Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2007
року Полтавський районний суд Полтавської області

в складі
головуючого -судді Рябішина А.О.

при
секретарі-Радченко О.В.

з участю
прокурора-Карпалюк P.M.

адвокатів-
ОСОБА_1., ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава

справу по
обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
р.н., уродженця

с. Шмиглі
Полтавського району, українця, гр.України,
з повною середньою освітою,
розлученого, не працюючого, не судимого,
мешканця АДРЕСА_1

в скоєнні
злочину передбаченого ст. . 121 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_3 01.05.2007 року близько 12-00 годин ,
перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння та знаходячись в будинку
АДРЕСА_1, на грунті неприязних відносин
та раптово виниклого конфлікту наніс удар кулаком в область лівого
підребер"я своїй колишній дружині ОСОБА_4.
заподіявши їй згідно висновку судово-медичної експертизи тяжкі тілесні
ушкодження як небезпечні для життя в момент спричинення так і в своєму перебігу
у вигляді двохмоментного розриву селезінки з розвитком внутрішньо-черевної
кровотечі та послідуючою спленетомією.

Будучи
допитаним в судовому засіданні підсудний свою вину визнав частково та пояснив
, що він лише відштовхнув свою колишню
дружину яка чіплялась до нього коли він лежав на ліжку в область спини і удару
їй не наносив. Щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо його не карати.

Не
зважаючи на часткове визнання вини підсудним його вина в інкримінованому йому
злочині повністю доведена та підтверджується:

Так
потерпіла ОСОБА_4. будучи допитаною в
судовому засіданні підтвердила факт нанесення їй удару підсудним в область
лівого підребер"я і ці її свідчення узгоджуються із свідченнями які вона
давала під час допиту в якості потерпілої під час досудового слідства , показаннями свідків ОСОБА_5. ,
ОСОБА_6. , матеріалами справи , щодо обставин та механізму заподіяння
тілесних ушкоджень.

Свідок
ОСОБА_6. будучи допитаною в судовому
засіданні підтвердила факт нанесення підсудним удару її матері. Вона повно і
достовірно відтворює події того дня які практично повністю узгоджуються із
свідченнями потерпілої та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Свідок
ОСОБА_5. також будучи допитаним в
судовому засіданні пояснив , що його в
той день покликала сестра та повідомила ,
що батько побив матір. Коли він прийшов то побачив матір яка була бліда.

Свідок
ОСОБА_7. будучи допитаним в судовому засіданні пояснив суду , що потерпіла з якою він разом працює
повідомила йому, що її побив чоловік.

Свідки
ОСОБА_8. , ОСОБА_9. будучи допитаним в судовому
засіданні пояснили , що вони приймали
участь в якості понятих при відтворенні обстановки та обставин події злочину за
участю підсудного і при цьому він підтвердив факт конфлікту, хоча по іншому викладав обставини.

Вина
підсудного також об"єктивно підтверджується матеріалами справи в їх
сукупності.

Так у
своєму зверненні до Полтавського РВ потерпіла вказує на факт нанесення їй
тілесних ушкоджень підсудним і саме шляхом завдання удару кулаком , що в свою чергу повністю узгоджується із
всіма її свідченнями як на стадії досудового слідства так і в суді , показаннями свідків, висновками експертиз.(а.с. 4).

Свідок
ОСОБА_10. будучи допитаною на стадії досудового слідства пояснювала, що потерпіла розповідала їй, що її побив чоловік, вказувала,
що у неї болить .(а.с. 21).

Свідок
ОСОБА_11. будучи допитаною на стадії
досудового слідства також вказувала , що
їй в той день зателефонували діти сестри та повідомили , що її побив чоловік. Коли її привезли до неї
додому вона більш детально розповіла їй про обставини.(а.с. 23, 24).

Під час
проведення зводин віч-на-віч підсудного та потерпілої остання підтвердила всі
свої попередні свідчення і розповіла яким чином відбувались події. Всі її
свідчення в подробицях співпадають із її попередніми свідченнями, показаннями свідків, висновками судово-медичних
експертиз.(а.с. 59).

Згідно
акту судово-медичного дослідження № 1129 від 07.05.2007 року , висновків експерта № 1393 від 25.06.2007
року, № 1477 від 25.06.2007 року, № 1497 від 225.06.2007 року потерпілій
заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді двохмоментного розриву селезінки з
розвитком внутрішньо-черевної кровотечі та з послідуючою спленектомією. Вказане
тілесне ушкодження утворилось від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою
поверхнею , яким могли бути пальці рук
сжаті в кулак. При цьому покази підсудного в частині локалізації тілесного
ушкодження протирічать об"єктивним судово-медичним даним. (а.с. 64-67, 72,
73, 93, 94).

Про той
факт , що шкода здоров"ю потерпілої
була заподіяна саме за обставин на яких вона наголошує свідчить сукупність
доказів , що були досліджені та
перевірені в судовому засіданні.

Так
свідчення потерпілої в деталях тотожні із свідченнями свідка ОСОБА_6. яка була допитана в судовому засіданні і
характер цих свідчень дає суду підставу вважати , що вони не є надуманими. Свідчення потерпілої
також співпадають із висновками судово-медичних експертиз щодо механізму
заподіяння тілесних ушкоджень.

До
показань підсудного про те , що він лише
відштовхнув свою колишню дружину суд ставиться критично , оскільки вони спростовуються сукупністю
доказів , що були предметом судового
дослідження та розцінює їх як спосіб захисту та намагання уникнути
відповідальності за скоєння тяжкого злочину. Так всі висновки судово-медичних
експертиз наголошують , що ушкодження
здоров"ю було заподіяне шляхом нанесення

спрямованого
удару в область селезінки яким був кулак . Вказані висновки , щодо механізму заподіяння ушкодження
співпадають із свідченнями потерпілої та її доньки. Про той факт , що потерпіла на протязі значного проміжку
часу до вказаних подій не отримувала ніяких травм свідчить і сам підсудний
, а його посилання на те , що потерпіла більше ніж рік назад впала з
огорожі і можливо ще тоді отримала ушкодження які в подальшому призвели до
розриву селезінки є надуманими і такими ,
що спростовуються тими ж самими висновками експертиз щодо обставин при
яких у людини відбувається розрив селезінки.

Не
заслуговують на увагу також і зауваження підсудного та його адвоката з приводу
того , що свідок ОСОБА_6. не може точно вказати чи впала чи присіла її
мати після удару , а це в свою чергу
ставить під сумнів всі її свідчення оскільки відтворюючи події в суді свідок
детально розповіла за яких обставин і яким чином відбувались події і неточності
на яких наголошує захист є лише неточним відтворенням цих обставин за умови
, що в момент події вона перебувала у
досить збудженому стані.

Доводи
підсудного та його адвоката про те , що
тяжкі тілесні ушкодження були заподіяні з необережності також не заслуговують
на увагу:

Про той
факт , що підсудний діяв умисно на
заподіяння тілесних ушкоджень свідчать обставини при яких це відбувалось , стан в якому перебував підсудний , те ,
що удар був акцентований , минулі
події коли підсудний вже заподіював потерпілій тілесні ушкодження.

Виходячи
із наведених обставин суд вважає , що в
даному випадку умисел підсудного був спрямований на заподіяння невизначеної
шкоди здоров"ю , а фактично було
спричинено тяжке тілесне ушкодження і тому його дії підлягають кваліфікації
саме за ст. . 121 КК України.

Та
обставина , що підсудний в момент
заподіяння тілесних ушкоджень перебував в стані алкогольного сп"яніння
підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6. ,
ОСОБА_5. і заперечення підсудного
з цього приводу не заслуговують на увагу.

За таких
обставин суд вважає вину підсудного в скоєнні злочину передбаченого СТ. .121 ч.1 КК України повністю доведеною .

Проаналізувавши
зібрані у справі докази суд приходить до висновку , що дії підсудного слід кваліфікувати за ст. . 121 ч.1 КК України - як умисне
тяжке тілесне ушкодження , тобто умисне
тілесне ушкодження , небезпечне для
життя в момент заподіяння.

Обираючи
покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину , особу винного та обставини, що обтяжують та пом"якшують покарання.

За місцем
проживання підсудний характеризується негативно.

Обставинами
, що обтяжують покарання підсудного суд
визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння , заподіяння злочином тяжких наслідків.

Обставинами
, що пом"якшують покарання
підсудного суд визнає щире каяття , те
, що він вперше притягується до
кримінальної відповідальності, стан
здоров"я.

З
урахуванням зазначених обставин ,
враховуючи конкретні обставини скоєного злочину , дані про особу винного суд приходить до
висновку , що необхідним і достатнім для
виправлення підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів буде призначення
покарання яке буде пов"язане з реальним позбавленням волі.

Враховуючи
наявність декількох обставин , що
пом"якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину , суд приходить до висновку про
можливість застосування ст. .69 КК України та призначення
покарання нижче від нижчої межі санкції статті.

Суд
також вважає , що клопотання підсудного
та його адвоката про застосування ст. .75 КК України і звільнення від
відбування покарання не заслуговує на увагу оскільки судом повно враховані
пом"якшуючи обставини при призначенні покарання із застосуванням ст. .69 КК України і виключних підстав
для застосування ст. .75 КК України суд
не вбачає.

Вирішуючи
питання щодо визначення конкретного строку покарання суд зважає на конкретні
обставини скоєного злочину , відношення
до скоєного з боку підсудного , відношення
до призначення покарання з боку потерпілої яка виступаючи в судових дебатах
заявила, що строк покарання який просить
призначити прокурор завеликий і вона при призначенні покарання покладається на
розсуд суду.

Відповідно
до ст. .338 КПК України початок строку
відбуття покарання підсудному слід обчислювати з моменту його затримання
зарахувавши час перебування під вартою на стадії досудового слідства.

Вирішуючи
питання щодо задоволення цивільного позову суд вважає , що позов в частині стягнення моральної шкоди
підтверджений належними доказами і тому він підлягає повному задоволенню. Що
стосується цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди , то суд вважає , що він підлягає частковому задоволенню . При
цьому суд враховує ступінь та глибину заподіяних потерпілій моральних страждань
, наслідки злочину , ступінь змін в умовах життя та необхідність
докладання значних додаткових зусиль для організації свого життя . За таких
обставин суд вважає , що сума 20 000
грн. в повній мірі зможе компенсувати заподіяну моральну шкоду.

Суд
також вважає , підлягає задоволенню і
цивільний позов прокурора Полтавського району зважаючи на доведеність вини
підсудного.

Не
зважаючи на те , що підсудний перебуває
на обліку у зв"язку із алкогольною залежністю суд вважає за недоцільне
застосовувати примусове лікування від алкоголізму в місцях позбавлення волі з
огляду на встановлені в судовому засіданні факти про проходження підсудним
лікування.

Підсудний
здоровий, працездатний, примусового лікування не потребує.

Керуючись ст. . ст. .323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
за ст. . 121 ч.1 КК України із застосуванням
ст. .69 КК України до 2-х (двох) років
позбавлення волі.

Початок строку відбуття
покарання засудженому ОСОБА_3обчислювати з 12.09.2007 року зарахувавши час
перебування під вартою з 24.05.2007 року по 03.06.2007 року.

Запобіжний
захід підсудному до набрання вироком чинності змінити з підписки про невиїзд та
тримання під вартою взявши його під варту в залі суду-негайно.

Цивільний позов
потерпілої ОСОБА_4. задовольнити
частково.

Стягнути
з ОСОБА_3на користь ОСОБА_4. 658, 06
грн. матеріальної шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди.

Цивільний позов
прокурора Полтавського району задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_3. на користь держави в особі Полтавського обласного фінансового
управління 301, 74 грн. матеріальної шкоди.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський
районний суд на протязі 15 днів з моменту проголошення , а засудженим у той же строк з моменту отримання
копії вироку.