печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

19 червня 2015 року Печерський районний суд м. Києва

у складі трьох професійних суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 15 п.п. 5,6,11,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 15 п.п. 5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
На виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України судом на обговорення учасників підготовчог судового провадження було поставлено питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою за спливом строку тримання під вартою.

Прокурор вважав наявними у кримінальному провадженні обставини, з якими закон пов`язує необхідність тримання обвинувачених під вартою в якості запобіжного заходу. Крім того, зазначив, що обвинуваченим пред`явлена обґрунтована підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали.

Обвинувачені та їх захисники просили змінити обвинуваченим запобіжний захід з тримання під вартою на інший не пов`язаний з триманням під вартою, а саме ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання з застосуванням електронного засобу контролю, мотивуючи відсутністю обґрунтованої підозри, відсутністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявності стійких соціальних зв`язків, позитивних характеристик та можливості обвинувачених, перебуваючи на волі більш еффективно здійснювати свій захист. Окрім того захисник ОСОБА_8 вважав за необхідне продовжити запобіжний захід обвинуваченим до дати наступного судового засідання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів приходить наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обрана обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з урахуванням тяжкості інкримінованого їм злочину та даних про їх особу.

Даних про наявність підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, судом при розгляді питання на даний час не встановлено.

Так, суд, у відповідності до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим, характер та обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру, наявність суспільного інтересу в забезпеченні об`єктивності досудового розслідування, і приходить висновку про наявність підстав вважати, що обвинувачені можуть переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених в подальшому належить утримувати під вартою.

Обставини, на які вказували захисники та обвинувачені, суд вважає недостатніми на даний час для застосування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу, непов`язаного з утриманням під вартою, як про це ініційовано питання обвинуваченими та їх захисниками.

На керуючись ст.ст. 177, 178, 183, ч. 3 ст. 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Міру запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 15. п.п. 5,6,11,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 15 п.п. 5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України у виді тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі №13 залишити без зміни, продовживши строк цього запобіжного заходу до 19 серпня 2015 року.

Копію ухвали надіслати до Київського СІЗО №13 - для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 .