Провадження № 1-кп/161/40/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 02 лютого 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000078, яке надійшло з прокуратури Волинської області 01.07.2014 року з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Зелене Івано-Франківської області Верховинського району, українки, гр.України, з вищою освітою, заміжньої, працюючої лікарем-терапевтом, головою Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.4 КК України (в редакції від 18.04.2013 року),

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Клішківці Хотинського району Чернівецької області, українця, гр.України, з вищою освітою, одруженого, працюючого лікарем-хірургом Луцької міської клінічної лікарні, інваліда ІІ групи, мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.4 КК України (в редакції від 18.04.2013 року),

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Поромів Іваничівського району Волинської області, українки, гр.України, з вищою освітою, незаміжньої, не працюючої, мешканки АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.368 ч.2, ст.368 ч.4 КК України (в редакції від 18.04.2013 року),

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_7 в період з 14.01.2014 року по 09.04.2014 року, працюючи на посаді голови Луцької міської медико-соціальної експертизи (надалі МСЕК), на підставі наказу Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи від 07.06.1999 №20/ос, а також членом Луцької міської медико-соціальної експертизи /наказ №28/ос від 29.02.1996 року/, в посадові обов`язки якої входило організація та проведення медико-соціальної експертизи, визначення ступеню обмеження життєдіяльності людини, стану працездатності, групи, причин і часу настання інвалідності, тобто будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, знаходячись в службовому кабінеті Луцької міської МСЕК, за адресою: пр.Відродження, 13 м.Луцька, умисно, з корисливою метою, отримувала від жителів м.Луцька неправомірну вигоду за підтвердження ступеню обмеження їх життєдіяльності, в тому числі стану працездатності та групи інвалідності.

Обвинувачений ОСОБА_8 , в період з 16.01.2014 року по 09.04.2014 року, перебуваючи на посаді лікаря-хірурга /на підставі наказу Волинського обласного бюро МСЕК № 60/ос від 01.10.2012 року/, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, в посадові обов`язки якого входило брати участь у проведенні медико-соціальної експертизи, визначати ступінь обмеження життєдіяльності людини, у тому числі стан працездатності, групу, причину і час інвалідності, брати участь в організації виконання національних, регіональних програм медико-соціальної експертизи та реабілітації, будучи членом Луцької міської МСЕК, перебуваючи в службовому кабінеті, що по пр.Відродження, 13, в м. Луцьку, умисно, з корисливою метою, використовуючи своє службове становище, отримував від жителів м.Луцька неправомірну вигоду за підтвердження ступеню обмеження їх життєдіяльності, в тому числі стану працездатності та групи інвалідності.

Обвинувачена ОСОБА_9 в період з 16.01.2014 року по 09.04.2014 року, перебуваючи на посаді лікаря-невропатолога /на підставі наказу Волинського обласного бюро МСЕК №76/ос від 20.12.2004 року/, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, до посадових обов`язків якої входило брати участь у проведенні медико-соціальної експертизи, визначати ступінь обмеження життєдіяльності людини, у тому числі стан працездатності, групу, причину і час інвалідності, брати участь в організації виконання національних, регіональних програм медико-соціальної експертизи та реабілітації, будучи членом Луцької міської МСЕК, перебуваючи в службовому кабінеті, що по пр.Відродження, 13, в м. Луцьку, використовуючи своє службове становище, умисно, з корисливою метою, отримувала від жителів м. Луцька неправомірну вигоду за підтвердження ступеню обмеження їх життєдіяльності, в тому числі стану працездатності та групи інвалідності.

Зокрема, обвинувачена ОСОБА_7 , 14.01.2014 року о 10.54 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: м. Луцьк, пр.Відродження, 13, умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_10 , 1962 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 200 грн. за підтвердження 3 групи інвалідності.
Вона ж, повторно, 14.01.2014 року о 13.09 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_11 , 1972 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 1 000 грн. за підтвердження 3 групи інвалідності.

Вона ж, повторно, 15.01.2014 року о 11.58 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_12 , 1960 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 5 000 грн. за підтвердження 3 групи інвалідності.

Вона ж, повторно, 15.01.2014 року о 13.00 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_13 , 1960 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 1 000 грн. за підтвердження 3 групи інвалідності.

Вона ж, повторно, 15.01.2014 року о 14.00 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_14 , 1964 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 1200 грн. за підтвердження 3 групи інвалідності.

Вона ж, повторно, 16.01.2014 року о 10.40 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_15 , 1967 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 200 доларів США, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину становило 1 600 грн., за підтвердження 3 групи інвалідності.

Вона ж, повторно, 16.01.2014 року о 12.44 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_16 , 1965 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 500 грн., за підтвердження 3 групи інвалідності.

Вона ж, повторно, 22.01.2014 року о 10.52 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_17 , 1965 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 300 грн., за підтвердження 2 групи інвалідності.

Вона ж, повторно, 23.01.2014 року о 11.51 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_18 , 1963 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 200 грн., за підтвердження 3 групи інвалідності.

Вона ж, повторно, 29.01.2014 року о 10.25 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_19 , 1962 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 400 грн., за підтвердження 3 групи інвалідності.

Вона ж, повторно, 05.02.2014 року о 09.58 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_20 , 1964 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 500 грн., за підтвердження 3 групи інвалідності.

Вона ж, повторно, 05.02.2014 року о 10.22 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_21 , 1962 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 100 грн., за підтвердження 3 групи інвалідності.

Вона ж, повторно, 05.02.2014 року о 11.12 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_22 , 1960 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 100 грн., за підтвердження 3 групи інвалідності.

Вона ж, повторно, 11.02.2014 року о 13.13 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_23 , 1965 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 100 доларів США, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину становило 855 грн., за підтвердження 3 групи інвалідності.

Вона ж, повторно, 11.02.2014 року о 14.29 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_24 , 1965 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 350 грн., за підтвердження 3 групи інвалідності.

Вона ж, повторно, 18.02.2014 року о 12.02 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_25 , 1961 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 200 грн., за підтвердження 3 групи інвалідності.

Вона ж, повторно, 21.02.2014 року о 09.13 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_26 , 1965 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 100 доларів США, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину становило 883 грн., за підтвердження 3 групи інвалідності.

Обвинувачений ОСОБА_8 16.01.2014 року о 12.41 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської МСЕК, що за адресою: м.Луцьк, пр.Відродження, 13, умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримав від ОСОБА_16 , 1965 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 300 грн., за підтвердження 3 групи інвалідності.

Він же, повторно, 22.01.2014 року о 11.57 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: м.Луцьк, пр. Відродження, 13, умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримав від ОСОБА_27 , 1958 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 200 грн. за підтвердження 2 групи інвалідності.

Він же, повторно, 23.01.2014 року о 11.46 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської МСЕК, що за адресою: м.Луцьк, пр.Відродження, 13, умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримав від ОСОБА_18 , 1963 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 200 грн. за підтвердження 3 групи інвалідності.

Він же, повторно, 20.02.2014 року о 10.40 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської МСЕК, що за адресою: м.Луцьк, пр.Відродження, 13, умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримав від ОСОБА_28 , 1959 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 100 Євро, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину становило 1 207 гривень, за підтвердження 3 групи інвалідності.

Він же, повторно, 01.04.2014 року о 11.20 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської МСЕК, що за адресою: м.Луцьк, пр.Відродження, 13, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримав від ОСОБА_29 , 1964 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 500 грн., за підтвердження 3 групи інвалідності.

Обвинувачена ОСОБА_9 15.01.2014 року о 11.35 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: м.Луцьк, пр. Відродження, 13, умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_12 , 1960 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 1 000 грн. за підтвердження 3 групи інвалідності.

Вона ж, повторно, 16.01.2014 року о 13.17 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської МСЕК, що за адресою: м.Луцьк, пр.Відродження, 13, умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_30 , 1967 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 1 000 грн., за підтвердження 3 групи інвалідності.

Вона ж, повторно, 07.02.2014 року о 09.37 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської МСЕК, що за адресою: м.Луцьк, пр.Відродження, 13, умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_31 , 1986 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 300 грн., за підтвердження 2 групи інвалідності.

Окрім того, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , повторно, 09.04.2014 року о 11.47 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської МСЕК, що за адресою: м. Луцьк, пр. Відродження, 13, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримали від ОСОБА_32 , неправомірну вигоду в розмірі по 1 000 грн. кожен, за підтвердження 3 групи інвалідності.

Таким чином, за період з 14.01.2014 року по 09.04.2014 року ОСОБА_7 отримала від вищевказаних громадян неправомірну вигоду на загальну суму 15 391,00 грн.

ОСОБА_8 за період з 16.01.2014 року по 09.04.2014 року отримав від вищевказаних громадян неправомірну вигоду на загальну суму 3 200 грн.

ОСОБА_9 за період з 16.01.2014 року по 09.04.2014 року отримала від вищевказаних громадян неправомірну вигоду на загальну суму 3 300 грн.

Таким чином, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожен зокрема, своїми умисними діями, що виразились в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчиненими повторно, скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 368 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вимаганні (по окремому епізоду) та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб (по окремому епізоду), повторно, не визнала. Суду дала показання, що тривалий час вона працює на посаді голови Луцької міської МСЕК, з своїми посадовими обов`язками ознайомлена та виконує їх чесно та сумлінно, за час її роботи жодної скарги не було, а лише грамоти та подяки. В жодного з пацієнтів не вимагала та не отримувала коштів, оскільки вони і так є особами, обмеженими у своїй життєдіяльності та роботі. Жодній особі, яка б не мала медичних показників для отримання певної групи інвалідності, статус інваліда надано не було, а тому службового становища не використовувала всупереч інтересам служби, жодних збитків державі завдано не було, в зв`язку з чим вважає, що не отримувала неправомірної вигоди. Ствердила, що не пам`ятає чи давали пацієнти кошти, оскільки їх не бачила, якщо щось і було, то це «…копійки», однак цього не пам`ятає. Щодо епізоду по ОСОБА_33 , то вважає його дії помстою за те, що у 2013 році Луцькою міською МСЕК йому не було підтверджено групу інвалідності, в зв`язку з чим усі дії по цьому епізоду провокація органів досудового розслідування. З членами Луцького міського МСЕК ніколи не змовлялись, ОСОБА_8 ніколи нічого не казав як про вказану особу, так і про гроші, які той мав передавати. У ОСОБА_32 коштів не вимагала та не брала, коли вона його оглядала, то він намагався покласти якийсь згорток у кишеню, однак вона відвела його руку, як він поклав його у кишеню, не відчула. Згорток побачила тільки в буфеті, розгорнула і побачила там гроші, поклала їх в сумку, щоб в подальшому його повернути. По інших епізодах не бачила, щоб пацієнти клали гроші, ні від кого їх не отримувала, не вимагала і не пам`ятає, щоб виявляла їх після проведених оглядів у себе. Під час перегляду відеозаписів в судовому засіданні не бачила, щоб пацієнти їй щось давали, не пам`ятає, щоб вона чекала, поки пацієнт діставав кошти з гаманця або з сумки та клав їх у кишеню, окрім того, вказане відео на досудовому слідстві їм не пред`являлось для огляду. Вважає, що жодних неправомірних дій не вчиняла, оскільки негативних наслідків для пацієнтів не настало, ні у кого з них скарг не було, натомість працівники міліції їх примусили написати заяви про вчинення злочинів, а тому щодо встановлення ступеню її винуватості, покладається на чесність та сумління суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 винуватість у вчиненні злочинів, визнаних судом доведеними, визнав повністю, від дачі показань відмовився на підставі ст.63 Конституції України. В судових дебатах ствердив, що кошти від пацієнтів отримував, оскільки дочка навчалась на платній формі навчання, внук хворів, а коштів не вистачало, однак їх у хворих не вимагав. З посади звільнився у квітні 2014 року за власним бажанням, оскільки було соромно. У вчинено щиро розкаявся, просив не позбавляти волі.

Обвинувачена ОСОБА_9 винуватість в отриманні службовою особою неправомірної вигоди, повторно, визнала. Суду дала показання, що до 25 грудня 2014 року перебувала на посаді лікаря-невропатолога члена Луцької міської МСЕК. Ствердила, що отримувала від пацієнтів кошти в якості подяки, однак їх не вимагала, не просила, ні з ким про це не домовлялась, зокрема як з іншими членами МСЕК, так і з самими пацієнтами. Суми отриманих від пацієнтів коштів, за інкримінований період, не заперечує. По епізоду ОСОБА_32 також ні з ким не домовлялась, коштів не вимагала, вважає його дії помстою за попередню відмову Луцького міського МСЕК у продовженні групи інвалідності. У вчиненому щиро розкаялась, просила суворо її не карати та не позбавляти волі.

Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_7 , а також крім повного визнання винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , їх винність в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчинене повторно, підтверджується зібраними під час досудового провадження та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_28 , ОСОБА_34 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_29 , ОСОБА_19 , ОСОБА_35 , ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_30 , ОСОБА_18 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , кожен зокрема, дали показання, що у період з січня по квітень 2014 року вони проходили медичну комісію у Луцькому міському МСЕК по визначенню ступеню обмеження життєдіяльності, наявності потреб у сторонньому догляді та визначення (або ж продовження) групи інвалідності. При цьому, чекаючи своєї черги чули від інших пацієнтів про те, що членам комісії платять певну суму коштів, щоб вони відразу підтвердили або встановили групу. У такому випадку вони не посилали на додаткове обстеження до лікарів, не вимагали додатково збирати медичну документацію або ж на іншу комісію, зокрема у м.Вінниця. Конкретної суми ніхто ні з пацієнтів, ні з лікарів не називав, тому кожен з них давав лікарям ту суму, яку вважав за потрібне. Так в судовому засіданні свідки вказали про те, що передавали наступні суми коштів, зокрема, ОСОБА_28 100 Євро ОСОБА_8 , ОСОБА_34 200 грн. ОСОБА_7 , ОСОБА_21 100 грн. ОСОБА_7 , ОСОБА_23 100 доларів США ОСОБА_7 , ОСОБА_20 500 грн. ОСОБА_7 , ОСОБА_17 300 грн. ОСОБА_7 , ОСОБА_16 500 грн. ОСОБА_7 , а також 300 грн. ОСОБА_8 , ОСОБА_15 200 доларів США ОСОБА_7 , ОСОБА_29 500 грн. ОСОБА_8 , ОСОБА_19 400 грн. ОСОБА_7 , ОСОБА_35 300 грн. ОСОБА_9 , ОСОБА_22 100 грн. ОСОБА_7 , ОСОБА_10 200 грн. ОСОБА_7 , ОСОБА_30 1000 грн. ОСОБА_9 , ОСОБА_18 200 грн. ОСОБА_7 , а також 200 грн. ОСОБА_8 , ОСОБА_24 350 грн. ОСОБА_7 , ОСОБА_26 100 доларів США ОСОБА_7 , ОСОБА_11 1000 грн. ОСОБА_7 , ОСОБА_12 5 000 грн. ОСОБА_7 , а також 1000 грн. ОСОБА_9 , ОСОБА_36 1000 грн. ОСОБА_7 , ОСОБА_37 1200 грн. ОСОБА_7 . Вказані свідки категорично ствердили про те, що коштів у них ніхто із лікарів членів та голови Луцької міської МСЕК не вимагав, їх давали самостійно у якості подяки за гарне відношення при огляді та, з метою, щоб їх не направляли на додаткові обстеження та пришвидшили отримання або ж підтвердження групи інвалідності. Окрім того, вказали, що ніхто з них самостійно не звертався до працівників міліції із заявою про вчинення злочину, натомість вони самі їх викликали, запитали про те, чи давали вони кошти при проходженні огляду, а коли вони відмовлялись від цього, то показували їм відеозапис, де було зафіксовано вказані події або вказували про його наявність, тому вони підписували заяви. Даючи кошти членам комісії розуміли, що чинять неправильно, однак вважають такі події звичайним усталеним способом повсякденного життя нашого суспільства.

Протоколами дослідження результатів проведення оперативно-технічних заходів у вигляді аудіо-відео контролю особи та місця від 14.02.2014 року, від 14.03.2014 року та безпосереднього дослідження в судовому засіданні результатів, здобутих за допомогою застосування технічних засобів, стверджуються факти отримання коштів від вищевказаних осіб обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відповідно.

Під час безпосереднього огляду в судовому засіданні інформації матеріалів оперативно-технічних заходів, зафіксованої на жорстких дисках, встановлено, що вищевказані свідки, які оглядались членами комісії Луцької міської МСЕК, витягуючи гроші з кишень одягу, спідньої білизни, гаманця, сумочки, відповідно, клали грошові кошти у кишеню халата лікарів, що проводили їх огляд. При цьому, лікарі достеменно це бачили, оскільки неодноразово намагались ніби-то цьому перешкодити, роблячи відповідний жест або ж запитуючи «навіщо це…», а також поправляли їх у своїй кишені, в подальшому, коли їх все ж таки клали у кишеню, виходили з оглядової кімнати. Окрім того, ОСОБА_7 чекала поки особа, що перебувала в оглядовій кімнаті, діставала гроші з гаманця або ж сумочки (епізоди свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ).

Посилання обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника на істотне порушення прав людини і основоположних свобод при проведення досудового розслідування, зокрема щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, і як наслідок, отриманні відповідних доказів, оскільки їх не було ознайомлено (тобто не було відкрито) під час закінчення досудового провадження, з здобутою під час вказаних дій інформацією, не заслуговує на увагу.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів, оцінюється судом (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканість житла (статті 5,8 Конвенції).

В Рішенні Конституційного Суду України №12-рп/2011 від 20.10.2011 року вказано, що обвинувачення особи у вчиненні злочину не може ґрунтуватись на доказах, одержаних у результаті порушення або обмеження її конституційних прав і свобод, крім випадків, у яких Основний Закон України допускає такі обмеження.

Чинним законодавством визначено повноваження відповідних органів щодо одержання фактичних даних, що можуть бути визнані доказами і які суд оцінює на предмет законності (допустимості), що є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до кримінального процесуального законодавства оперативно-розшукові заходи можуть проводитись виключно визначеними у Законі державними органами та їх посадовими особами, які зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №12-рп/2011 від 20.10.2011 року обвинувачення не може ґрунтуватись на фактичних даних, одержаних у результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень та з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності.

Встановлено, що негласні слідчі (розшукові) дії у даному провадженні проводились з дотриманням порядку, встановленого Главою 21 КПК України, зокрема, з врахуванням, що відомості про злочин та конкретну особу, що його вчинила, неможливо було отримати у інший спосіб, у кримінальному провадженні щодо тяжких злочинів, на підставі ухвал слідчих суддів, що уповноважені на їх розгляд, при цьому, фіксація ходу і результатів негласних слідчих дій відбувалась виключно у періоди дій ухвал (про що вказано у протоколах про результати проведення оперативно-технічних заходів), а також уповноваженими на те особами.

Посилання обвинуваченої ОСОБА_7 на те, що їй не було пред`явлено здобутої у такий спосіб інформації, в зв`язку з чим дані докази є недопустимим, не заслуговує на увагу з наступних підстав.

Відповідно до ст.290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язані надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні ( в тому числі речові докази, документи та ін.). Згідно ч.9 цієї ж статті сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити факт надання їм доступу із зазначенням найменування таких матеріалів.

Так, згідно протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 26.06.2014 року ОСОБА_7 та її захисника, з яким була укладена угода під час досудового розслідування, вбачається, що з матеріалами кримінального провадження та додатковими матеріалами, в тому числі по опису серед яких наявні дані, отримані у результаті проведення негласних слідчих дій, як ОСОБА_7 , так і її захисник ознайомились у повному обсязі, заяв, клопотань від них не надходило. Аналогічне відображено і у протоколі від 23.09.2014 року. Окрім того, прокурором, у відповідності до ст..253 КПК України, було повідомлено як захисника, так і ОСОБА_7 про проведення негласних слідчих дій, про що містяться їх особисті відмітки. Згідно ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Таким чином, те, що ОСОБА_7 та її захисник під час відкриття матеріалів не переглянули вищевказані дані, оскільки не побажали цього робити, натомість інші захисники (захисник обвинуваченого ОСОБА_8 скористався таким правом), не свідчить про те, що їм стороною обвинувачення такі докази не відкривались, а тому суд, на підставі вищевикладеного, вважає дані докази належними та допустимими та кладе їх в основу вироку.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_8 по епізоду вчинення кримінального правопорушення 22.01.2014 року відносно ОСОБА_27 кваліфіковані за ч.4 ст.368 КК України, зокрема, за кваліфікуючими ознаками повторності та вимагання.

