Справа № 755/4750/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000488 від 12 січня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Сміла, Черкаської області, не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 12.01.2015 року приблизно о 10 годині 30 хвилин з метою вчинення повторного відкритого викрадення чужого майна, спільно з невстановленою досудовим слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебував біля дверей квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 .

Реалізуючи свої злочинні наміри, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зловживаючи довірою останньої, проникла до приміщення вищевказаної квартири та застосувала до ОСОБА_6 фізичну силу, що виразилась у штовханні та утриманні корпусу її тіла, чим подолала з боку потерпілої волю до опору.

В цей час ОСОБА_5 , діючи за раптово виниклою домовленістю з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, через відкриті двері проник до вищевказаної квартири.

Продовжуючи свої злочинні наміри, направлені на відкрите викрадення чужого майна, останній, достовірно знаючи про те, що за його діями спостерігає ОСОБА_7 , оглянув приміщення квартири та відкрито викрав грошові кошти в сумі 4608 гривень, мобільний телефон марки «Моторола В-3», вартістю 1000 гривень, у який була вставлена сім-карта оператора «Київстар» вартістю 20 гривень, на рахунку якої було 27 гривень, мобільний телефон марки «Самсунг», який матеріальної цінності для потерпілої не представляє, предмети біжутерії, пам`ятні знаки та документи, що знаходились у сумці, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють, золоту каблучку вартістю 8000 гривень, золотий ланцюжок з хрестиком вартістю 10000 гривень, а всього на загальну суму 23655 ривень.

Також, в результаті відкритого викрадення майна ОСОБА_6 був зламаний тонометр вартістю 800 гривень.

В подальшому ОСОБА_5 , зберігаючи при собі викрадене майно, спільно з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, залишив приміщення зазначеної квартири.

Цього ж дня, приблизно о 15 год. 00 хв. останній, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. Гагаріна, 3, маючи при собі частину викрадених речей, а саме: грошові кошти в сумі 1814 гривень 00 копійок, мобільний телефон марки «Моторола В-3», мобільний телефон марки «Самсунг», документи на ім`я ОСОБА_6 , нагороди, предмети біжутерії та пам`ятні знаки, був затриманий працівниками міліції.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, ОСОБА_5 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених судом.

Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням до приміщення, за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, відсутність зв`язків з антигромадськими елементами, індивідуальні властивості особи: стать, вік, стан здоров`я, родинний стан, спосіб життя, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, конкретні обставини, що характеризують поведінку винної особи до вчинення караного діяння, пов`язані з вчиненням правопорушення, після вчинення діяння та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Також, суд бере до уваги той факт, що 02.06.2015 року обвинувачений засуджений Печерським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 358 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 3 років 7 місяців позбавлення волі, у зв`язку з чим вважає за необхідне остаточну міру покарання визначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку (злочин вчинено 12.01.2015 року, а вирок ухвалено 02.06.2015 року), та у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, конкретні обставини, що характеризують поведінку винної особи до вчинення караного діяння, пов`язані з вчиненням правопорушення, після вчинення діяння, індивідуальні властивості особи: стать, вік, стан здоров`я, родинний стан, характер вчиненого кримінального правопорушення та оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням (злочином), суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має прав пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, що кореспондується з нормами ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обвинувачений у судовому засіданні цивільний позов визнав у повному обсязі.

Статтею 60 ЦПК Українипередбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так, частиною першою статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, з урахуванням позиції цивільного відповідача та визнання ним завданої шкоди цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 термін попереднього ув`язнення з 12.01.2015 року по 09.08.2015 року включно.

Питання процесуальних витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш покарання призначеного вироком Печервського районного суду м. Києва від 02.06.2015 року більш суворим покаранням за цим вироком, у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання відраховувати з 10 серпня 2015 року зарахувавши в нього термін попереднього ув`язнення з 12.01.2015 року по 09.08.2015 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді утримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням (злочином), - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 54 800 (п"ятдесят чотири тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.

Речові докази, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , згідно постанов слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 від 17.01.2015 року, - залишити у володінні ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1