У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Коротких О.А., Гриціва М.І.,

за участю прокурора

Кравченко Є.С.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 18 березня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, на вирок Первомайського районного суду Автономної Республіки Крим
від 22 січня 2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

такого,
що не має судимості згідно зі

ст. 89
КК України

засуджено
за ч. 3 ст. 185 КК України до
позбавлення волі на строк п'ять років.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України
засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком три роки з покладенням обов'язків періодично з'являтися на реєстрацію в
органи кримінально-виконавчої системи, не виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу цих органів та повідомляти про зміну місця
проживання та роботи.

В апеляційному порядку справа не
розглядалася.

ОСОБА_1. визнано винним у тому, що він
за попередньою змовою з ОСОБА_2. та ОСОБА_3., (вони засуджені Первомайським
районним судом Автономної Республіки Крим від 25 жовтня 2002 року), у період
часу з 22 квітня 2001 року по 26 серпня 2001 року за обставин та у спосіб, що
вказані у вироку, вчинив десять крадіжок майна громадян на загальну суму 33.000
грн.

У касаційному поданні прокурор порушує
питання про скасування вироку з направленням справи на новий судовий розгляд у
зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, оскільки суд
необґрунтовано кваліфікував дії засудженого за ч. 3 ст. 185 КК України. На
думку прокурора, дії ОСОБА_1. необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК
України, оскільки викраденням майна заподіяно шкоду у великих розмірах. Крім
того, прокурор вказує, що засудженому призначено покарання, яке не відповідає
ступеню тяжкості злочинів та особі засудженого внаслідок м'якості.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, думку прокурора Кравченко Є.С., яка частково підтримала касаційне
подання щодо м'якості призначеного покарання, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно
підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Згідно ст.
398 КПК України підставами для скасування вироку є невідповідність призначеного
покарання тяжкості скоєного та особі засудженого.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України
при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного та обставини, що пом'якшують й обтяжують покарання. Особі, яка
вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її
виправлення та попередження нових злочинів.

Як видно із вироку, звільняючи ОСОБА_1.
від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, суд
послався на те, що він позитивно характеризується за місцем проживання та
роботи, щиро розкаявся у вчиненому, мав на утриманні матір похилого віку.

Разом з тим, визначаючи покарання, суд
в достатній мірі не врахував, що злочин,
передбачений ч. 3 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України
відноситься до тяжких. Крім того, засуджений протягом короткого проміжку часу
вчинив десять епізодів розкрадань майна громадян, заподіяні збитки потерпілим
не відшкодував.

У зв'язку з цим, висновок суду про можливість виправлення засудженого без
відбування призначеного покарання є необґрунтованим.

За таких обставин вирок підлягає
скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд. Під час нового
розгляду суду необхідно врахувати вищенаведене і якщо суд дійде висновку щодо
доведеності вини ОСОБА_1. у злочині, за який його притягнуто до кримінальної
відповідальності, то призначене йому за вироком суду від 22 січня 2007 року
покарання слід вважати невиправдано м'яким.

Безпідставними є доводи прокурора про те, що суд необґрунтовано
кваліфікував дії ОСОБА_1. за ч. 3 ст. 185 КК України.

Як убачається з матеріалів справи
досудовим слідством ОСОБА_1. пред'являлося обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК
України. З таким же обвинуваченням справа надійшла до суду і розглянута по
суті, при цьому підстав для перекваліфікації на більш тяжкий злочин у суду не
було.

Керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

касаційне подання заступника прокурора
Автономної Республіки Крим задовольнити частково.

Вирок Первомайського районного суду
Автономної Республіки Крим від 22 січня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати у
зв'язку м'якістю призначеного покарання, а справу направити на новий судовий
розгляд у той же суд.

С
у д д і :

Паневін В.О. Коротких О.А. Гриців М.І.