Справа № 215/5380/14-к
1-кп/215/122/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2015 року Тернівський районий суд м. Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, не працюючого, раніше судимого:
- 29.03.2012 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст 185 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 10.06.2015 за постановою Софіївського районного суду в Дніпропетровській області від 02.06.2014 по ст. 2 ЗУ Про амністію, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст.185 ч.2 КК України,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, останній раз 29.03.2012 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 10.06.2015 за постановою Софіївського районного суду в Дніпропетровській області від 02.06.2014 за ст. 2 ЗУ Про амністію, відповідних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності.
Так, повторно, 06.08.2014 року близько 00.00 години ОСОБА_4 перебуваючи в автомобілі марка ЗАЗ Sens з д/н НОМЕР_1 , який було припарковано біля будинку № 6 по вул. А.Головко в Тернівському районі м. Кривого Рогу разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , переслідуючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які в цей час спілкувалися між собою, з жіночої сумки, яка знаходилася на задньому сидінні вказаного автомобіля таємно викрав мобільний телефон фірми Samsyng Galaxy S imei НОМЕР_2 ,білого кольору, вартістю 2000 гривень та цифровий фотоапарат фірми Olympus VR-330 чорного кольору вартістю 800 гривень, які належали ОСОБА_5 , 1978 р.н.
Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2800 гривень.
Згідно зі ст. 469 ч. 1 КПК України зазначена угода про примирення укладалася за ініціативою підозрюваного ОСОБА_4 ..
Відповідно до ст. 12 КК України скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, що не суперечить вимогам ст. 469 ч. 3 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язується:
а) беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі висунутої йому 28 серпня 2014 року підозри у судовому провадженні.
Сторони погодилися на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Підозрюваному ОСОБА_4 при укладанні угоди роз`яснені правила ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України, а також він розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в кримінальному правопорушенні передбаченому ст.185 ч.2 КК України, та підтвердив добровільність укладення угоди.
Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ст.474 ч.5 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою. Вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався поясненнями обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої, матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Укладена угода повністю відповідає вимогам ст.469 ч.2, 4 КПК України, та може бути затверджена судом. Кримінальне правопорушення передбачене ст.185 ч.2 КК України, згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченою є можливим.
Керуючись ст.ст.474, 475 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним та призначити узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
На підставі п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази, які знаходяться на зберіганні по розписці у ОСОБА_5 залишити в її користуванні, як власниці.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

СУДДЯ: