Провадження № 1-кп/734/49/15 Справа № 734/495/15-к
іменем України
11 березня 2015 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретареві ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
у присутності підозрюваного ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приморське Василівського району Запорізької області, громадянина України, українця, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, курсанта 1 навчальної механізованої роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , маючого військове звання «рядовий», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, яке надійшло до суду з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості,
Відповідно до обвинувального акту 08 серпня 2014 року рядовий ОСОБА_4 був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №607/2014 від 21 липня 2014 року та в той же день був направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №164 від 09 серпня 2014 року рядовий ОСОБА_4 був призначений на посаду курсанта 1 навчальної механізованої роти указаної військової частини та зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення, а також відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до наказу начальника 169 Навчального центру від 11 серпня 2014 року №559ДСК з 12 серпня 2014 року військову частину НОМЕР_2 переведено на штат воєнного часу та їй присвоєно умовне найменування військова частина польова пошта НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №174 від 20 серпня 2014 року рядового ОСОБА_4 було знято з котлового забезпечення та направлено на лікування до Головного військово-медичного клінічного центру « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (м. Київ).
29 серпня 2014 року рядовий ОСОБА_4 був виписаний із Головного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» (м. Київ) та направлений для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни.
У відповідності до вимог ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №548-ХІV, та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-ХІV, рядовий ОСОБА_4 під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
У порушення вищевказаних вимог рядовий ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), 29 серпня 2014 року після перебування на лікуванні у Головному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» не повернувся до місця дислокації указаної військової частини і повернувся до військової частини НОМЕР_1 26 січня 2015 року, тобто рядовий ОСОБА_4 не з`явився вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу тривалістю понад один місяць.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії Головного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» №916 від 28 серпня 2014 року рядовий ОСОБА_4 признаний придатним до проходження військової служби.
Таким чином, рядовий ОСОБА_4 проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , 29 серпня 2014 року після перебування у лікувальному закладі в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України умисно, з метою ухилення від військової служби, не одержавши дозволу відповідного начальника, не з`явився вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу та проводив час на власний розсуд до повернення 26 січня 2015 року у військову частину НОМЕР_1 .
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу тривалістю понад один місяць.
Згідно з вказаною угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України в обсязі підозри.
Також вказаною угодою сторони із застосуванням ст.ст. 60, 69 КК України погодили покарання у виді арешту строком 6 (шість) місяців з відбуванням покарання на гауптвахті відділу організації охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 4 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, злочин у вчиненні якого підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 цілком визнає права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що перелічені в угоді.
Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду від 27 лютого 2015 року між виконуючим обов`язки військового прокурора Деснянського гарнізону молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.ст. 60, 69 КК України у виді арешту строком 6 (шість) місяців з відбуванням покарання на гауптвахті відділу організації охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з обмеженням :
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1