На думку суду, кваліфікуюча ознака вимагання неправомірної вигоди по даному епізоду не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_27 дав показання, що у січні 2014 року він проходив медичну комісію у Луцькому міському МСЕК для продовження групи інвалідності. Від інших пацієнтів чув про те, що членам комісії потрібно заплатити певну суму коштів, щоб вони відразу підтвердили групу, не називаючи конкретної суми. Під час його огляду ОСОБА_8 він самостійно передав кошти в сумі 200 грн., зазначивши, що вказаних коштів у нього ніхто не вимагав. Вже після проведеного огляду ОСОБА_8 повідомив йому, що він може отримати групу інвалідності довічно, за що йому потрібно заплатити 300 доларів США. Однак він відмовився, тому групу йому продовжили на певний строк. Категорично ствердив, що коштів ОСОБА_8 не вимагав.

Окрім того, під час безпосереднього огляду в судовому засіданні інформації матеріалів оперативно-технічних заходів, зафіксованої на жорстких дисках, факту вимагання ОСОБА_8 коштів, під час проведення огляду гр. ОСОБА_27 , не встановлено.

Таким чином, з врахуванням відсутності доказів винуватості у вчиненні вимагання неправомірної вигоди, вказана кваліфікуюча ознака підлягає виключенню з обвинувачення ОСОБА_8 по епізоду 22.01.2014 року щодо ОСОБА_27 , що, з врахуванням наявності кваліфікуючої ознаки повторність - не впливає на кваліфікацію його дій за ч.4 ст.368 КК України.

Окрім того, органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 по епізоду вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_32 кваліфіковані за ч.4 ст.368 КК України, зокрема, за кваліфікуючими ознаками повторності, вимагання та вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Свідок ОСОБА_38 дав показання, що у квітні 2014 року він проходив медичну комісію у Луцькому міському МСЕК для продовження групи інвалідності. Оскільки в квітні 2013 році він також проходив медичну комісію у вказаному закладі і йому було відмовлено у продовженні групи інвалідності, в зв`язку з чим він проходив повторний огляд у Волинському обласному бюро МСЕК, де йому було продовжено 3 групу інвалідності, він, щоб не повторилась подібна ситуація, вирішив поцікавитись, чи в порядку всі документи. Тому він на початку березня пішов до приміщення Луцького міського МСЕК, де зустрів ОСОБА_39 , під час розмови останній повідомив, що «…за все треба платити» і для безперешкодного продовження групи інвалідності потрібно передати кошти йому та іншим членам комісії по 1000 грн. Він, будучи обуреним такою поведінкою, вирішив звернутись до обласного управління органів внутрішніх справ, де йому повідомили про необхідність отримання повідомлення з МСЕК про виклик на огляд. Він отримав повідомлення на 09.04.2014 року, про що повідомив працівників міліції. 09.04.2014 року в присутності понятих, працівниками міліції були помічені кошти, які він приніс із собою, їх розклали у 3 конверта та дали для вручення лікарям. Під час проходження огляду він поклав у кишеню лікарів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 конверти з грошима (кожному по 1000 грн.), при цьому лікарі це бачили. Через деякий час йому було видано відповідну довідку.

Протоколом про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 10.04.2014 року стверджується, що 09.04.2014 року проведено огляд та вручення грошових коштів гр. ОСОБА_33 в сумі 3000 грн. та задокументовано факт одержання неправомірної вигоди в сумі по 1000 грн. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (з складанням відповідних документів).

Так, згідно протоколу огляду від 09.04.2014 року, в присутності понятих, було оглянуто грошові кошти в сумі 3000 грн. (що належать ОСОБА_33 ), позначено спеціальною хімічною речовиною «Промінь-1», яка при освітленні портативним детектором «PRO 4P» видає світіння світло-зеленого кольору. Вказані кошти, після їх позначення, розділені по трьох паперових конвертах білого кольору в кількості по 5 банкнот номіналом 200 грн., та передані для використання під час проведення заходів.

Протоколом про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 10.04.2014 року стверджується, що 09.04.2014 року гр. ОСОБА_38 передав грошові кошти в сумі по 1000 грн. ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Під час безпосереднього огляду в судовому засіданні інформації матеріалів оперативно-технічних заходів, зафіксованої на жорстких дисках, встановлено, що ОСОБА_38 , перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської МСЕК спочатку поклав конверт у верхню кишеню халата ОСОБА_9 , який вона відразу ж поправила рукою, що свідчить про те, що вона бачила та, на думку суду, безумовно розуміла, що там знаходяться кошти, потім у бокову кишеню халата ОСОБА_8 , після чого у бокову кишеню халата ОСОБА_7 , яка двічі намагалась відвести його руку, однак він поклав конверт у її кишеню, після чого вона вийшла з оглядової. Вказане також свідчить, що обвинувачена ОСОБА_7 розуміла наявність у конверті грошей та фактичне їх отримання від пацієнта.

З протоколу освідування особи ОСОБА_7 від 09.04.2014 року, вбачається, що ОСОБА_7 добровільно було видано грошові кошти надані їй ОСОБА_40 в сумі 1 000 грн., які вона дістала вже із своєї сумки, пояснивши, що під час огляду він, не зважаючи на її заперечення, поклав їх у кишеню. Вона хотіла їх повернути, однак його вже не було. Під час проведення освідування портативним детектором 4 PRO проведено просвічування рук та предметів, під час якого виявлено: на лівій руці - світіння світло зеленого кольору на фалангах пальців та долоні (взято змиви); на правій руці - світіння світло-зеленого кольору на фалангах пальців (взято змиви); на грошових коштах, виданих ОСОБА_7 (5 купюр по 200 грн.) - ознак світіння не виявлено (при цьому остання наполягала, що вказані кошти їй поклав саме ОСОБА_38 ); на коштах, наявних у гаманці та сумці, які видала ОСОБА_7 на пропозицію слідчого, зокрема в сумі 1 000 грн. (5 купюр номіналом по 200 грн.) - виявлено світіння світло-зеленого кольору з обох сторін: номера купюр - ЄД 0627627, ВЧ НОМЕР_1 , АВ 2409406, ЗБ 9657654, ВИ 7978394; на зовнішніх та внутрішніх частинах гаманця та сумки - виявлено світіння світло-зеленого кольору, на лікарському халаті та інших, наявних у неї грошових купюрах світіння не виявлено.

Вилучено змиви, грошові кошти (особисті і ті, на яких виявлено світіння), гаманець, сумку, медичний халат, у якій вона була одягнута. Будь-яких заяв, зауважень та клопотань від учасників не поступало.

Згідно висновку експертизи спеціальних хімічних речовин №221/221 від 19.05.2014 року нашарування спеціальної хімічної речовини виявлено на фрагментах марлевої тканини «змиви з правої і лівої руки ОСОБА_7 », на грошових купюрах, на внутрішній стороні сумки та гаманця. Спеціальні хімічні речовини, нашаровані на вище перелічених об`єктах мають спільну родову належність з наданим на дослідження зразком спецпрепарату «Промінь-1». Нашарувань спеціальної хімічної речовини на халаті білого кольору не виявлено.

З протоколу освідування особи ОСОБА_8 від 09.04.2014 року, вбачається, що ОСОБА_8 з гаманця добровільно видав кошти, які йому поклав до кишені халату ОСОБА_38 , пояснивши, що останній це зробив самостійно, за власною ініціативою. Під час проведення освідування портативним детектором 4 PRO проведено просвічування рук та предметів, під час якого виявлено: на лівій руці - світіння світло-зеленого кольору (зроблено змиви); на правій руці - світіння світло-зеленого кольору (зроблено змиви); на грошових коштах (5 купюр номіналом по 200 грн.) - світіння світло-зеленого кольору на купюрах: ВФ 2410748, АЄ 2348397, ЄД 0586215, ВШ 0731297, ВВ 4701103; на зовнішній та внутрішній стороні гаманця - світіння світло-зеленого кольору; на інших наявних у нього грошових купюрах, лікарському халаті - світіння не виявлено.
Вилучено змиви, грошові кошти (особисті і ті, на яких виявлено світіння), гаманець, медичний халат, у якій він був одягнутий під час проведення огляду. Будь-яких заяв, зауважень та клопотань від учасників не поступало.

Згідно висновку експертизи спеціальних хімічних речовин №222/222 від 20.05.2014 року нашарування спеціальної хімічної речовини виявлено на фрагментах марлевої тканини «змиви з правої і лівої руки ОСОБА_8 », на грошових купюрах, на внутрішній стороні гаманця. Спеціальні хімічні речовини, нашаровані на вище перелічених об`єктах мають спільну родову належність з наданим на дослідження зразком спецпрепарату «Промінь-1». Нашарувань спеціальної хімічної речовини на халаті білого кольору не виявлено.

З протоколу освідування особи ОСОБА_9 від 09.04.2014 року, вбачається, що ОСОБА_9 добровільно, з кишені штанів видала грошові кошти надані громадянином ОСОБА_40 , які знаходились у паперовому конверті та власні кошти - 50 доларів США. Під час проведення освідування портативним детектором 4 PRO проведено просвічування рук та предметів, під час якого: на лівій та правій руці - світіння не виявлено;
у середині паперового конверту виявлено світіння світло-зеленого кольору; на грошових купюрах, наявних у ньому: 1000 грн. (5 купюр по 200 грн.) виявлено світіння світло-зеленого кольору, серії та номера купюр: ЕФ 4602285, ЕЯ 0511205, АБ 6885039, АЄ 4580325, ЄЮ 0122830; на інших грошових коштах, сумочці світіння не виявлено
Вилучено змиви, грошові кошти (особисті і ті, на яких виявлено світіння). Будь-яких заяв, зауважень та клопотань від учасників не поступало.

Згідно висновку експертизи спеціальних хімічних речовин №223/223 від 21.05.2014 року нашарування спеціальної хімічної речовини виявлено на грошових купюрах. Спеціальні хімічні речовини, нашаровані на них мають спільну родову належність з наданим на дослідження зразком спецпрепарату «Промінь-1». Нашарувань спеціальної хімічної речовини на фрагментах марлевої тканини зі змивами з рук ОСОБА_9 не виявлено.

Проведення усіх освідувань зафіксовано на флеш носій марки «Mikro SD 8Gd», який було досліджено безпосередньо в судовому засіданні, шляхом перегляду усіма учасниками.

Згідно протоколу огляду місця події приміщення лікарського кабінету Луцької міського медико-соціальної експертної комісії, що в м.Луцьку, пр.Відродження 13, було оглянуто: робоче місце ОСОБА_9 , під час якого нічого не вилучалось; робоче місце ОСОБА_8 , під час якого вилучено документи: інструкцію про встановлення групи інвалідності, затвердженої наказом МОЗ України №561, наказ МОЗ України «Про порядок встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам яким заподіяно ушкодження зі здоров`ям під час виконання службових обов`язків»; робоче місце ОСОБА_7 , під час якого вилучено: грошові кошти - 500 грн. у футлярі з окулярів, які згідно пояснень ОСОБА_8 , покладені в якості привітання ОСОБА_7 з днем народження матері, в іншому футлярі - 600 грн. та візитка, чисті бланки довідок лікаря, медико-експертну справу гр. ОСОБА_32 ; з іншого столу вилучено журнали протоколів засідань Луцької міської МСЕК, журнали обліку довідок виданих інвалідам за 2013 рік та за 2014 рік, журнал «Виїзні на дому і лікувальні установи», журнали обліку направлень на МСЕК, журнали викликів на МСЕК, копію постанови КМУ від 31.05.2012 №485, копію положення про медико-соціальну експертизу, затверджену постановою КМУ, копію наказу МОЗ №420 від 05.06.1996 року, копії посадових інструкцій лікаря-хірурга Луцької МСЕК ОСОБА_8 , голови Луцької міської МСЕК ОСОБА_7 , лікаря-терапевта Луцької МСЕК ОСОБА_7 , лікаря-невропатолога Луцької МСЕК ОСОБА_9 .
Вказані речі оглянуто, визнано речовими доказами та, відповідно, залишено у матеріалах кримінального провадження і передано у камеру зберігання речових доказів.

Посилання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та їх захисників на те, що епізод ОСОБА_32 є не що іншим, ніж провокацією правоохоронних органів, з метою їх притягнення до кримінальної відповідальності, не заслуговує на увагу.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що засудження особи на підставі доказів, одержаних у результаті провокації, тобто підбурювання до вчинення злочину, визнається порушенням гарантованого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права особи на справедливий судовий розгляд. Зважаючи на це, вказані обставини мають бути предметом з`ясування в першу чергу органом досудового розслідування.

Зокрема, підбурювання з боку правоохоронних органів має місце тоді, коли працівники таких органів або особи, які діють за їх вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (Рішення Суду від 09.06.1998 року у справі «Тейшейра де Каштру проти Португалії»).

Крім цього, у справі «Раманаускас проти Литви» від 05.02.2008 року, суд дійшов висновку про те, що працівники поліції вийшли за межі функцій негласних агентів і спровокували злочини. Звернуто увагу на те, що на момент проведення оперативно-технічних заходів у компетентних органів влади не було достатніх підстав підозрювати заявників у вчиненні аналогічних злочинів. При цьому, заявника було засуджено за одержання хабара від особи, що співпрацювала з поліцією як таємний агент. Натомість національними судами не вжито заходів, щоб встановити істину, а також з`ясувати, чи мало місце підбурювання.

