АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРС
УХВАЛА
Іменем України
13 березня 2007 року апеля
ційний суд Житомирської обла
сті
в складі:
суддів: Романова О.В. - голов
уючого,
Ляшука В.В. та Широкопояса
Ю.В.,
з участю: прокурора Руденк
а В.І.,
потерпілої ОСОБА_1 та
засудженої ОСОБА_2,
розглянувши у відкрит
ому судовому засіданні в зал
і суду в м. Житомирі криміналь
ну справу за апеляцією засуд
женої ОСОБА_2 на вирок Червоно
армійського районного суду Ж
итомирської області від 23 січ
ня 2007 року,
встановив:
Цим вироком ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, неодружену
, непрацюючу, несудиму, -
засуджено за ч.І ст. 125 КК У
країни на 100 годин громадських
робіт .
Вирішено стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 тис.
грн. моральної шкоди, 119 грн. 66 ко
п. матеріальної шкоди та 400 грн
. витрат по оплаті праці адвок
ата.
Згідно вироку, 17 листопад
а 2004 року в першій половині дня
в коридорі приміщення Черво
ноармійського райсуду Житом
ирської області ОСОБА_2 на ґру
нті неприязних відносин, під
час взаємної сутички з ОСОБА
_1, штовхнула її до стіни корид
ору, подряпала їй руками обли
ччя і шию, спричинивши легкі т
ілесні ушкодження без коротк
очасного розладу здоров'я.
В апеляції засуджена О
СОБА_2 просить скасувати виро
к та звільнити її від криміна
льної відповідальності на пі
дставі Закону України „Про а
мністію" від 31.05.2005 року, а справу
- закрити. Не оспорюючи виснов
ків суду про доведеність її в
ини у вчиненні злочину та ква
ліфікації її дій, твердить, що
суд першої інстанції зобов'я
заний був закрити справу та з
астосувати до неї амністію в
ідповідно до Закону України
"Про амністію ' від 31.05.2005р., оскіль
ки вона має на утриманні двох
неповнолітніх дітей, скоєни
й нею злочин є невеликої тяжк
ості, раніше вона не судима і в
перше притягується до кримін
альної відповідальності. Так
ож засуджена просить скасува
ти вирок в
Справа № 11-220/2007 Головуючи
й у суді 1-ї інстанції: Ходаків
ська Т.І.
Категорія ст. 125ч. 1 КК Україн
и Суддя-доповідач : Широкопоя
с Ю.І.

2
частині вирішення цивіль
ного позову та направити в ці
й частині справу на новий суд
овий розгляд в порядку цивіл
ьного судочинства. Посилаєть
ся на неправильне вирішення
цивільного позову, зокрема н
едоведеність витрат по оплат
і праці адвоката.
Заслухавши доповіда
ча, пояснення засудженої в пі
дтримання апеляції, міркуван
ня потерпілої ОСОБА_1 та проку
рора про залишення вироку бе
з зміни, перевіривши справу в
межах апеляції, апеляційний
суд визнає, що апеляція підля
гає частковому задоволенню з
таких підстав.
Висновки суду про вин
ність ОСОБА_2 у вчиненні злочи
ну, за який її засуджено та ква
ліфікацію її дій за ч. 1 ст. 125 КК У
країни, не оспорюються в апел
яції та підтверджені розглян
утими в судовому засіданні т
а викладеними у вироку доказ
ами.
Покарання засудженій
призначено відповідно до вим
ог ст, 65 КК України, з урахуванн
ям тяжкості вчиненого нею зл
очину та даних про її особу.

Відповідно до вимог ч. 2
ст. 6 КПК України, якщо питання
про застосування акту амніс
тії, який усуває застосуванн
я покарання за вчинене діянн
я, виявлено в стадії судового
розгляду, суд доводить розгл
яд справи до кінця і в разі дов
еденості винності особи, що п
ідпадає під амністію, постан
овляє обвинувальний вирок зі
звільненням засудженого від
покарання.
Згідно ст. 9 Закону Укра
їни "Про амністію" від 31.05.2005р., зас
тосування амністії не допуск
ається, якщо обвинувачений, п
ідсудний або засуджений прот
и цього заперечує.
З матеріалів справи в
идно, що ОСОБА_2 вчинила злочин
17 листопада 2004 року, має на утри
манні двох неповнолітніх діт
ей, у зв'язку з чим підлягає зв
ільненню від покарання на пі
дставі п. "б" ст. 1 Закону України
"Про амністію" від 31.05.2005р.
Ці обставини були вия
влені в стадії судового розг
ляду. Підсудна ОСОБА_2, що не ви
знавала свою вину у вчиненні
злочину за приватним обвину
ваченням ОСОБА_1 та заперечув
ала щодо застосування до неї
амністії за Законом України
„Про амністію" від 31.05.2005 року (а.
с. 179-181, 201-203).
За таких обставин суд п
ершої інстанції законно та о
бгрунтовано постановив обви
нувальний вирок та не застос
ував амністію щодо засуджено
ї ОСОБА_2
Суд першої інстанції о
бґрунтовано частково задово
льнив цивільний позов потерп
ілої ОСОБА_1, в тому числі в час
тині стягнення коштів на від
шкодування моральної шкоди т
а витрат по оплаті праці адво
ката. В справі є достатні дані
про спричинення потерпілій
ОСОБА_1 встановленої судом мо
ральної шкоди та надання їй д
опомоги адвоката при складан
ні скарги приватного обвинув
ачення та в стадії судового р
озгляду.
Разом з тим, на час пост
ановления судом обвинувальн
ого вироку сплив строк давно
сті притягнення ОСОБА_2 до кри
мінальної відповідальності
за

3
вчинений нею злочин невел
икої тяжкості, передбачений
п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.
Тому суд першої інста
нції помилково не звільнив з
асуджену від призначеного по
карання відповідно до вимог
ч. 5 ст. 74 КК України, тобто не зас
тосував кримінальний закон,
який підлягає застосуванню.

Оскільки засуджена ОС
ОБА_1, яка просить застосувати
до неї амністію, підлягає зві
льненню від покарання у зв'яз
ку зі спливом строку давност
і, апеляційний суд не застосо
вує до неї амністію.
Керуючись ст. ст. 365, 366 КП
К України, апеляційний суд, -

ухвалив:
апеляцію засудженої ОСОБ
А_2 задовольнити частково.
Вирок Червоноармійсь
кого районного суду Житомирс
ької області від 23 січня 2007 рок
у щодо ОСОБА_1 змінити.
На підставі ст. ст. 49, 74 ч. 5 КК
України звільнити засуджену
ОСОБА_1 від покарання, признач
еного їй вказаним вироком су
ду.
В решті даний вирок зал
ишити без зміни.
Судді: