа, колото-різаної рани в ділянці переднісся, поверхневої різаної рани в правій лобно- тім`яній ділянці, поверхневої різаної рани в лівій підщелеповій ділянці, синців та 2- х різаних ран в лівій тім`яній ділянці, різаної рани в ділянці правої ключиці, 3-х різаних ран на правому плечі, 3-х різаних ран на правому передпліччі, різаної рани на ділянці лівого плечового суглобу, 2-х різаних ран на лівому передпліччі, 4-х колото-різаних ран по задній поверхні грудної клітки зліва, різаної рани в ділянці лівого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва з розвитку пневмотораксу (наявність повітря в плевральній порожнині), яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_9 могли утворитися не менше, як від 23-х ударів ножем. (а.с. 165-166 т.1)

-Висновками судово-імунологічних експертиз: №1361 від 03.11.2014 року; №1360 від 03.11.2014 року; №1370 від 10.11.2014 року; №1363 від 07.11.2014 року; №1362 від 03.11.2014 року; №1371 від 12.11.2014 року; №1368 від 10.11.2014 року; №1378 від 12.11.2014 року; 1372 від 12.11.2014 року; №1359 від 04.11.2014 року - згідно з якими виявлена- на кофті, куртці, бюзгалтері, звязці ключів, грошових купюр номіналом 200 гривень, мобільного телефону та чохла мобільного телефону, банківських картках, щітки для волосся, пластикової пляшки, частини гранітної плитки - кров людини властива ОСОБА_9 (а.с. 176-177 т.1; а.с. 18-189 т.1; а.с.212-213 т.1; а.с. 224-225 т.1; а.с. 236-237 т.1; а.с. 31-32 т.2; а.с. 43-44 т.2; а.с. 55-56 т.2; а.с. 67-68 т.2; а.с. 101-102 т.2)

-Згідно акту судово-наркологічної експертизи №Д-356 від 04.11.2014 року ОСОБА_10 примусового лікування не потребує. (а.с. 132 т.2)

-Згідно акту судово-психіатричного експерта № 454-2014 від 04.11.2014 року ОСОБА_10 будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не страждає. Міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період вчинення інкримінованих дій, та може керувати ними на даний час. (а.с. 142-144 т.2)

Виходячи із того, що безпосередніх очевидців події не встановлено, суд надає перевагу показам потерпілої ОСОБА_9 та вважає їх правдивими, оскільки її покази логічні і послідовні та узгоджуються з іншими доказами в справі.

Часткове визнання вини та намагання обвинуваченого довести відсутність умислу на вчинення злочину, в якому його обвинувачують суд розцінює як спробу помякшити свою відповідальність.

Перевіривши вищенаведені докази у їх сукупності в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на вбивство , тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів. ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 15, п.6 ч.2 ст. 115 КК України. Своїми умисними діями, які виразились у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 187 КК України і вважає його вину в цьому доведеною.

Суд не погоджується із доводами обвинуваченого ОСОБА_10 та адвоката щодо невірної кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 15 п.6 ч.2 ст. 115 КК України. Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема способу, знаряддя злочину, кількості, характеру і локалізації тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного, суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій, оскільки наносячи численні удари ножем, в тому числі і у життєво важливі органи, обвинувачений не міг не усвідомлювати суспільно небезпечного характеру свого діяння, і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання, суд вважає що ОСОБА_10 діяв з умислом на вбивство потерпілої, тому дії обвинуваченого кваліфіковані вірно.

Обставин, що помякшують покарання ОСОБА_10 не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 не встановлені.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 колегія суддів враховує характер, ступінь тяжкості та обставини вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, скоїв особливо тяжкі злочини, характер, спосіб та кількість спричинених потерпілій тілесних ушкоджень, думку потерпілої щодо міри покарання, його позитивні характеристики місцю проживання, наявність на утриманні малолітньої дитини, стан здоровя. З врахуванням всіх викладених обставин справи, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 без ізоляції від суспільства не можливе. З врахуванням всіх обставин справи призначає обвинуваченому покарання ближче до нижчої межі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 суд задовольняє частково в частині відшкодування матеріальної шкоди-задовольняє частково в сумі 19115,44 гривень, оскільки дана сума підтверджена матеріалами кримінального провадження. В частині відшкодування заподіяної моральної шкоди, задовольняє частково виходячи з того, що оцінює тривалість моральних страждань потерпілої, наявність суттєвих змін в її житті, наставші наслідки, та вважає, що розмір заподіяної моральної шкоди становить 80 000 гривень, яку стягує на її користь з обвинуваченого ОСОБА_10 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без змін.

Суд, стягує з ОСОБА_10 судові витрати за проведення експертиз в розмірі 393,12 гривень.

Щодо речових доказів, суд вважає за необхідне: мобільний телефон Леново, банківську картку Приват Банк № НОМЕР_1 , звязку ключів, гроші- 8 купюр номіналом 200 гривень, які зберігаються у ОСОБА_8 повернути власнику; гранітну плитку, пляшку з-під лаку для волосся, металеву застібку типу собачка, частину щітки для волосся, змиви з ручки вхідних дверей офісу, змиви речовини бурого кольору з підлоги офісу, зіскоби стіни у коридорі офісу, які упаковані у паперові конверти кожен окремо, 2 паперових конверта зі змивами з рук ОСОБА_10 , два паперові конверти зі зрізами нігтьових пластин ОСОБА_10 , паперовий конверт з волосиною, жіночу кофту, куртку, бюзгалтер, чоловічу куртку, які зберігаються в камері речових доказів Коростишівського РВ УМВС-знищити.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ухвалив :

ОСОБА_10 винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, п.6 ч.2 ст. 115;

ч.4 ст. 187 КК України та за цими законами призначити йому покарання:

-за ч.2 ст. 15, п.6 ч.2 ст. 115 КК України у вигляді 10 (десять) років позбавлення

волі, з конфіскацією всього майна

-за ч.4 ст. 187 КК України у вигляді 8 (вісім) років позбавлення волі, з конфіскацією всього

майна.

Застосувати ст.70 ч.1 КК України призначити засудженому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 10 (десять) років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 до набрання вироком чинності, не змінювати, залишити попередній - утримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 10.10.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_10 (і.к. НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_9 19115,44 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 80000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 393,12 гривень.

Речові докази: мобільний телефон Леново, банківську картку Приват Банк № НОМЕР_1 , звязку ключів, гроші- 8 купюр номіналом 200 гривень, які зберігаються у ОСОБА_8 повернути власнику; гранітну плитку, пляшку з-під лаку для волосся, металеву застібку типу собачка, частину щітки для волосся, змиви з ручки вхідних дверей офісу, змиви речовини бурого кольору з підлоги офісу, зіскоби стіни у коридорі офісу, які упаковані у паперові конверти кожен окремо, 2 паперових конверта зі змивами з рук ОСОБА_10 , два паперові конверти зі зрізами нігтьових пластин ОСОБА_10 , паперовий конверт з волосиною, жіночу кофту, куртку, бюзгалтер, чоловічу куртку, які зберігаються в камері речових доказів Коростишівського РВ УМВС-знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, з часу вручення копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3