справа №566/191/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2015 року Млинівський районний суд
Рівненської області
в складі:
головуючого- судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000556 від 12 лютого 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львів, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , освіта середня, непрацюючого, одруженого, раніше судимого 20.07.2012 року Луцьким міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України, судимість не погашена і не знята в установленому законом порядку,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.297 КК України;

В С Т А Н О В И В:
13 жовтня 2014 року, приблизно о 10-00 год. ОСОБА_6 , таємно викрав чотири частини алюмінієвої основи огорожі з могил ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що розташовані на кладовищі в с. Підлісці Млинівського району Рівненської області, та одну алюмінієву могильну вазу, чим вчинив наругу над могилами ОСОБА_7 та ОСОБА_7 ..

10 серпня 2015 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, яку 11 серпня 2015 року подано на розгляд в судовому засіданні. Умови даної угоди передбачають, що обвинувачений, повністю визнавши себе виним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.297 КК України, на момент укладення угоди відшкодовує потерпілій завдану злочином матеріальну і моральну шкоду в сумі 22 000 гривень та погоджується на призначення узгодженого сторонами кримінального провадження покарання.
Сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст.297 КК України у виді штрафу в розмірі 1003 /одна тисяча три/ гривні.
Розглядаючи, згідно ч.6 ст.469КПК України, питання про затвердження угоди про примирення суд, у відповідності з п. 1 ч.1 ст. 468, ч.3 ст.469 КПК України, виходить з того, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілою особою та обвинуваченим щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.297 КК України, що підтверджується його показаннями в судовому засіданні, показаннями потерпілої, а також відомостями, що містяться у доказах кримінального провадження. Даний злочин згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.297 КК України є вірною.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє характер обвинувачення, права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наслідки її невиконання чи ухилення від відбування узгодженого покарання.

Судом також з`ясовано розуміння потерпілою умов угоди та наслідки її затвердження, які передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Таким чином, заслухавши в судовому засіданні учасників кримінального провадження та виконавши вимоги ст. ст. 471, 473- 474 КПК України, суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам ст. 471 Кримінального процесуального Кодексу України.

На підставі наведеного, суд вважає, що подана на розгляд суду угода відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін чи інших осіб, а також не суперечить інтересам суспільства, у зв`язку з чим може бути затверджена.

Обираючи покарання обвинуваченому в межах санкції ч.1 ст.297 КК України, суд враховує, що сторонами узгоджено міру покарання для ОСОБА_6 , яка є достатньою для його виправлення та перевиховання і відповідає загальним засадам призначення покарання.

В той же час з матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_6 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2012 року зміненим ухвалою апеляційного суду Волинської області від 12 жовтня 2012 року, засуджений за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України до двох років обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Як видно, злочин передбачений ч.1 ст.297 КК України ОСОБА_6 вчинив в період іспитового строку, а тому при призначенні йому покарання за сукупністю вироків підлягають застосуванню правила ст.ст.71,72 КК України.

При цьому, відповдіно до ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарання не підлягають і виконуються самостійно. На цій підставі покарання у виді штрафу за цим вироком до покарання за попереднім вироком приєднанню не підлягає і має виконуватись самостійно.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 з призначенням ОСОБА_6 узгодженого сторонами покарання.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, який на підставі заяви самої потерпілої підлягає залишенню без розгляду у зв"язку з укладенням угоди про примирення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст., 371, 374, 468, 471, 473, 474,475 КПК України,-

З А С У Д И В:
Угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 від 10 серпня 2015 року - затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.297 КК України і призначити йому покарання штраф в розмірі 1003 /одна тисяча три/ гривні.

На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання призначене ОСОБА_6 у виді штрафу за цим вироком та покрання, призначене йому за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2012 року, зміненим ухвалою апеляційного суду Волинської області від 12 жовтня 2012 року за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.ст.75,76 КК України у виді двох років обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки - виконувати самостійно.

Речові докази чотири частини алюмінієвої основи огорожі з могил ОСОБА_7 та ОСОБА_7 та одну алюмінієву могильну вазу з двома металевими частинами зі слідами відломів- повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

Цивільний позов ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: