Справа №1-302007
ПОСТАНОВА

25 січня 2007 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого:
судді - Безверхого І.В.,

при секретарі - Ілюк
Н.І.,

з участю:
прокурора - Кузнецової
А. А.,

та адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Черкаси, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не
працюючого, не одруженого, проживаючого: АДРЕСА_1, раніше не судимого

у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 190
КК України, -

встановив:

Підсудний
неповнолітній ОСОБА_2 12.10.2006 року близько 18 години 30 хвилин, перебуваючи
біля 4-го корпусу ЧДТУ, що по вулиці Гоголя, 549 в м. Черкаси, з метою
заволодіння чужим майном, шляхом обману, який виразився в тому, що він під
приводом надання йому потерпілим ОСОБА_3 мобільного телефону "Самсунг X
660" вартістю 949 гривень, з метою здійснення приватного дзвінка та
повернення його, не маючи наміру на виконання взятого на себе зобов'язання,
умисно, з корисливих мотивів заволодів вище зазначеним телефоном, після чого з
місця скоєння злочину зник, чим завдав даному потерпілому матеріальної шкоди на
вище вказану суму.

Допитаний в ході
досудового слідства та в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в
пред'явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив суду, що дійсно 12.10.2006 року близько 18 години 30 хвилин,
перебуваючи біля 4-го корпусу
ЧДТУ, що по вулиці Гоголя, 549
в м. Черкаси під приводом надання йому ОСОБА_3 мобільного телефону
"Самсунг X
660", з метою здійснення приватного дзвінка та повернення його,
не маючи наміру на виконання взятого на себе зобов'язання, заволодів зазначеним
телефоном, після чого з місця скоєння злочину зник. З матеріалами справи він
знайомий, визнає всі докази, які є в справі. В скоєному щиро кається.

Представник
служби у справах неповнолітніх Соснівського райвиконкому в м. Черкаси Ілюха
О.В. в судовому засіданні заявила клопотання про направлення ОСОБА_2 на
навчання в професійно-технічні училище соціальної реабілітації мотивуючи
подання тим, що неповнолітній ОСОБА_2 перебував на обліку в службі у справах
неповнолітніх згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.05.2003 року про
застосування до нього мір виховного характеру терміном на два роки, протягом
цього часу він навчався вІНФОРМАЦІЯ_2, звідки їх служба неодноразово отримувала
негативні характеристики та подання про негативну поведінку ОСОБА_2,
незадовільне навчання, пропуски уроків, він постійно перебував на обліку як
схильний до правопорушень, після закінчення ІНФОРМАЦІЯ_3 був влаштований на навчання в
ІНФОРМАЦІЯ_4, але звідти також був відрахований за негативні вчинки; крім того
на даний час ОСОБА_2 не працює, не навчається, зі слідів матері ОСОБА_2
місяцями не живе та мати позитивного впливу на сина не має.

Відповідно до КК
України примусові заходи виховного характеру можуть застосовуватися до особи,
яка у віці від 14 до 18 років вчинила
злочин невеликої тяжкості

2

Згідно ч.1 ст.97
КК України звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності може
мати місце лише при вчинення ним вперше злочину невеликої тяжкості і за умови,
що його виправлення можливе без застосування покарання.

Заслухавши думку
підсудного ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_1, які не заперечують проти направлення
ОСОБА_2 на навчання в професійно-технічні училище соціальної реабілітації,
думку прокурора, який вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_2
примусові заходи виховного характеру про направлення ОСОБА_2 на навчання в
професійно-технічні училище соціальної реабілітації, та враховуючи, що
підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро кається,
вчинив злочин невеликої тяжкості, вперше притягується до кримінальної
відповідальності, за місцем проживання та роботи характеризується негативно,
скоїв злочин у неповнолітньому віці, збитки матеріального характеру
відшкодовано потерпілому в повному обсязі (а.с.20-21), тому суд вважає, що
оскільки виправлення та перевиховання неповнолітнього ОСОБА_2 неможливе шляхом
застосування до нього покарання у вигляді штрафу, виправних робіт та обмеження
волі, а доцільно застосувати до неповнолітнього ОСОБА_2 міри виховного
характеру з направлення його до спеціалізованого закладу соціальної
реабілітації.

Керуючись ст. 97; 105 КК України,
ст.ст. 9;282; 447-449 КПК
України, суд, -

постановив:

Звільнити
ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності і застосувати до нього примусові
заходи виховного характеру і направити його на навчання в професійно-технічні
училище соціальної реабілітації, встановиш тривалість вищевказаного заходу
виховного характеру до досягнення неповнолітнім ОСОБА_2 18 років і його
утримання в професійно-технічному училищі соціальної реабілітації здійснювати
за рахунок держави.

До вступу даної
постанови в законну силу тимчасово, строком на 30 діб, помістити неповнолітнього ОСОБА_2 у
приймальник-розподільник для неповнолітніх м. Київ.

Міру запобіжного
заходу відносно ОСОБА_2 у вигляді підписки про невиїзд -скасувати.

Речовий доказ по
справі: мобільний телефон „Самсунг X 660", відданий під розписку потерпілому
ОСОБА_3 - залишити
йому за належністю.

На постанову
може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області на протязі 7 діб.