Відповідно до ст.9 п.5 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

На виконання вказаного положення, судом, під час розгляду даної справи, встановлено, що причиною особистої ініціативи особи, що дала неправомірну вигоду ( ОСОБА_32 ), є попередня відмова членів даної комісії МСЕКу у продовженні йому групи інвалідності, та, в подальшому, визнання таких дій її членів неправомірними, оскільки обласною комісією така група йому була продовжена, неодноразові повідомлення інших пацієнтів про те, що для продовження або ж встановлення групи інвалідності вони сплачують відповідні кошти членам комісії, що його обурило і стало причиною звернення до правоохоронних органів, так як він мав усі медичні показники для продовження такої інвалідності. Окрім того, у правоохоронних органів, на момент 09.04.2014 року (проведення відповідних заходів по цьому епізоду) було достатньо підстав підозрювати членів Луцької міської МСЕК у вчиненні аналогічних злочинів, відомості до ЄРДР про вчинення аналогічних дій внесені, а також відповідні оперативно-розшукові заходи проводились задовго до цього. Таким чином, вважати даний епізод підбурюванням з боку правоохоронних органів, а дії ОСОБА_32 як такі, що були спрямовані на отримання доказів, необхідних для порушення кримінальної справи, оскільки злочин, в іншому випадку, членами комісії вчинений би не був, у суду немає підстав.

Однак, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження по даному епізоду (09.04.2014 року ОСОБА_38 ) такі кваліфікуючі ознаки, як вимагання та одержання неправомірної вигоди за попередньою змовою групою осіб.

Так, відповідно до ч.2 ст.28 КК України неправомірну вигоду належить визнавати одержаною за попередньою змовою групою осіб, якщо злочин спільно вчинили декілька службових осіб, які заздалегідь, тобто до його початку, про це домовились.

Вимаганням неправомірної вигоди є вимагання такої з погрозою вчинення або не вчинення з використанням влади чи службового становища дій, які можуть заподіяти шкоду правам чи законним інтересам того, хто її дає, або умисне створення нею умов, за яких особа вимушена давати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

З показань обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 вбачається, що ніхто з них про вчинення будь-яких дій, як то вимагання коштів чи попередня змова про їх вимагання та отримання, в тому числі і щодо ОСОБА_32 , не домовлялися. Свідок ОСОБА_38 вказав, що мала місце розмова лише з ОСОБА_8 , при цьому останній не посилався на його домовленість з іншими лікарями про безперешкодне проходження МСЕКу та про конкретні негативні наслідки, які для нього настануть у випадку несплати коштів. Про відсутність попередньої домовленості між членами комісії свідчать і фактично вчинені ними дії. Зокрема, як було досліджено та встановлено судом під час перегляду відеозапису факту передачі коштів, свідок ОСОБА_38 давав конверти кожному із лікарів окремо, тоді як у випадку попередньої домовленості та конкретної вимоги коштів ОСОБА_8 , мав передати кошти останньому. Окрім того, такі ж дії вчинялись лікарями і по інших епізодах, тобто кожен з них брав кошти, які передавали пацієнти, виключно для себе, не розподіляючи їх між собою.

Під час перегляду жорсткого диску з інформацією, здобутої під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, чого не було відображено у відповідному протоколі, встановлено, що ОСОБА_8 , після проведеного усіма членами комісії огляду ОСОБА_32 , повторно заходив в оглядову кімнату, з конкретним запитанням до останнього «Для чого то Ви так?», на що останній відповів «… щоб все було добре. Це так, від мене, переживаю…», що, на думку суду, безумовно, свідчить як про відсутність попередньої домовленості у діях обвинувачених, так і про відсутність вимагання неправомірної вигоди.

В зв`язку з чим, вказані кваліфікуючі ознаки підлягають виключенню усім обвинуваченим по епізоду 09.04.2014 року ( ОСОБА_38 ), що не впливає на кваліфікацію їх дій за ч.4 ст.368 КК України, за кваліфікуючою ознакою їх дій - повторність.

Окрім того, відповідальність за одержання неправомірної вигоди має місце, якщо службова особа одержала її за виконання чи невиконання будь-якої дії з використанням свого службового становища. Відповідно до примітки 1 ст.364 КК України службовими особами у ст.ст.364, 365, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Встановлено, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , згідно наказів №20/0с від 07.06.1999 року ( ОСОБА_7 ), №76/ос від 20.12.2004 р. ( ОСОБА_9 ), №60/ос від 01.10.2012 р. ( ОСОБА_8 ), на момент вчинення кримінальних правопорушень, про які їм повідомлено про підозру, були не лише лікарями, а й перебували на посадах, відповідно, голови Луцької міської МСЕК та її членів. Відповідно до посадових інструкцій кожного з них, а також Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМУ від 03.12.2009 року №1317 (п.11), в їх обов`язки входило організація та проведення медико-соціальної експертизи, тобто визначення ступеню обмеження життєдіяльності людини, стану працездатності, групи інвалідності, причин та часу її настання, ступінь втрати працездатності працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків, потребу інвалідів у забезпеченні їх технічними та іншими засобами реабілітації, їх потребу у медичній та соціальній допомозі, ступінь стійкого обмеження життєдіяльності хворих для направлення у стаціонарні відділення центрів соціального обслуговування, причини смерті інваліда у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам його сім`ї, медичні показання на право одержання інвалідами спеціального автотранспорту і протипоказання до керування ним, що, безумовно, надавало відповідні права особам, що їх отримували, та звільняло їх від виконання певних обов`язків, а тому були службовими особами, наділеними організаційно-розпорядчими функціями. Для кваліфікації діяння службової особи за ст.368 КК України не має значення, одержала особа такі кошти чи інші матеріальні блага за вчинення правомірних чи протиправних дій.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», примітки 1 до ст.364-1 КК України, неправомірна вигода грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Згідно ст.18 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» фінансування охорони здоров`я здійснюється за рахунок Державного бюджету України та місцевих бюджетів, фондів медичного страхування, благодійних фондів та будь-яких інших джерел, не заборонених законодавством.

Медична допомога надається безоплатно за рахунок бюджетних коштів у закладах охорони здоров`я, з якими головними розпорядниками бюджетних коштів укладені договори про медичне обслуговування населення.

За рахунок Державного бюджету України та місцевих бюджетів фінансуються загальнодоступні для населення заклади охорони здоров`я.

Всі заклади охорони здоров`я мають право використовувати для підвищення якісного рівня своєї роботи кошти, добровільно передані підприємствами, установами, організаціями та окремими громадянами, а також з дозволу власника або уповноваженого ним органу встановлювати плату за послуги у сфері охорони здоров`я.

Згідно ст.69 цього ж Закону експертиза стійкого розладу функцій організму здійснюється медико-соціальними експертними комісіями, які встановлюють ступінь та причину інвалідності, складають (коригують) індивідуальну програму реабілітації інваліда, в якій визначають реабілітаційні заходи відповідно до Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні».
Порядок організації та проведення медико-соціальної експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3.12.2009 р. №1317 медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії, з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністраціях. Видатки з утримання комісій здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Таким чином, комісія є неприбутковим закладом і може використовувати позабюджетні кошти, отримані відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної у Висновках за І півріччя 2013 року від 01.07.2013 року, нормативно встановлена заборона одержувати незаконну винагороду передбачає, що службова особа, не вправі одержувати будь-якої винагороди у зв`язку із здійсненням нею своїх службових повноважень. Це законодавче положення означає, що кримінальна відповідальність за порушення цієї заборони настає у тому разі, коли особа, яка дає винагороду члену чи голові комісії МСЕК, усвідомлює, що дає його саме такій особі, й у зв`язку із можливостями цієї посади, а особа, яка одержує неправомірну вигоду, розуміє (не може не розуміти) значимість займаної нею посади, її статусність та можливості; вагомість цієї посади у сприйнятті хабародавцем, мету, яку переслідує останній, та його віру в те, що ця мета буде досягнута у зв`язку з можливостями посади, яку обіймає особа, що отримує неправомірну вигоду.

З показань свідків, допитаних в судовому засіданні, вбачається, що обвинувачені, з використанням службового становища, зокрема по можливості у встановленні або ж продовженні групи інвалідності, отримували кошти в якості неправомірної вигоди за фактичне невчинення певних діянь, на які, в силу займаних посад, були уповноважені на: проведення додаткових оглядів, зібрання додаткової медичної документації, повторний огляд для уточнення діагнозу, відмови у підтвердженні групи інвалідності, що тягне за собою звернення до обласного МСЕК. При цьому, усі свідки ствердили, що усвідомлювали про передачу саме службовим особам Луцької міської МСЕК (голові, членам) коштів у неправомірний спосіб, давали такі кошти саме у зв`язку з їх зайняттям відповідних посад у МСЕК та вірою, що саме у такий спосіб (передання коштів) вони досягнуть своєї мети швидкого та безперешкодного отримання або ж продовження групи інвалідності. При цьому, обвинувачені, кожен зокрема, на думку суду, безумовно, розуміли сутність того, що відбувається, а також, що винагорода передається їм пацієнтами виключно в зв`язку із можливостями займаних ними посад голови та членів МСЕК. Окрім того, отримані кошти використовувались ними виключно для власного збагачення, а не для підвищення рівня роботи як власного, так і закладу в цілому, грошові кошти ними отримувались без законних на те підстав, а тому, згідно ст.80 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», обвинувачені повинні нести відповідальність, згідно із законом.

В зв`язку з чим, посилання обвинуваченої ОСОБА_7 на те, що вона не вчиняла злочинів (або ж значного правопорушення), оскільки якщо хворі щось і ложили, то робили це добровільно, фіктивних груп інвалідності нікому не надавалось, а тому і відсутня неправомірна вигода, не заслуговує на увагу.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.4 ст.368 КК України, за кваліфікуючою ознакою повторності, оскільки ознакою повторності, відповідно до п.15 ППВСУ №5 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про хабарництво», охоплюється як перший, так і наступні злочини, тому кваліфікувати перший із них додатково і за іншою відповідною частиною статті, не потрібно. В зв`язку з наведеним, суд виключає кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_9 по епізоду 15.01.2014 року ( ОСОБА_12 ) за ч.2 ст.368 КК України, як зайво вмінену та кваліфікує її дії вцілому за ч.4 ст.386 КК України.

Органом досудового слідства обвинуваченій ОСОБА_7 оголошено про підозру про те, що вона, повторно, 03.04.2014 року о 09.48 год., перебуваючи в оглядовій кімнаті Луцької міської медико-соціальної експертної комісії, що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, отримала від ОСОБА_41 , 1963 р.н., неправомірну вигоду в розмірі 1 000 грн., за підтвердження 3 групи інвалідності.

Відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.

Згідно ч.3 ст.23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Так, незважаючи на вжиті судом заходи (надіслання судових повісток, належним чином вручених свідку, застосування приводу) свідок ОСОБА_41 не була присутня під час судового провадження та не допитувалась судом. В зв`язку з чим, суд не вправі обґрунтовувати своє рішення, показаннями, які вона надавала слідчому (Рішення Європейського Суду з прав людини «Корнєв і Карпенко проти України» від 21.10.2010 року», «Дорсон проти Нідерландів" від 26.03.1996 року).
Оскільки визнання обвинуваченої ОСОБА_7 винною по даному епізоду вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи свідка ОСОБА_41 , допитати яку чи домогтися допиту якої вона не мала можливості ані під час досудового розслідування, ані під час судового розгляду, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими статтею 6 Конвенції.
Таким чином, за відсутності свідка ОСОБА_41 в судовому засіданні та її безпосереднього допиту перед судом, зважаючи на здобуті та досліджені в суді докази, суми неправомірної вигоди, яка була передана нею ОСОБА_7 , поза розумним сумнівом, встановити не можливо.

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до ст.17 ч.2 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Зважаючи на те, що стороною обвинувачення, по епізоду вчинення кримінального правопорушення 03.04.2014 року о 09.48 год. (свідок ОСОБА_41 ), обвинувачення ОСОБА_7 не доведено поза розумним сумнівом, в судовому засіданні прокурором знято клопотання про її виклик та не забезпечено її присутність для допиту в якості свідка, тому по даному епізоду її слід виправдати, на підставі ст.373 ч.1 п.1 КПК України, оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому вона обвинувачується.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, на основі повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи у їх сукупності, враховуючи, що показання свідків, допитаних безпосередньо в судовому засіданні є послідовними, узгоджуються між собою, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, що проаналізовані вище, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винність обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.4 КК України.

З акту судово-психіатричного експерта №113 від 16.05.2014 р. ОСОБА_9 на час інкримінованих їй протиправних дій, не виявляла ознак хронічного психічного захворювання, недоумства чи тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. За своїм психічним станом могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. За даними медичної документації 16.04.2014 року у ОСОБА_9 було діагностовано розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції з вираженою агрипнією, котрий на час огляду редукувався. За психічним станом під експертна може усвідомлювати свої дії та керувати ними, може самостійно реалізувати своє право на захист. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і дані про особу винних.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожного зокрема, суд відносить щире каяття.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , суд не вбачає.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, кожного зокрема, суд не вбачає.

Обвинувачена ОСОБА_7 раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась, має постійне місце реєстрації та проживання, по місцю роботи характеризується позитивно, займалась благодійництвом, що стверджено поданими документами, хворіє, що стверджується наявними у справі довідками, однак вчинила злочини, які згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, вину у вчиненні кримінальних правопорушень, визнаних судом доведеними, не визнала та не розкаялась, даючи показання про те, що вона не отримувала коштів від пацієнтів або ж не пам`ятає про це, свідомо намагалась уникнути відповідальності за вчинене, в зв`язку з чим відсутні обставини, що істотно знижували б ступінь небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, зважаючи на значну кількість вчинених та доведених нею епізодів злочинної діяльності (18 епізодів), а також значну суму отриманих, внаслідок незаконних дій, коштів, тому суд, призначає покарання в межах санкції ст. 368 ч.4 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, з позбавленням права обіймати певні посади на певний строк та з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожен зокрема, вчинили злочини, які згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких, однак раніше не судимі, до кримінальної відповідальності не притягувались, вину у вчиненні кримінальних правопорушень, визнаних судом доведеними, визнали повністю та щиро розкаялись у вчиненому, мають постійне місце реєстрації та проживання, по місцю попередньої роботи характеризувались позитивно, ОСОБА_8 , згідно наказу №32/ос від 30.04.2014 року звільнений із займаної посади лікаря-хірурга Луцької міської МСЕК за власним бажанням, ОСОБА_9 з 25.12.2014 року також звільнена з посади лікаря-невропатолога Луцької міської МСЕК за згодою сторін, при цьому, кількість вчинених ними епізодів злочинної діяльності становить, зокрема, ОСОБА_8 6 епізодів, ОСОБА_9 4 епізоди, отримали вони незначну суму грошових коштів, окрім того, ОСОБА_8 є інвалідом ІІ групи, що стверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 виданого 10.08.2011 року (довічно), тому суд, з врахуванням наведених обставин, що істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого, вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 368 ч.4 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, з позбавленням права обіймати певні посади на певний строк, з застосування ст.75 КК України. При цьому, з врахуванням тяжкості вчинених злочинів, а також, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення особи, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченими, так і іншими особами, судом визначається іспитовий строк, який встановлюється ближче до максимального терміну.

Конфіскація майна, як додаткове покарання, передбачене санкцією ст.368 ч.4 КК України, щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 судом, у відповідності до ст.77 КК України, не призначається, оскільки обвинувачені звільняються від відбування основного покарання з випробуванням.

При призначенні додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади суд виходить із того, що усі обвинувачені визнаються винними у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами закладу охорони здоров`я, в зв`язку з чим, на думку суду, їх слід позбавити права займати саме організаційно-розпорядчі посади в закладах охорони здоров`я.

На думку суду, обрана міра покарання, з врахуванням конкретних обставин справи, є необхідною та достатньою для виправлення обвинувачених, кожного зокрема, та попередження вчинення ними нових правопорушень.

Відповідно до ст.4 ч.2 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Таким чином, судом застосовується закон про кримінальну відповідальність в редакції від 18.04.2013 року.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, залишити у матеріалах кримінального провадження, залишити та повернути законним володільцям (особисті кошти обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 підлягають поверненню, оскільки не встановлено, що саме ці кошти набуті в результаті вчинених ними кримінальних правопорушень).

Грошові кошти, що визнані речовими доказами та були вилучені у ОСОБА_7 як її особисті кошти, підлягають конфіскації, в зв`язку з застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації всього належного на праві приватної власності майна.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відповідно до ступеню вини кожного з них.

Арешт, накладений на майно обвинуваченого ОСОБА_8 зняти.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 368 ч.4 КК України (в ред.від 18.04.2013 року), призначивши покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати організаційно-розпорядчі посади у закладах охорони здоров`я, строком на 3 (три) роки.
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 368 ч.4 КК України (в ред.від 18.04.2013 року), призначивши покарання, з застосуванням ст.69 КК України, - 4 (чотири) роки позбавлення волі, з позбавленням права обіймати організаційно-розпорядчі посади у закладах охорони здоров`я, строком на 2 (два) роки.
ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 368 ч.4 КК України (в ред.від 18.04.2013 року), призначивши покарання, з застосуванням ст.69 КК України, - 4 (чотири) роки позбавлення волі, з позбавленням права обіймати організаційно-розпорядчі посади у закладах охорони здоров`я, строком на 2 (два) роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з дня приведення вироку до виконання, тобто з моменту її затримання.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від відбування призначеного основного покарання, якщо вони протягом 2 (двох) років іспитового строку, кожен зокрема, не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов`язки:

· не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

· періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Речові докази:
· грошові кошти в сумі по 1000 (одній тисячі) гривень, вилучені у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 під час проведення освідування та огляду місця події 09.04.2014 року (в загальній сумі 3 000 грн.), що передані на зберігання до ВФЗБО УМВС України у Волинській області повернути за належністю ОСОБА_33 ;
· грошові кошти в сумі 1000 грн., 2 929 грн., 3500 грн., 500 грн., 600 грн., що передані на зберігання до ВФЗБО УМВС України у Волинській області на належать обвинуваченій ОСОБА_7 конфіскувати;
· гаманець, жіночу сумочку, що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Луцького МВ УМВС України у Волинській області повернути законному володільцеві - ОСОБА_7 ;
· грошові кошти в сумі 50 Євро, 218 доларів США, 5009 грн., що передані на зберігання до ВФЗБО УМВС України у Волинській області, а також гаманець, лікарський халат, що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Луцького МВ УМВС України у Волинській області повернути законному володільцеві - ОСОБА_8 ;
· 50 доларів США, 654 грн., 2 долари США, що передані на зберігання до ВФЗБО УМВС України у Волинській області повернути законному володільцеві ОСОБА_9 ;
· візитку ОСОБА_42 , чисті бланки довідок лікаря ОСОБА_43 (5 шт.) та дві записки знищити;
· журнали №1-5, 14, 16 протоколів засідань Луцької міської МСЕК, журнал обліку довідок виданих інвалідам за 2013 р., журнал з назвою «Виїздні на дому і лікувальні установи», журнал обліку довідок МСЕК, виданих інвалідам за 2014 рік, журнал №1 обліку направлень на МСЕК, журнал обліку направлень на МСЕК за 2013 рік, журнал №2 обліку направлень на МСЕК на 2013 рік, журнал викликів направлень на МСЕК за 2014 рік повернути законному володільцеві Луцькій міській МСЕК;
· копію постанови КМУ від 31.05.2012 року №485, копію положення про медико-соціальну експертизу, копію наказу МОЗ №402 від 05.06.1996 року, копію посадової інструкції лікаря-хірурга Луцької МСЕК ОСОБА_8 , копію посадової інструкції голови Луцької міської МСЕК ОСОБА_7 , копію посадової інструкції лікаря-терапевта Луцької МСЕК ОСОБА_7 , копію посадової інструкції лікаря-невропатолога Луцької МСЕК ОСОБА_9 - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 в доход держави 368 (триста шістдесят вісім) грн. 48 (сорок вісім) коп. судових витрат у справі за проведення судово-хімічної експертизи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 в доход держави 368 (триста шістдесят вісім) грн. 48 (сорок вісім) коп. судових витрат у справі за проведення судово-хімічної експертизи.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_9 в доход держави 368 (триста шістдесят вісім) грн. 48 (сорок вісім) коп. судових витрат у справі за проведення судово-хімічної експертизи.

Арешт, накладений на майно обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно ухвали слідчого судді від 18.06.2014 року транспортний засіб причіп марки МАЗ 8114, номер шасі НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , 1990 р.в.; транспортний засіб «Рено Кліо» номер кузова НОМЕР_5 д.н.з. НОМЕР_6 , 1993 р.в.; квартиру АДРЕСА_5 , реєстраційний номер НОМЕР_7 , загальною площею 106, 6 кв.м; квартиру АДРЕСА_6 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , загальною площею 31.8 кв.м; 1/3 частину квартири АДРЕСА_7 , реєстраційний номер 6828318 загальною площею 48,1 кв.м зняти.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: