Справа № 357/7949/13-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/6/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 27.04.2015

УХВАЛА
Іменем України
27 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

виправданого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0001177 за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь в судовому засіданні першої інстанції ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського районного суду Київської області від 15 липня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України такий, що не судимий, -

визнано невинуватим та виправдано у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, у задоволенні цивільного позову відмовлено, -

В С Т А Н О В И Л А:
За обвинувальним актом органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого за наступних обставин.

28.01.2013 року близько 00 год. 15 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , де розпивав спиртні напої з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з мотивів ревнощів на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень майже повною скляною пляшкою з-під пива, ємкістю 0,5 л. умисно наніс ОСОБА_10 , який сидів на табуреті, удар зверху пляшкою по голові.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер в лікарні.

Виправдовуючи ОСОБА_7 суд своє рішення мотивував тим, що сторона обвинувачення не довела, що ОСОБА_7 умисно спричинив ОСОБА_10 тяжке тілесне ушкодження, що призвело до смерті потерпілого, а будь які сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В апеляційній скарзі прокурор, просить вирок суду скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання - 9 років позбавлення волі.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції, поклавши в основу виправдувального вироку висновки комісійної судово-медичної експертизи №25/к від 26.06.2014 року, які спростовували висновки експерта ОСОБА_11 , безпідставно відхилив клопотання прокурора про допит експертів в судовому засіданні та про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи, так як вважає висновки комісійної судово медичної експертизи №25/К від 26.06.14 року викладені з порушенням ст.102 КПК України. Звертає увагу апелянт і на те, що судом не дано належної оцінки іншим доказам по справі, як то показанням свідків : ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколу слідчого експерименту, що призвело до передчасного висновку про невинуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Прокурор, також вказує, що висновок суду про узгодженість комісійної судово-медичної експертизи №25/к з показаннями потерпілої та свідків не відповідає дійсності, а твердження суду про те, що ОСОБА_10 міг хтось бити 10-11 лютого є лише припущенням.

Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції в мотивувальній частині належним чином не сформулював, а в резолютивній не вказав підстав виправдання ОСОБА_7 , які визначені ст.. 373 КПК України.

Крім того, прокурор вказує, що суд, відмовивши у задоволенні цивільного позову прокурора, порушив вимоги ст.129 КПК України, оскільки в разі виправдання обвинуваченого суд мав залишити позов без розгляду.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу і просила постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ч.2 ст.121 КК України і призначити йому покарання 9 років позбавлення волі; виправданого ОСОБА_7 , який заперечив щодо поданої апеляційної скарги, так як вважає, що він не винен у вчиненні злочину, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, допитавши експертів, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення ухвалені судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 409 КПК України серед інших підстав скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ст.410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишились недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

З вироку суду вбачається, що він не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам ст.370 КПК України, а судовий розгляд є неповним.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ньому було проведено ряд судових експертиз, а саме: судово-медична експертиза №77 від 12.04.2013р. та комісійна судово-медична експертиза № 25-К від 26.06.2014 року, за висновками яких були визначені тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілого ОСОБА_10 .

Висновки зазначених експертиз щодо строку давності заподіяння саме цих тілесних ушкоджень, які спричинили смерть ОСОБА_10 є суперечливими, однак судом перевага в цьому питанні була надана висновку комісійної судово-медичної експертизи № 25-К від 26.06.2014р.

Суд першої інстанції, поклавши висновки вказаної експертизи в цьому питанні в основу вироку, належним чином не обґрунтував свою позицію щодо невинуватості ОСОБА_7 , оскільки в судово-медичній експертизі №77 від 12.04.2013р. вказане є протилежним.

Відповідно до положень ст.356 КПК України суд за клопотанням сторони або за власною ініціативою має право викликати експерта для допиту, для роз`яснення висновку.

Проте таке клопотання сторони обвинувачення в суді першої інстанції про допит експертів, що проводили судово-медичні експертизи задоволено не було.

З огляду на дані вимоги закону та клопотання прокурора заявлене в апеляційній скарзі в порядку ч.3 ст.404 КПК України в суді апеляційної інстанції були допитані судово-медичний експерт ОСОБА_11 , яка проводила первинну судово-медичну експертизу та члени комісійної судово-медичної експертизи: ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на предмет роз`яснення висновків проведених ними експертиз.

Оскільки допит експертів не дав змогу усунути виявлені у висновках експертів суперечності щодо давності заподіяння тілесних ушкоджень, які спричинили смерть ОСОБА_10 прокурором було поставлено питання про необхідність призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи.

Однак, призначення такої експертизи апеляційним судом не приведе до отримання повних висновків, оскільки в експертизах від 12.04.13р. та 26.06.14р. експертами встановлені як «збіжності» так і «розбіжності».

Також зі змісту комісійної експертизи від 26.06.14р. і це підтвердив в суді апеляційної інстанції експерт ОСОБА_18 вбачається, що експертам для проведення експертизи було надано недостатні матеріали медичної документації потерпілого ОСОБА_10 , зокрема не були надані дані комп`ютерно-томографічного дослідження (спіральної комп`ютерної томографії) та знімки СКТ головного мозку, що проводилась ОСОБА_10 14.02.13р. в Білоцерківській МЛ № 2.

Виявлена істотна неповнота як досудового слідства так і судового розгляду справи не може бути усунута апеляційним судом з додержанням специфіки процесуальної форми апеляційного розгляду справи.

На даний час в розпорядженні апеляційного суду відсутні зазначені вище матеріали СКТ, які можуть бути надані для проведення експертизи.

Виходячи зі змісту ст.160 КПК України клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів можливий під час судового провадження, тобто під час розгляду справи судом першої інстанції.

З урахуванням меж апеляційного розгляду колегія суддів приходить до переконання про необхідність скасування вироку та призначення нового судового розгляду, під час якого можна виконати всі дії, усунути сумніви в повноті та об`єктивності експертиз.

Крім того, слід зазначити, що згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналіз змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_7 свідчить про те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано вимог ст.291 КПК України, оскільки обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення.

Так, обвинувальний акт містить лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, вказівку на підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та правову кваліфікацію його дій.

Залишивши поза увагою відсутність висунутого обвинувачення ОСОБА_7 суд тим самим не дотримав вимог положень ст.370 КПК України.

А тому, з огляду на наведені вище обставини, суд апеляційної інстанції позбавлений права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції та з урахуванням вимог ч.1 ст.412 КПК України та ст. 9 КПК України колегія суддів приходить до переконання про необхідність скасування вироку та призначення у кримінальному провадженні нового судового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання для виконання вимог ст.314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в судовому засіданні першої інстанції ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Білоцерківського районного суду Київської області від 15 липня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити у кримінальному провадженні новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4