АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
УХВАЛА

Іменем
України

13 лютого 2007 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

суддів: Романова О.В. - головуючого,

Слісарчука Я.А. та Широкопояса Ю.В.,

з участю: прокурора Руденка В.І.,

засудженого ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

кримінальну
справу за апеляцією захисника -
адвоката ОСОБА_2 на

вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 7 грудня

2006
року,

встановив:

Цим вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, неодруженого, працюючого таксистом, несудимого, -

засуджено за
ч. 1
ст. 296 КК України на 1 рік обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України вирішено звільнити
ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з
випробуванням на 1 рік без вказання певних
зобов'язань.

Згідно вироку, у серпні 2006 року близько 9 год. у приміщенні моргу по вул.
Жмаченка, 46-а в м. Коростені ОСОБА_1 в присутності сторонніх осіб, грубо порушуючи громадський порядок та проявляючи
особливу зухвалість до суспільства, на ґрунті
раніше виниклої особистої неприязні, висловлювався
нецензурною лайкою в адресу його бувшої співмешканки ОСОБА_3 та завдав їй фізичного болю ударами рук і ніг по тілу. На зауваження ІНФОРМАЦІЯ_2 Коростенським відділенням СМЕ
ОСОБА_4 не реагував, висловлювався в її адресу
нецензурними словами та ображав її. Це продовжувалося
близько 10 хвилин. Цими діями ОСОБА_1 зірвав
роботу державної установи до 2-х годин.

В апеляції захисник просить „змінити" вирок та закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу злочину. Посилаючись на
свою оцінку доказів, твердить про
невідповідність фактичним обставинам справи висновку суду про
винність засудженого у вчиненні злочину.

Заслухавши доповідача, пояснення
засудженого та його захисника в підтримання апеляції, думку
потерпілого про можливість незастосування до

Справа № 11-160/2007 Головуючий у суді 1 -ї інстанції Рафальський Й.Л.

Категорія ст.296 ч. 1 КК України Суддя-доповідач Широкопояс Ю.В.

засудженого
додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, міркування прокурора
про залишення вироку без зміни, перевіривши
справу в межах апеляції, колегія суддів визнає апеляцію
необгрунтованою з таких підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено, підтверджені розглянутими в судовому
засіданні доказами. Зокрема, викладеними у вироку
показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про хуліганські дії засудженого
в приміщенні моргу Коростенського міжрегіонального бюро
СМЕ, що призвели до затримки у роботі працівників цієї установи.
Хоча судом не дано оцінки протиріччям у поясненнях
вказаних свідків та ОСОБА_1 щодо певного дня зустрічі між ним та ОСОБА_3, однак
вони усунуті шляхом невстановлення певної дати вчинення
злочину.

Висновок суду, що подія хуліганства відбулася у серпні 2006 року, відповідає показанням вказаних
свідків та даним заяви ОСОБА_4 про злочин (а. с. 3).

Дії
засудженого за ч. 1 ст. 296 КК України кваліфіковані правильно.

Покарання ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України, відповідно тяжкості
злочину та даним про особу засудженого.

Разом з тим, при звільненні ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, суд неправильно зазначив у резолютивній
частині вироку про покладення на засудженого невизначених обов'язків. Оскільки
в апеляційному порядку не ставиться питання про усунення цієї неправильності в
застосуванні кримінального закону, її необхідно
виправити шляхом виключення такої вказівки з вироку в порядку ст. 365 КПК України.

Керуючись ст.
ст. 365,
366 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

апеляцію захисника - адвоката ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 7 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1 змінити.

В порядку ст. 365 КПК України виключити з
резолютивної частини вироку вказівку про покладення на
засудженого невизначених обов'язків.

В решті вирок залишити без зміни.