Кримінальне провадження № 1-кп/760/549/15
№760/6352/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене 13.03.2015 року до ЄРДР за № 0002351 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Іванковичі Васильківського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, такого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , 12 березня 2015 року, приблизно о 22 годині 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 40 по бульвару Чоколівському в місті Києві, помітив припаркований на узбіччі проїзної частини автомобіль марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21011» державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , з метою здійснення поїздки на ньому.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з корисливих спонукань, ОСОБА_6 підійшов до вищевказаного автомобіля, після чого за допомогою підручних засобів розбив скло задніх правих дверей та через утворений отвір проник до салону автомобіля. Після цього, ОСОБА_6 , бажаючи довести свої злочинні дії до кінця, спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом, сів до салону даного автомобіля за водійське сидіння, та шляхом пошкодження замка запалення та кермової колонки дістав дроти запалення, за допомогою яких і запустив двигун.
В продовження своїх злочинних дій, ОСОБА_6 , маючи на меті намір зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, розпочав рух автомобілем марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 , однак не впоравшись з керуванням допустив зіткнення зі стовпом дорожнього знаку, внаслідок чого автомобіль марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень.
Однак, в той час як ОСОБА_6 , намагаючись від`їхати на викраденому автомобілі марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 з місця вчинення злочину, він був затриманий власником даного автомобіля ОСОБА_4 , який в подальшому викликав працівників міліції.
Тим самим, ОСОБА_6 своїми умисними діями, протиправно, всупереч волі власника, незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ-21011» державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , та перебував у користуванні ОСОБА_4 .
На підставі ч. 1 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про примирення від 27 березня 2015 року, яку було укладену між ОСОБА_4 , який є потерпілим в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002351 від 13.03.2015 року, та ОСОБА_6 , який є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні.

Виходячи із змісту даної угоди, обвинувачений ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно даної угоди, вказаним кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого пред`явлено підозру ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_4 було завдано матеріальну шкоду загальним розміром 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 коп., яку обвинувачений ОСОБА_6 відшкодував (сплатив) потерпілому ОСОБА_4 у повному обсязі до підписання даної угоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 приніс щирі вибачення потерпілому ОСОБА_4 , які прийняті останнім. Потерпілий ОСОБА_4 підписанням угоди заявив та підтвердив відсутність будь-яких інших (в т.ч. матеріальних, моральних) претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 289 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки, із звільненням ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України.

Матеріальну шкоду, у зв`язку із вчиненням ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, відшкодовано.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 5 ст. 474, ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 вказав, що цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення та надав судові згоду на призначення узгодженого покарання, надав пояснення, в яких повністю підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого він не має, оскільки обвинуваченим повністю відшкодовано завдану шкоду, зазначену угоду укладали добровільно.

На підставі пояснень обвинуваченого, пояснень потерпілого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди, потерпілого, обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження за фактом вчинення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, внесеного в ЄРДР за № 0002351 від 13.03.2015 року, приходить до такого висновку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно вимог ч. 3 ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, що закріплені ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України, можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину і характер суспільної небезпеки ним скоєного, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом встановлено, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, умисне та закінчене. Узгоджене покарання, зазначене в угоді, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України та відповідає санкції ч. 1 ст. 289 КК України.

Як особа, ОСОБА_6 , за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий, не одружений, працює неофіційно, осудний, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Щире розкаяння у вчиненому та добровільне відшкодування завданого збитку судом визнаються як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом визнається вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про примирення від 27 березня 2015 року, яку було укладену між ОСОБА_4 , який є потерпілим в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002351 від 13.03.2015 року, та ОСОБА_6 , який є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про примирення від 27 березня 2015 року, яка відповідає вимогам 471 КПК України, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_6 , яким затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, визнавши ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання.

Враховуючи наведене та конкретні обставини злочину, відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого зі сторони потерпілого, відсутність тяжких наслідків від вчиненого та матеріальної шкоди, вищенаведені судом дані про особу обвинуваченого, думку прокурора, суд вважає, що узгоджене ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки, із звільненням ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України, цілком відповідає тяжкості, обставинам вчиненого злочину та особі обвинуваченого, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його можливого виправлення, яке можливе без ізоляції обвинуваченого від суспільства, та попередження нових злочинів.

Узгоджена міра покарання за глибоким переконанням суду є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов у даному провадженні не заявлявся, у зв`язку з повним добровільним відшкодуванням ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 завданого збитку.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374, 468-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 27 березня 2015 року, укладену між ОСОБА_4 , який є потерпілим в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002351 від 13.03.2015 року, та ОСОБА_6 , який є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту, з обов`язком прибувати до суду за кожною вимогою, до набрання вироком чинності, залишити без змін.

Речові докази:

- сумку чорного кольору та автомобіль марки «ВАЗ-21011» д.н.з. НОМЕР_1 , які передано потерпілому ОСОБА_4 під зберігальну розписку, - залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_4 , як власника;

- мікрооб`єкти з водійського сидіння та змиви з ручки коробки передач, - які приєднано до матеріалів кримінального провадження, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: