У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Пивовара В.Ф.,

суддів

Гошовська Т.В., Пошви Б.М.

за участю прокурора

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 20 грудня 2007
року кримінальну справу за
касаційним поданням в. о. прокурора Черкаської області на вирок
Придніпровського районного суду м. Черкас від 29 травня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України,

не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 364 КК України на 5 років позбавлення волі з
позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах, організаціях та
установах усіх форм власності на 3 роки; за ч. 2 ст. 366 КК України на 3 роки
позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах,
організаціях та установах усіх форм власності на 3 роки; за ст. 219 КК України на 3 роки обмеження
волі з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах,
організаціях та установах усіх форм власності на 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 визначено 5 років позбавлення волі з
позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах, організаціях та
установах усіх форм власності на 3 роки, а на підставі ст. 75 КК України
звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки,
з покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК
України.

В апеляційному порядку справа не розглядалася.

ОСОБА_1., будучи обраним, згідно з протоколом № 4 від 20 квітня 2004 року
зборів засновників ТОВ “ЛЛЛ”, генеральним директором товариства,
зареєстрованого АДРЕСА_1, в силу своєї посади, будучи наділеним відповідно до
п. 22 ст. 9 Статуту ТОВ “ЛЛЛ”, затвердженого загальними зборами учасників 31
травня 2006 року (протокол № 1),
адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими обов'язками, тобто
будучи службовою особою, вчинив злочини за таких обставин.

Так, ОСОБА_1. наприкінці березня 2005 року, будучи генеральним директором
та співвласником ТОВ “ЛЛЛ”, діючи в інтересах посадових осіб АБ “Київська
Русь”, на порушення п. 23 ст. 9 статуту ТОВ “ЛЛЛ”, незаконно та умисно, без
попередньої згоди інших співвласників товариства, зловживаючи своїм службовим
становищем, з метою доведення товариства до банкрутства, підробивши протокол
загальних зборів товариства № 11 від 31 березня 2005 року про згоду на передачу
майна та виступивши поручителем по зобов'язанням ТОВ “Халал” м. Києва перед АБ “Київська Русь”, передав в заставу
банку майно товариства, а саме тепловоз ТГМ-4А, автодрезину АГМ та залізничну
колію довжиною 5993,6 м, що примикає до станції Київської дирекції залізничних
перевезень ДТГО “Південно-Західна залізниця”, чим спричинив збитки ТОВ “ЛЛЛ”,
що призвело до тяжких наслідків.

Крім того, наприкінці липня 2005 року,
будучи співвласником ТОВ “ЛЛЛ”, діючи у власних інтересах та з метою доведення
товариства до банкрутства, незаконно та умисно, без попередньої згоди інших співвласників
товариства, підробивши протоколи загальних зборів учасників про переобрання
керівництва ТОВ “ЛЛЛ” та про дарування майна товариства, будучи на той час
директором ТОВ “Вікос-ойл”, переоформив договором дарування на вказане
товариство майновий комплекс Черкаського керамзитового заводу, одна частина
якого розташована по вул. Добровольського,
5, а друга - по
пров. Станційному, 4 у м. Черкасах, загальною вартістю 47 380 грн.,
завдавши цим ТОВ “ЛЛЛ” збитки, які потягли тяжкі наслідки.

Вчинені ним дії призвели до стійкої фінансової неспроможності ТОВ “ЛЛЛ”,
внаслідок чого воно було оголошено банкрутом.

У касаційному поданні прокурор просить постановлені щодо ОСОБА_1 судові рішення скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд у зв'язку із неправильним
застосуванням кримінального закону. При цьому посилається на те, що, приймаючи
рішення про призначення ОСОБА_1
покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд першої інстанції
всупереч вимогам вказаної норми кримінального закону звільнив його як від
основного, так і від додаткового покарання.

До початку касаційного розгляду справи в суді касаційне подання прокурора
було відкликано.

У зв'язку із цим та враховуючи, що іншими учасниками судового розгляду дане
рішення не було оскаржено в касаційному порядку, касаційне провадження у справі
щодо ОСОБА_1 відповідно до положень ч. 2 ст. 396 КПК України підлягає закриттю.

Керуючись ст. 396 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

касаційне провадження у кримінальній справі щодо ОСОБА_1 закрити.

С У Д Д І:

Гошовська Т.В. Пивовар В.Ф. Пошва Б.М.