Справа 350/1125/15-к
Номер провадження 1-кп/350/72/2015

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2015 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000190, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, одруженого, не працюючого, з середньою освітою, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого, громадянина України,у вчиненні злочину передбаченого ст. 240 ч. 2 КК України, що надійшов з угодою про визнання винуватості, суд

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 незаконно видобував корисні копалини загальнодержавного значення.

Злочин вчинено за таких обставин.

Відповідно до ст. 13 Конституції України - земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Згідно із ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.
Стаття 19 Кодексу України «Про надра» визначає, що надра надаються у
користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який у відповідності до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.
В порушення вказаних вимог чинного законодавства України та Постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 (із змінами від 28.12.2011 за № 1370) обвинувачений ОСОБА_5 , не будучи зареєстрованим, як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи будь-якого передбаченого законодавством дозволу, 10.07.2015 повідомив неправдиву інформацію своїм знайомим, один з яких є жителем с.Кадобне а інший с.Новиця Калуського району про те, що він має дозвіл на видобування піщано-гравійної суміші та попросив їх допомогти йому в видобуванні та перевезенні піщано-гравійної суміші з берега р.Лімниця до його господарства в с. Новиця, Калуського району, на що вони погодились.
З цією метою, обвинувачений ОСОБА_5 спільно з вищевказаними особами,11.07.2015 приблизно о 05:00 год., за допомогою автомобільної техніки: а саме вантажного автомобіля «КАМАЗ-5511», реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіля КАМАЗ-5511, реєстраційний номер НОМЕР_2 , екскаватора марки «ЕВЕНТ-01», реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснив видобуток з берега річки Лімниця неподалік с.Берлоги, Рожнятівського району, Івано-Франківської області піщано-гравійної суміші об`ємом 5,1 м.куб., кількість гравію в якій становить 65,4%.

У ході проведення досудового розслідування, «31» липня 2015 року між заступником прокурора Рожнятівського району ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і його захисником була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений беззастережно визнає обвинувачення та зобовязується сприяти швидкому судовому провадженню. Сторони узгодили, що за скоєння даного злочину ОСОБА_5 призначається покарання за ч.2 ст. 240 КК України у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник підтримали угоду про визнання винуватості, просить її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, обмеження щодо права оскарження вироку та не бажає проведення судового розгляду по даному кримінальному провадженні.

Вислухавши позицію прокурора, який не заперечує щодо затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до статті 469 КПК України, за ініціативою прокурора підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно із ч. 3 п. 1ст.314 КПК України,у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду, або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору, для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 240 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений визначена відповідно до санкції ст. 240 ч.2 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси обвинуваченого, що дає суду підстави для її затвердження.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314,474,475,477 КПК України , суд
У Х В А Л И В :

Затвердити Угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і його захисником ОСОБА_4 , від 31 липня 2015 року, у кримінальному провадженні № 0000190, відповідно до якої ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 240 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 ( шість тисяч вісімсот ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 921.60 гривень за проведення судових експертиз.

Речовий доказ по справі - піщано-гравійну суміш в кількості 5.1 м3 конфіскувати в доход держави.

У випадку невиконання угоди про визнання винуватості протягом встановлених законом строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляція в Апеляційний суд Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення :

Суддя: