Справа № 502/17/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2015 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мирнопілля Арцизького р-ну Одеської області, гр-на України, освіта н/середня , неодруженого, працюючого забійником тварин в ТОВ «Титан» , проживає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , судимості не маючого,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст.185 КК України ,

В С Т А Н О В И В:
23 жовтня 2014 року ОСОБА_7 , приблизно о 13 год. 00 хв., з метою таємного викрадення чужого майна із корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні операційного залу відділення банку «ПриватБанк», розташованого по вул. Дунайська, 26 в м. Кілія , Одеської області , користуючись відсутністю уваги потерпілої, таємно викрав з її робочого столу мобільний телефон марки «Prestigio» вартістю 1599 грн. в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 10 грн. та із залишком грошових коштів на рахунку в сумі 6,80 грн., картою пам`яті вартістю 50 грн., заподіявши своїми діями потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1665,80 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка),- тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю , та показав що 23 жовтня 2014 року він прийшов до відділення «ПриватБанку» з метою утримати кредит. Він знаходився в операційному залі , і коли потерпіла, яка є працівником банку , відійшла від свого робочого столу, викрав залишений нею на столі мобільний телефон, який потім здав до магазину «МТС» , розташованого по вул. Гагаріна в районі кінотеатру «Скіф». В той же день до нього прийшли працівники міліції , яким він розповів про вчинений злочин , а також забрав з магазину викрадений телефон, яким видав працівникам міліції.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини , його вина підтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами :

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка показала, що 23 жовтня 2014 року вона знаходилась на роботі. Її робоче місце знаходиться в операційному залі відділення «ПриватБанку». Для клієнтів банку вхід до операційного залу вільний. Обвинувачений прийшов до відділення банку та знаходився в залі, очікуючи менеджера. Вона разом з іншим клієнтом відійшла до терміналу , який знаходиться в цьому ж приміщенні, і через деякий час виявила пропажу її мобільного телефону , який залишала на своєму робочому столі. Про крадіжку вона повідомила працівникам міліції. Під час перегляду відеозапису камери спостереження , яка працює в операційному залі , вона побачила , як обвинувачений викрав її телефон в той момент, коли вона відійшла від свого робочого столу. Працівники міліції встановили особу обвинуваченого та вилучили її мобільний телефон , який повернули їй, тим самим відшкодувавши завдану шкоду.

- протоколом огляду місця події,

- заявою обвинуваченого про видачу викраденого телефону,

- протоколом огляду викраденого телефону з фото таблицею, який визнано речовим доказом та передано потерпілій на зберігання, що підтверджується розпискою потерпілої ОСОБА_4 .

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази , суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена, а його дії належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує відсутність обставин , які обтяжують покарання (ст. 67 КК України), наявність обставини , які пом`якшують покарання (ст. 66 КК України) щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди.

Суд також враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , дані, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією ч.1 ст. 185 КК України.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи , суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази викрадене майно , підлягає поверненню потерпілій.

Цивільний позов не заявлено.

Відомостей про наявність судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Речовий доказ викрадений телефон вважати повернутим потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1