Справа №639/4157/15-к
Провадження №1-кп/639/276/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0000584 від 22.03.2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто, не сплату аліментів по виконавчому листу ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , за наступних обставин.
Так, Орджонікідзевським районним судом м. Харкова 31.01.2012 року внесено рішення щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь його колишньої дружини, ОСОБА_4 , аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000 гривень щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з 20.12.2011 року до досягнення повноліття дитини. Далі, 01 березня 2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист №2029/2-3049/11 (№2/2029/29/2012) про стягнення аліментів з ОСОБА_4 , починаючи з 20.12.2011 року до досягнення повноліття дитини.
Однак, у період з 20.12.2011 по 22.03.2015 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_6 , свідомо не здійснив жодної виплати та участі у його вихованні не приймав, матеріальну чи будь-яку іншу допомогу не надавав, чим обмежував сина у праві на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психологічний і соціальний) розвиток.
При цьому, ОСОБА_4 у вказаний період часу офіційно ніде не працевлаштувався, на облік до центру зайнятості не став, хоча мав постійний неофіційний заробіток (дохід), який повинен підлягати обліку при відрахуванні аліментів. Однак він, діючи зі злочинним умислом, свій заробіток приховував.
Таким чином, ОСОБА_4 протягом більше ніж трьох років злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свого неповнолітнього сина - ОСОБА_5 .
В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 заборгованість по аліментам згідно розрахунку від 17.03.2015 року, наданого Жовтневим відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції станом з 01.03.2015 року складає 38387 грн. 10 коп., тобто у вищезазначений період часу він, ухиляючись умисно від сплати аліментів, не здійснив жодної виплати згідно з рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова та виконавчого листа, хоча неофіційно працював, регулярно отримував грошові кошти та мав можливість частину їх сплачувати на утримання сина.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.164 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує обставини вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що він дійсно не сплачував аліменти на утримання сина, розмір яких визначено за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31.01.2012 року, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, протягом останніх трьох років офіційно не працевлаштовувався, на обліку у центр зайнятості не ставав. За вказаний період він періодично працевлаштовувався неофіційно, отримував заробітну плату у розмірі 1000-1500 грн.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_4 під час судового засідання надала показання, що в березні 2012 року вона із колишнім чоловіком офіційно розлучилась, за рішенням суду чоловік зобов`язаний був сплачувати аліменти на утримання дитини. Однак, з моменту винесення рішення суду до теперішнього часу чоловік жодного разу не виплачував аліменти, не надавав допомогу в утриманні та вихованні дитини.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєному злочині та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у скоєному злочині та кваліфікує його дії за ч.1 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, хронічних захворювань не має, не є інвалідом, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується посередньо, має неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із матір`ю, яка є особою пенсійного віку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий (к/п а.с.35-40).

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття у скоєному злочині.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити покарання в межах санкцій за ч.1 ст.164 КК України у вигляді громадських робіт, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілою не заявлено.

Процесуальних витрат та речових доказів по кримінальному провадженню немає.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1