УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/120/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2015 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 березня 2015 року, яким засуджено
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Никонівка, Бердичівського району, Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
- за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 залишено тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 встановлено рахувати з моменту його затримання, тобто з 22.11.2014 року.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави в особі НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області 196 грн. 56 коп. процесуальних витрат.
Речові докази: вилучений одяг який належить потерпілому ОСОБА_9 та знаходяться на його зберіганні, залишено потерпілому; вилучений одяг, який належить обвинуваченому ОСОБА_8 повернуто обвинуваченому. Розкладний ніж, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Бердичівського МВВС ухвалено, знищити.
Згідно вироку, ОСОБА_10 , будучи раніше судимим за умисні злочини, судимість за які не знята і не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став і вчинив новий злочин.
Так, 22.11.2014 року приблизно о 01 годині 30 хвилин, за місцем проживання ОСОБА_8 в будинку АДРЕСА_1 , між ОСОБА_8 та його сином ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла суперечка. Під час даної суперечки ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, схопив із шафи ножа і умисно наніс ним по одному удару в живіт, грудну клітку зліва, по шиї та кисті правої руки потерпілого.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини, євентирації кишківника, проникаючого поранення грудної клітки зліва з пошкодженням легенів, гемотораксу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент заподіяння, та різаної рани в ділянці шиї, різаної рани правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Своїми умисними діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ст. 121 ч. 1 КК України.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України, вказує на суворість призначеного йому покарання.
Просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити та призначити йому більш м`яке покарання, з застосуванням ст. 69, 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком.
Вказує, що судом не було взято до уваги те, що потерпілим вчинялась протиправна поведінка щодо обвинуваченого, що й привело до вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_8 . На його думку, дана обставина має бути визнана судом також як пом`якшуюча відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України.
Вважає, що призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції не врахував обставини, що пом`якшують його покарання, а саме його щире каяття, активне сприяття розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди потерпілому.
Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними і ніким із апелянтів не оспорюються.
Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України.
Призначаючи покарання, в тому числі його вид та термін судом першої інстанції було враховано те, що злочин обвинуваченим вчинено у стані алкогольного сп`яніння, обставини що пом`якшують його покарання, тяжкість вчиненого злочину, рецидив злочинів та особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Враховуючи особу обвинуваченого, який неодноразово засуджувався за вчинення насильницьких злочинів і відбував покарання в місцях позбавлення волі, що свідчить про виражену його антисоціальну поведінку, колегії суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання, повністю відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Підстав вважати призначене йому покарання явно несправедливим внаслідок його суворості колегія суддів не знаходить, як і не знаходить підстав для застосуванням ст.ст. 75, 69 КК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 березня 2015 року щодо ОСОБА_8 - без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: