Справа №639/1173/13-к
Провадж. №1-кп/639/27/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2015 року колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі: головуючого - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/1173/13-к (в ЄРДР №0000042 від 22.11.2012 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Пісочин Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого: 1) 22.11.2005 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 296, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки (згідно постанови Харківського районного суду Харківської області від 08.09.2006 року направлений для відбування призначеного покарання); 2) 17.08.2012 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки; 3) 23.08.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, без місця реєстрації, проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и л а :
17.10.2012 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою в групі з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, з метою скоєння нападу, для заволодіння чужим майном, погрожуючи застосуванням насильства, що є небезпечним для життя і здоров`я, незаконно, шляхом вільного доступу проникли в будинок ОСОБА_11 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де спричинили останньому і ОСОБА_12 тілесні ушкодження, що в ОСОБА_11 виразилися в синцях і забиттях на голові, забиттях на тулубі, що за ступенем тяжкості згідно висновку судово-медичної експертизи №5762-ая/12 від 07.12.2012 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, а в ОСОБА_12 - у крововиливах на голові, забиттях на шиї, крововиливах на тулубі та правій верхній кінцівці, що згідно висновку судово-медичної експертизи №5763-ая/12 від 23.11.2012 року за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, продовжуючи застосовувати фізичне та психологічне насильство, особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, діючи узгоджено з ОСОБА_8 , приставив до голови ОСОБА_12 металевий цвях, та погрожував спричиненням ОСОБА_12 тілесних ушкоджень у вигляді пробиття вказаним предметом голови. При цьому, ОСОБА_8 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, вимагали у ОСОБА_12 грошові кошти. Внаслідок цих дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сприйняли дану погрозу як таку, що реально може бути реалізована, та побоюючись за своє життя, не чинили опір нападникам. При цьому, особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження та ОСОБА_8 відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 22 гривні, які належали ОСОБА_12 , чим завдали останньому шкоду на вказану суму, та намагалися зникнути з місця скоєння злочину, однак були затримані співробітниками міліції.
Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_8 , передбачена ч. 3 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину в інкримінованому йому злочині не визнав, та пояснив, що 16.10.2012 року у вечорі, приблизно о 18:00 год., він зайшов до кафе в районі станції метро Холодна гора в м. Харкові. Там він зустрів свого знайомого ОСОБА_13 , з яким вони разом випили пива. Звідти вони приблизно о 22:00 год. пішли до іншого кафе, що розташоване неподалік, де продовжили відпочивати, замовили пива та горілки. Коли вони випили ще пива та грамів по 50 горілки, то їм повідомили, що кафе зачиняється. Це було вже після 00:00 год. 17.10.2012 року. Тоді вони вийшли з кафе, взявши з собою недопиту пляшку горілки, та вирішили їхати додому в смт. Пісочин. Оскільки коштів на таксі у них не було, а маршрутки до Пісочина, де вони з ОСОБА_13 проживали, в той час вже не ходили, вони вирішили йти до дому пішки. На «Холодній горі» в районі Харківської міської лікарні №31 ОСОБА_13 відійшов від нього метрів на 20, та підійшов до лавочок ближче до лікарні, де був невідомий йому на той час ОСОБА_11 . Через декілька хвилин він також підійшов до них, та побачив, що між ними ( ОСОБА_13 та ОСОБА_11 ) виник словесний конфлікт. Він, намагаючись залагодити конфлікт, запропонував їм випити горілки, яка була при ньому. На це ОСОБА_11 повідомив, що проживає неподалік та добровільно запропонував їм з ОСОБА_13 пройти до нього і випити горілки там. Вони погодились, та пішли за ОСОБА_11 , який привів їх к домоволодінню АДРЕСА_2 . Зайшовши в будинок, ОСОБА_11 , який йшов попереду, раптово повернувся та почав кричати хто вони та чому йдуть за ним. Це, а також обстановка в будинку їх з ОСОБА_13 засмутила, та вони почали бити ОСОБА_11 кулаками в область обличчя. Через декілька ударів ОСОБА_11 впав на підлогу, та вони продовжили наносити йому удари ногами в область тулубу. Били його приблизно 5 хвилин. В цей час з сусідньої кімнати вийшов також раніше невідомий їм з ОСОБА_13 чоловік, яким в подальшому виявився ОСОБА_12 , та запитав хто вони та що роблять у будинку. Підійшовши до ОСОБА_12 , він наніс останньому декілька ударів кулаком в обличчя. ОСОБА_13 також підійшов до ОСОБА_12 та вдарив його. Після чергового удару ОСОБА_12 впав на підлогу. Вони деякий час били потерпілих, а потім ОСОБА_12 раптово підвівся та побіг на вулицю. Вони з ОСОБА_13 також направились на вулицю за ним, де у дворі домоволодіння були затримані працівниками міліції.

Факт вимагання грошових коштів та майна у потерпілих, а також те, що вони з ОСОБА_13 представлялися потерпілим працівниками міліції та змушували ОСОБА_11 вести їх до себе додому ОСОБА_8 заперечував, та пояснив, що не бачив, щоб ОСОБА_13 приставляв до голови ОСОБА_12 цвях, вимагаючи гроші, свою участь в цих діях заперечував; вказував, що він не погрожував застосуванням до потерпілих насильства небезпечного для їх здоров`я та життя, наносив удари потерпілим, не маючи будь-якого корисливого умислу, а здебільшого з хуліганських мотивів, грошей у ОСОБА_12 він не забирав.

При цьому, ОСОБА_8 зазначив, що потерпілі його обмовляють, можливо з метою написання цивільних позовів та отримання грошових коштів від нього. Чому його обмовляє свідок ОСОБА_14 йому невідомо.

Цивільні позови ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачений не визнав.

Не дивлячись на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 , остання знайшла повне підтвердження зібраними під час досудового слідства та дослідженими судом доказами.

Так, вина ОСОБА_8 підтверджується частково показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, який, як зазначалось вище, визнав, що в день, зазначений в обвинувальному акті, разом з ОСОБА_13 прийшов до будинку за місцем проживання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , де вони разом з ОСОБА_13 спричинили тілесні ушкодження потерпілим, після чого були затримані працівниками міліції у дворі вказаного домоволодіння.
Аналогічні показання ОСОБА_8 давав 12.11.2012 року під час проведення слідчого експерименту за його участі під час досудового розслідування (а.к.п. 143-147), але додавши, що він разом з ОСОБА_13 ще біля лікарні №31 також нанесли потерпілому ОСОБА_11 декілька ударів. Тобто цією слідчою дією за участі обвинуваченого спростовуються його ж показання в судовому засіданні про те, що потерпілий ОСОБА_11 сам добровільно запросив його з ОСОБА_13 до себе додому. При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_8 пояснив, що під час проведення слідчого експерименту показання давав без будь-якого примусу, зміст відповідного протоколу відповідав показанням наданим ним при проведенні зазначеної слідчої дії.
На це, а саме на факт нанесення йому ударів обвинуваченим та ОСОБА_13 ще біля Харківської міської лікарні №31 посилався і потерпілий ОСОБА_11 , який, будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що 17.10.2012 року у першій годині ночі він знаходився в районі термінала біля станції метро «Холодна гора». До нього підійшли два незнайомих йому хлопця, як з`ясувалось пізніше, це були ОСОБА_13 та ОСОБА_8 . ОСОБА_13 виглядав молодше, був схожий на особу циганської національності. Вони представились співробітниками міліції та висунули йому звинувачення в зґвалтуванні і грабежі, відвели його в бік, нанесли йому декілька ударів кулаками в область голови, та почали вимагати гроші. Він сказав, що грошей в нього немає. Тоді вони приставили якийсь предмет до його спини, та почали вимагати, щоб він вів їх до себе додому. Він їх до себе додому не запрошував, але побоюючись за своє життя, привів їх до місця свого проживання до будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Він йшов попереду, а ОСОБА_8 та ОСОБА_13 позаду. Зайшовши через калитку домоволодіння, він підійшов до будинку, відчинив двері та зайшов в середину. ОСОБА_8 та ОСОБА_13 зайшли за ним, та майже одразу почали бити його руками та ногами по різним частинам тіла. Від удару або від поштовху він впав на підлогу. Тоді ОСОБА_8 і ОСОБА_13 продовжили бити його ногами по різним частинам тіла. Він закривав голову руками. В цей час в будинку також знаходився його квартирант ОСОБА_12 , який є його далеким родичем. Коли той вийшов з сусідньої кімнати, то ОСОБА_8 і ОСОБА_13 почали бити і його. Він в цей час лежав на підлозі, боячись піднятися, та закривався руками, тому детально розповісти, що відбувалось не може, але він чув як нападники вимагали гроші, та погрожували Надару ( ОСОБА_15 ) проколоти око або вухо якимось предметом. Надар пізніше сказав, що це був цвях. Він не бачив хто безпосередньо тримав цвях в руці, але в цей момент ОСОБА_13 знаходився ближче до Надара. Крім того, ОСОБА_8 та ОСОБА_13 нишпорили по будинку, шукаючи гроші. Також ОСОБА_11 пояснив, що у другій половині будинку проживає його рідний брат ОСОБА_14 , який викликав міліцію. В якийсь момент ОСОБА_12 вдалося вирватися та вибігти на вулицю. ОСОБА_13 та ОСОБА_8 побігли за ним, але у дворі домоволодіння були затримані працівниками мідіції. Разом з тим, потерпілий ОСОБА_11 зазначив, що нападників, зокрема обвинуваченого ОСОБА_8 він пробачив, та не наполягає на суворому покаранні.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 показав, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаний будинок розділений на дві частини. В одній частині проживає він разом ОСОБА_11 , а в іншій ОСОБА_14 17.10.2012 року в ночі він прокинувся від гуркіту та криків, які було чутно з сусідньої кімнати. Вийшовши, він побачив ОСОБА_11 та двох раніше незнайомих йому хлопців, якими в подальшому виявилися ОСОБА_8 та ОСОБА_13 . При цьому, ОСОБА_8 та ОСОБА_13 били ногами по різним частинам тіла ОСОБА_11 , який лежав на підлозі. При цьому, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 настільки забили ОСОБА_11 , що він навіть боявся підняти голову. На його запитання що відбувається, ОСОБА_8 відповів, що вони є співробітниками міліції. Він зажадав щоб вони пред`явили свої посвідчення. Тоді ОСОБА_8 підійшов до нього, дістав з внутрішньої кишені одягненої на ньому куртки якісь картки - начебто посвідчення, та одразу наніс йому один чи два удари кулаком в область обличчя. Від отриманого удару він впав на підлогу. Одразу після цього до ОСОБА_8 приєднався ОСОБА_13 , який перед цим стояв ближче до ОСОБА_11 , що лежав на підлозі, та вони удвох почали наносити йому удари ногами по різним частинам тіла. Вони вимагали у нього з ОСОБА_11 гроші. Коли він повідомив, що в нього грошей немає, то вони полізли до його кишень. Діставши ключі, телефон та дрібні кошти в сумі 22 грн., вони кинули телефон та ключі, оскільки хтось з них сказав, що за цими речами їх можуть вистежити. Оскільки знайдених грошей виявилось замало, то вони удвох почали нишпорити в будинку. Коли вони не знайшли грошей, то продовжили його бити, а потім зажадали, щоб він йшов до сусідів та позичив 500 грн. На що він відповів, що в такий час йому ніхто коштів не позичить. Тоді вони продовжили бити його ногами, адже він знаходився на підлозі. Потім ОСОБА_8 сказав, що вони будуть їх катувати, а ОСОБА_13 взяв цвях, і сказав, що вони зараз заб`ють йому його в голову, та почав злегка постукувати ним йому по голові, а потім приставив до вуха та сказав, що засунить йому цвях у вушну раковину. В цей час ОСОБА_8 вимагав, щоб він не піднімав голову. Коли йому приставив ОСОБА_13 цвях до вуха, то він відчув реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, хоча і сподівався вжити заходи самозахисту у випадку подальшої реалізації погроз нападників. Крім того, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_13 відрізати вухо ОСОБА_11 малярним ножем, який лежав в кімнаті на столі, якщо ОСОБА_12 не знайде грошей. Під час побиття його та ОСОБА_11 . ОСОБА_8 давав вказівки ОСОБА_13 що саме треба робити. Дочекавшись, коли нападники відволіклись, він підвівся та вибіг на вулицю. ОСОБА_13 та ОСОБА_18 побігли за ним, але в цей час до калитки зайшли працівники міліції, яких викликав ОСОБА_14 та затримали їх. В подальшому в райвідділі працівники міліції повернули йому похищені в нього 22 грн. Також потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_13 були в стані алкогольного сп`яніння. Після вказаних подій зі слів ОСОБА_11 йому стало відомо, що ОСОБА_13 та ОСОБА_8 зустріли його біля терміналу на станції метро «Холодна гора», приставили якийсь предмет до спини, та змусили його вести їх до себе додому.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Потерпілий ОСОБА_11 є його рідним братом, який проживає у другій половині вказаного будинку, який розділений на дві частині з окремими входами. В ніч з 16 на 17 жовтня 2012 року він спав дома. Приблизно о 02:00 год. 17.10.2012 року він почув за стінкою сильні крики. Він швидко вийшов на ганок. Вікно в кімнату ОСОБА_11 розташоване неподалік його порогу. Відчинивши кватирку вказаного вікна, він також почув крики, та такі слова: «Ми з міліції». Він спочатку подумав, що це справді працівники міліції. Далі він побачив на підлозі свого брата ОСОБА_11 , якого носками ніг бив невідомий йому на той час чоловік, яким в подальшому виявився ОСОБА_13 . При цьому у ОСОБА_11 все обличчя було розбите та в крові. Він просив, щоб його не били. В цей час в кімнату, де були його брат, ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , вийшов Надар ( ОСОБА_15 ), який також проживає в одній з ОСОБА_11 частині будинку. ОСОБА_8 витягнув Надара, наніс йому декілька ударів, повалив його на підлогу на присядки. Потім ОСОБА_8 поліз в кармани Надара, та почав витягувати гроші. Далі ОСОБА_13 взяв цвях довжиною 8 см. та почав приставляти його ОСОБА_12 до скроні. При цьому вони вимагали гроші у Надара. Також він чув такі слова: «Потрібні гроші. Йди до сусідів та позич 500 грн.». Дії нападників були узгодженими, ніхто нікого не зупиняв. При цьому, за поведінкою ОСОБА_8 та ОСОБА_13 було видно, що вони знаходяться в стані алкогольного сп`яніння. Він зрозумів, що вказані особи не є працівниками міліції. Обійшовши будинок, ОСОБА_14 підійшов до входу в ту частину, де проживали ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зайшов до коридору. Звідти він через двері, які були відчинені, побачив у кімнаті, що ОСОБА_8 та ОСОБА_13 продовжують бити потерпілих. Він хотів втрутитися, але, оцінивши баланс сил, з огляду на те, що нападників було двоє, вийшов та викликав працівників міліції, які приїхали приблизно через 5 хвилин та затримали ОСОБА_19 та ОСОБА_18 . При цьому, вони були затримані в той момент, коли ОСОБА_12 вдалося вирватися та вибігти на вулицю, а вони побігли за ним. В подальшому брат розповів йому, що біля станції метро «Холодна гора» його зустріли ОСОБА_19 та ОСОБА_18 та силою привели додому.
Таким чином, потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також свідок ОСОБА_14 спростували показання обвинуваченого в частині заперечення ним факту вимагання грошових коштів у потерпілих із погрозою застосування насильства небезпечного для здоров`я та життя, а також заперечення того, що він з ОСОБА_13 представлялися потерпілим працівниками міліції та змушували ОСОБА_11 вести їх до себе додому, і протиправно проникли в будинок потерпілого. При цьому, потерпілий ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_14 прямо вказали на узгодженість дій ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , зокрема при погрозі останнім ОСОБА_12 цвяхом, підібраним в будинку.

Аналіз показань свідка та потерпілих, викладені вище, відсутність будь-яких суттєвих та таких, що мають важливе значення для кримінального провадження, протиріч між ними, дають підстави дійти висновку щодо їх правдивості. Певні несуттєві неточності в показаннях можуть бути викликані давністю подій, що є предметом судового розгляду, тим, що потерпілий ОСОБА_11 як згідно його показань, так і показань ОСОБА_14 та ОСОБА_12 закривав обличчя руками та міг не бачити всіх подій детально. Крім того, ці неточності не спростовують обставин, що підлягають доказуванню і впливають на правильну оцінку дій обвинуваченого.

При цьому свідок ОСОБА_14 , потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 з одного боку, та обвинувачений ОСОБА_8 - з іншого, в судовому засіданні показали, що раніше знайомі не були. Свідок та потерпілі зазначили про відсутність підстави обмовити ОСОБА_8 . Щодо посилань обвинуваченого на те, що потерпілі його можуть обмовити з метою висунення вимог матеріального характеру, то судом вони відхиляються, оскільки шкода, на відшкодування якої потерпілими первинно було заявлено цивільні позови, на момент розгляду справи даним складом суду була відшкодована, що підтвердили в судовому засіданні потерпілі. До того ж потерпілі не були б позбавленні права звернутися з позовом і у випадку лише спричинення їм тілесних ушкоджень, факт чого визнав обвинувачений ОСОБА_8 . Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 не зміг навести підстави обмовити його свідком ОСОБА_14 , та такі підстави не встановлені судом.

Окрім показань, допитаних в судовому засіданні потерпілих та свідка, вина ОСОБА_8 також підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

Фактом вилучення 17 жовтня 2012 року, співпрацівниками СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області у приміщенні райвідділу міліції у ОСОБА_8 грошей в сумі 22 гривні: двох купюр номіналом по 10 гривень та двох купюр номіналом по 1 гривні, зафіксованому у відповідному протоколі.

(а.к.п. 13)

Фактом огляду місця події 17.10.2012 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого зафіксована обстановка у житловому приміщенні, вилучені фрагмент мішковини з плямами речовини бурого кольору, металевий цвях та відбитки пальців рук, зафіксовані у відповідному протоколі та фототаблиці до нього.

(а.к.п. 15-23)

Висновком судово-медичної експертизи № 5762-ая/12 від 07.12.2012 року, відповідно до якого у ОСОБА_11 мали місце: синці і садни на голові, садни на тулубі, які утворилися від дії тупих твердих предметів і могли бути заподіяні у строк, при тому способі та механізмі, на які вказує потерпілий. За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження.

(а.к.п.132-134)

Висновком судово-медичної експертизи №5763-ая/12 від 22.11.2012 року, відповідно до якого у ОСОБА_12 мали місце: синці на голові, садна на шиї, синці на тулубі та правій верхній кінцівки. Вказані ушкодження утворилися в результаті впливу тупими твердими предметами, які не відобразили в даних ушкодженнях своїх особливостей, синці - за механізмом удару-здавлювання, садни - за механізмом удару-тертя, і враховуючи їх морфологічні ознаки, могли бути отримані в строк і, можливо, при обставинах, зазначених ОСОБА_12 . За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження. Показання ОСОБА_12 в цілому не суперечать об`єктивним судово - медичним даним в частині способу заподіяння та механізму утворення у нього тілесних ушкоджень.

(а.к.п. 135-136)

Висновками судово-медичних імунологічних експертиз №1113-И/12 від 24.10.2012 року та №1114-и/12 від 30.10.2012 року, за змістом яких кров потерпілого ОСОБА_11 відноситься до групи В з ізогемагглютініном анти-А. На фрагменті мішковини, вилученому в ході досудового слідства при огляді місця події за адресою: м.Харків, вул.Червонофлотська, 12, знайдена кров людини групи В з ізогемагглютініном анти-А, походження якої від ОСОБА_11 не виключається.

(а.к.п. 111-123)

Речовими доказами по справі: металевим цвяхом, фрагментом мішковини, вилученими при огляді місця події за адресою: м.Харків, вул.Червонофлотська, 12; грошовими коштами у сумі 22 гривні: дві купюри номіналом по 10 гривень і дві купюри номіналом по 1 гривні, вилученими при огляді ОСОБА_8

(а.к.п.99, 139)

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд їх прийняв. При цьому суд, окрім іншого, враховує положення п. 8 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України, відповідно до якого допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначаються у порядку, що діяв до набрання ним чинності. Матеріали досудового розслідування ОСОБА_8 та його захиснику були відкриті відповідно до ст. 290 КПК України, що ними не заперечувалось в судовому засіданні.

Стосовно показань обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до яких він заперечував факт вимагання грошових коштів у потерпілих із погрозою застосування насильства небезпечного для здоров`я та життя, а також заперечував той факт, що він з ОСОБА_13 представлялися потерпілим працівниками міліції та змушували ОСОБА_11 вести їх до себе додому, то оцінка цих показань наведена вище, а саме вони спростовуються як показаннями свідка ОСОБА_14 , потерпілих ОСОБА_12 і ОСОБА_11 , так іншими доказами, наведеними вище. При цьому, вказаними доказами підтверджено узгодженість дій обвинувачених, зокрема і при погрозі потерпілому ОСОБА_12 підібраним на місці скоєння злочину цвяхом, та протиправність проникнення до відповідного житла домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на викладене, суд ставиться до вказаних показань ОСОБА_8 критично, та вважає їх тактикою захисту обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені докази, колегія суддів дійшла висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфікуються за ч. 3 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), скоєний за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; одружений; не працює; раніше неодноразово судимий; має постійне місце проживання; за місцем проходження фактично характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття. При цьому факт невизнання обвинуваченим вини в повному обсязі не свідчить про відсутність вказаної пом`якшуючої обставини, адже це є його процесуальною позицією, а під час розгляду провадження судом ОСОБА_8 висловлював жаль щодо скоєного.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, колегія суддів виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину. Також суд враховує стан здоров`я обвинуваченого, який хворий на відкриту форму туберкульозу, та позицію потерпілого ОСОБА_11 , який в судовому засіданні зазначив, що він обвинуваченого пробачив, на суворому покаранні не наполягає. Згідно розписок ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (т. 1 матеріалів судового провадження а. с. 133, 134, 141) претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вони не мають.

При цьому, виходячи з положень абз. 4 п. 10, абз. 7 п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання, виправлення ОСОБА_8 та попередження скоєння ним нових злочинів та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому, є неможливим без відбування покарання в місцях позбавлення волі.

Зарахуванню за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, підлягає покарання, призначене ОСОБА_8 за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.08.2013 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі.

Крім того, враховуючи, що обвинувачений був засуджений 17.08.2012 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, а злочин, який є предметом даного судового розгляду скоїв у зазначений період (у період іспитового строку), суд остаточне покарання ОСОБА_8 призначає у відповідності до ст. 71 КК України.

В задоволенні цивільних позовів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про відшкодування шкоди необхідно відмовити, оскільки, як встановлено в судовому засіданні з їх пояснень та з розписок, наявних в матеріалах справи (т. 1 матеріалів судового провадження а. с. 133, 134, 141) вказана шкода була їм компенсована.

Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 128, 129, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

В силу ч. 4 ст. 70 КК України за сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, призначеного за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.08.2013 року, більш суворим за цим вироком, визначити ОСОБА_8 покарання у виді у виді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_8 за цим вироком за ч. 3 ст. 187 КК України покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.08.2012 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі із конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 17 жовтня 2012 року, зарахувавши ОСОБА_8 у строк відбування покарання, строк його попереднього ув`язнення.

В задоволенні цивільних позовів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.
Речові докази по справі:

металевий цвях, фрагмент мішковини - зберігати в матеріалах справи;

грошові кошти у сумі 22 гривні: дві купюри номіналом по 10 гривень і дві купюри номіналом по 1 гривні вважати повернутими законному власнику ОСОБА_12 .

Процесуальні витрати в сумі 794 (сімсот дев`яносто чотири) грн. 77 коп. на залучення експерта стягнути з ОСОБА_8 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів на р/р НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області, код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, з позначкою виду платежу «за проведення експертизи».

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_8 залишити раніше обраний - у вигляді тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі УДПтС України в Харківській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3