Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Жука В.Г. і Лавренюка М.Ю.,
прокурора захисника засудженої потерпілої
Опанасюка О.В., ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_6
розглянула в судовому засіданні 16 серпня 2007 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційними скаргою засудженої ОСОБА_1та поданням заступника прокурора Херсонської області на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 26 червня 2006 року, яким
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
раніше не судиму,
засуджено за ч. 2 ст. 149 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України на 4 роки позбавлення волі з
раніше не судиму,
засуджено за ч. 2 ст. 149 КК
України із застосуванням ст. 69 КК України
на 1 рік 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою апеляційного суду
Херсонської області від 15 серпня 2006 року вирок
ОСОБА_1 та ОСОБА_2визнано винними у
вчиненні злочинів за таких обставин.
У вересні 2004 року ОСОБА_1
запропонувала ОСОБА_3 виїхати до Туреччини для заняття проституцією, на що вона
погодилась, приховуючи той факт, що вона буде продана сутенерам для сексуальної
експлуатації. 22.09.2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виїхали до Стамбулу, де
остання була продана ОСОБА_2 з метою подальшої сексуальної експлуатації за 500
доларів США та мобільний телефон “Самсунг Е-710”.
Таким же способом у березні -
травні 2005 року ОСОБА_1 продала у Туреччину з метою подальшої сексуальної
експлуатації ОСОБА_2 за 600 доларів США, 500 доларів США, 450 доларів США відповідно
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.
Крім того, у травні 2005 року
ОСОБА_1 намагалася продати до Туреччини з метою подальшої сексуальної
експлуатації ОСОБА_7. Проте не змогла довести свій умисел до кінця з незалежних
від неї причин, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_7 були затримані при проходженні
прикордонного контролю та перетині державного кордону.
У касаційному поданні порушується
питання про скасування судових рішень та направлення справи на новий судовий
розгляд у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, істотним
порушенням кримінально-процесуального закону, а також невідповідністю
призначеного покарання тяжкості злочину та особам засуджених. На думку автора
подання, суд при розгляді справи по епізоду причетності ОСОБА_2 до продажу
ОСОБА_6 з метою подальшої сексуальної експлуатації допустив неповноту та
однобічність в дослідженні матеріалів справи. Виключаючи епізод з обвинувачення ОСОБА_2 щодо продажу
ОСОБА_6, суд в порушення вимог ст. 334 КПК України не мотивував своє рішення
щодо виключення зазначеного епізоду.
Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 призначено занадто м'яке покарання,
недостатньо враховано ступінь тяжкості злочину.
У касаційній скарзі засуджена
ОСОБА_1 порушує питання зміну судових рішень та просить перекваліфікувати її
дії на ч. 5 ст. 27 і ст. 303 КК України. зазначає, що непричетна до торгівлі
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подання та
заперечував проти задоволення касаційної скарги засудженої ОСОБА_1, засуджену
ОСОБА_2, захасника ОСОБА_8, які заперечували проти подання прокурора,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних подання та скарги, колегія суддів
вважає, що подання і скарга
задоволенню не підлягають з таких підстав.
Прокурор вважає, що призначене
покарання засудженим є занадто м'яким, однак переконливих аргументів
про те, що призначене покарання є занадто м'яким у поданні не наведено.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 раніше судимі не
були, щиро розкаялися у скоєних
злочинах, сприяли розкриттю злочинів, характеризуються вони позитивно. Крім
того, суд врахував стан здоров'я ОСОБА_2, що вона має неповнонолітню дитину у
віці до 10 років, а ОСОБА_1 має на утриманні дитину у віці 1 рік та хворого
батька, від злочину тяжких наслідків не настало. За таких обставин суд дійшов правильного
висновку про можливість застосування до обох засуджених ст. 69 КК України та
призначив покарання нижче від найнижчої межі ніж це передбачено законом.
За таких обставин призначене судом
покарання обом засудженим вважати необгрунтовано м'яким підстав немає.
Не заслуговують на увагу і доводи
подання про те, що суд допустив неповноту та однобічність в дослідженні
матеріалів справи при розгляді епізоду щодо причетності ОСОБА_2 до продажу
ОСОБА_6 з метою подальшої сексуальної експлуатації.
Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 свою вину по зазначеному епізоду
не визнала, а інших доказів, що
підтверджують її вину в ході судового слідства не здобуто.
Крім того, від час судового
розгляду потерпіла ОСОБА_6 показала, що їй працівники міліції запропонували
написати заяву на ОСОБА_2 і цю заяву їй продиктували хоча це не відповідало
дійсності. На той момент вона
знаходилася в шоковому стані (а.с. 327).
Посилання засудженої ОСОБА_1 на те,
що її дії неправильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 149 КК України безпідставні
оскільки з матеріалів справи вбачається, що її умисел був направлений на
неодноразове переміщення дівчат за кордон з метою подальшої сексуальної
експлуатації, що підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, свідка ОСОБА_9.
Призначене покарання відповідає
вимогам ст. 65 КК України.
Керуючись ст. ст. 395, 396
КПК України, колегія суддів
касаційні подання заступника
прокурора Херсонської області та скаргу засудженої ОСОБА_1залишити без задоволення.
Вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 26 червня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 15 серпня 2006 року щодо
ОСОБА_1та ОСОБА_2залишити без зміни.

Судді:

А.І. Редька В.Г. Жук М.Ю. Лавренюк