Справа № 1-50-08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2008
року Ізяславський районний суд
Хмельницької області

в складі головуючого - судді Демчука П.В.

при секретарі : Самборській Л.А.,

з участю прокурора : Мартинюка О.Г.,

захисників
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Ізяслава кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Хотень, жителя с. Плужне Ізяславського району,
українця, громадянина України, з освітою середньою, розлученого, раніше не
судимого,

у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК
України,

В С Т А Н О В И В :

22 вересня 2007
року, близько 20 години в с. Плужне Ізяславського району ОСОБА_3 з мотивів
особистої неприязні до односельчанина ОСОБА_4 наніс удари кулаками в область
голови, а також руками та ногами по різних частинах тіла, після чого 26 вересня
2007 р. з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_4 був доставлений в
Ізяславську ЦРЛ , де і помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому
засіданні ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав частково, посвідчив, що увечері
16 вересня 2007 р. він на своєму городі впіймав ОСОБА_4, коли той рвав там
капусту. На вимогу ОСОБА_3 припинити такі дії, той виразився в його сторону
нецензурною лайкою, після чого ОСОБА_3 декілька разів вдарив ОСОБА_4 кулаками і
той втік з городу. Близько 20 години 22 вересня 2007 року ОСОБА_3 зустрів
ОСОБА_4 на вул.Озерній в с. Плужне. Той перебував у стані алкогольного сп"яніння і почав
висловлюватися до ОСОБА_3 нецензурною лайкою та вдарив його по обличчю. У
відповідь ОСОБА_3 декілька разів вдарив його кулаками рук у голову, після того
їх розборонили сусіди ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Крім часткового
визнання вини самим підсудним, його винуватість у скоєному знайшла
підтвердження матеріалами кримінальної справи, поясненнями свідків.

Так, свідок
ОСОБА_5 посвідчила, що у вересні місяці 2007 р. увечері, точного числа вона не
пам"ятає, вона несла зілля з городу і знаходилася на дорозі разом із
ОСОБА_6. По дорозі йшли ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, при цьому підсудний вів ОСОБА_4 за рукав. Пізніше вона видоїла корову і коли надворі
вже стемніло, вона почула крики на дорозі, це кричав ОСОБА_4 та він просився,
щоб його не били. Свідок сама стала
голосно кричати і крики на вулиці після цього.

Із показань
свідка ОСОБА_6. слідує, що увечері вона прийшла до сусідки ОСОБА_5, з якою вона
зустрілася на дорозі, коли та несла зілля з городу, і стали розмовляти. В цей
час по дорозі йшли ОСОБА_3 та ОСОБА_4, при цьому ОСОБА_3 був дуже схвильований
і бивОСОБА_4 кулаком та ногою. ОСОБА_4 просився у підсудного, говорив, що від
побоїв у нього все болить. ОСОБА_5 стала їх розбороняти, ОСОБА_6. також хотіла
втрутитись, але ОСОБА_3 сказав їй, щоб вона йшла додому, і вона залишила їх на
дорозі. Після цього випадку ОСОБА_4 вона більше не бачила.

Свідок ОСОБА_7
розповів, що увечері 22 вересня 2007 року він з дружиною орали конем картоплі
на городі і почули гавкання собаки у дворі. Свідок взяв мішок картоплі та пішов
до двору і там він застав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_3 сказав, що ОСОБА_4 ніби
вкрав у ОСОБА_7 ланцюг від коня. Підсудний тримав ОСОБА_4 , а той хотів
вирватися. Тоді надійшла дружина, та вигнала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із
подвір"я. Свідок заперечив, що сам бивОСОБА_4 та доручень для ОСОБА_3
привести ОСОБА_4 до себе додому він не давав.

Аналогічні
свідчення дала суду також свідок ОСОБА_8, також пояснила, що на дорозі ОСОБА_3
наносив побої для ОСОБА_4, а той просився, щоб його не били.

Потерпіла
ОСОБА_9 посвідчила суду, що з померлим вони були у шлюбі, однак близько 6
місяців разом не проживали. Чоловік збирався їхати на заробітки, а після
повернення мали разом придбати хату. Вважає, що підсудний винен у смерті її
чоловіка.

Згідно висновку
експерта № 3/385 від 19.02.2008 року, проведеної експертом Шепетівського МБ
СМЕ, у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця навколо правого ока,
рани в правій надбрівній ділянці, садна на спинці носа на кінчику носа в лобній
ділянці голови зліва, синця в лівій скроневій ділянці, крововиливів на
внутрішній поверхні шкіри голови в лівій скроневій ділянці, правій тім»яній та
правій потиличній ділянці, субарахноїдальні
крововиливи на обох півкулях
речовини головного мозку в тімяно-скроневій ділянках, синці на передній
поверхні правої половини грудної клітки, на задній поверхні грудної клітки в
проекції 8-го між ребер»я справа, переломів 8,9 ребер по задньо-аксилярній
лінії зліва з крововиливами в оточуючі м»які тканини, крововиливу в м»язи шиї
справа, синців на внутрішній поверхні лівого ліктьового суглобу на тильній
поверхні лівої кисті на передній поверхні правого стегна на передній поверхні
лівого стегна на зовнішній поверхні лівого стегна.

Дані тілесні
ушкодження виникли за 3-7 діб і більше
до моменту настання смерті (про що
свідчить характер даних тілесних ушкоджень, а саме зеленувато-жовтушний
відтінок синців тощо) від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою
поверхнею і відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості, як
небезпечні для життя в момент спричинення, а в даному випадку, що призвели до
смерті.

У відповідності
з висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 30 січня
2008 року, ОСОБА_3 душевним
захворюванням не страждає, не страждав таким і на період вчинення
інкримінованого йому їй злочину, відносно скоєного його можна вважати осудним,
під час вчинення злочину у стані афекту не знаходився.

Оцінюючи зібрані
в справі і досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку,
що дії підсудного підлягають кваліфікації за ст. 121 ч. 2 КК кодексу України як
умисне тяжке тілесне ушкодження, що
спричинило смерть потерпілого.

Вину
підсудного у вчиненні злочину за ст. 121
ч. 2 КК України суд вважає доведеною.

Призначаючи
покарання ОСОБА_3, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, а також обставини, що пом”якшують та обтяжують
покарання.

Обставиною, що
пом”якшує покарання підсудному, є вчинення ним злочину вперше, каяття у
скоєному, хвороба підсудного.

Обставин, що обтяжує покарання підсудному, не
виявлено.

На підставі
викладеного суд приходить до висновку, що мірою покарання, необхідною і
достатньою для виправлення підсуднї, повинна бути обрана міра покарання у вигляді позбавлення
волі, на підставі ст. 69 Кримінального кодексу України покарання слід
призначити нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 121 КК України

Цивільний позов
потерпілої ОСОБА_9 слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд

З
А С У
Д И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 Кримінального кодексу України, застосувавши
ст. 69 КК України, призначити покарання
у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід
до вступу вироку у законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбування
покарання рахувати з 19 листопада 2008 року - дня затримання.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1562 грн. 55
коп. матеріальної та 7 000 грн. моральної
шкоди.

На вирок суду
може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області через
Ізяславський райсуд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим
- у
той же строк після отримання копії вироку.

Суддя
П.В.Демчук