Справа № 1- 70
В И Р О К

Іменем України

29 січня 2008
року Івано-Франківський міський суд

в складі: головуючого-судді Кишакевича Л.Ю.,

з участю: секретарів Нагірної М.Б., Кантурак Н.П..,

прокурора Кінаш М.А.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська кримінальну
справу про обвинувачення :

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, з неповною
середньою освітою, неодруженого, працюючого укладачем продукції в ВАТ
«Будматеріли» м. Івано-Франківськ, судимого:

·
30.08.2001 року Івано-Франківським міським судом за ч.3
ст.81, ч.1 ст.89, ч.3 ст. 140, ч.2 ст.141, ч.1 ст.145, ст.42 КК України до 3
років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочено виконання
вироку на 1 рік;

·
08.07.2003 року
Івано-Франківським міським судом за ч. 3 ст. 185, ст.71 КК України до 3
років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від
відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

·
20.05.2004 року Галицьким районним судом
Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 186, ст.71 КК України до 4 років 1
місяця позбавлення волі; 30.09.2005 року на підставі ст. 81 КК України
звільненого умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 19 днів,

у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 162 КК України, -

в с т а
н о в и в :

ОСОБА_2 вчинив відкрите викрадення чужого майна, повторно; а також вчинив
незаконне проникнення до житла та до іншого володіння особи.

Злочини вчинено за наступних обставин.

Так, 14.04.2006 року приблизно о 19.00 год. ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння біля магазину «Сільпо», що по вул. Мазепи в
м.Івано-Франківську, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_3 вийшов з
мікроавтобуса «Пежо», та не спостерігає за його діями, з метою заволодіння
чужим майном підійшов до даного мікроавтобуса та через незачинене вікно
водійської дверки мікроавтобуса викрав барсетку вартістю 25 грн., в якій
знаходились: водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного
засобу, талон до посвідчення водія, дозвіл на газову зброю та гроші в сумі 240
грн. Під час викрадення ОСОБА_2 чужого майна, він був помічений потерпілим
ОСОБА_3, який кричав ОСОБА_2 вимагаючи зупинитись, а також переслідував
ОСОБА_2. ОСОБА_2 усвідомлюючи, що його злочинний намір виявлено потерпілим, від
припинення злочину не відмовився, а продовжував вже відкрито викрадати майно,
втікаючи від потерпілого та при цьому продовжуючи утримувати викрадене майно. У
подальшому ОСОБА_2 з відкритовикраденим майном потерпілого ОСОБА_3 на загальну
суму 265 гривень втік з місця вчинення
злочину.

Також, 13.05.2006 року приблизно о 00.15 год. ОСОБА_2, діючи умисно, грубо
порушуючи конституційне право громадян на недоторканість житла та іншого
володіння особи, з метою крадіжки, проникнув проти волі потерпілого ОСОБА_4 на
приватне володіння потерпілого ОСОБА_4 - огороджене подвір'я будинку АДРЕСА_2.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в скоєнні інкримінованих йому злочинів визнав частково, повністю
визнавши свою вину по епізоду незаконного проникнення до володіння потерпілого
ОСОБА_4 і не визнавши своєї вини у пограбуванні потерпілого ОСОБА_3 Так,
підсудний суду показав, що у травні 2006 року переліз через металічний паркан і
проникнув на володіння потерпілого ОСОБА_4 - огороджене подвір'я будинку
потерпілого по вул. Ленкавського в м. Івано-Франківську, звідки таємно викрав
металічні кутники, труби та арматуру. Пограбування потерпілого ОСОБА_3 не
вчиняв, оскільки у цей час був в іншому місці. Вважає, що ОСОБА_3 його
оговорює.

Вина підсудного ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому злочинів
підтверджується показаннями потерпілих та свідків.

Потерпілий ОСОБА_3 суду показав, що працює водієм маршрутного таксі.
14.04.2006 року на мікроавтобусі знаходився на вул. Мазепи. Вийшов з
мікроавтобуса та підійшов до кіоску для того щоб купити сигарети. Купуючи
сигарети помітив, як ОСОБА_2 засунув руку через отвір вікна дверки водія і
витягає з салону мікроавтобуса його барсетку. Крикнув ОСОБА_2: «Стій !», на що
ОСОБА_2 подивився на нього та з викраденою барсеткою почав тікати в сторону
озера. Почав його наздоганяти, при цьому, кричав йому в слід, щоб ОСОБА_2
зупинився. Переслідував ОСОБА_2 до рятувальної будки, після цього втратив його
з виду. Деякий час ходив в тій місцевості запитував перехожих чи бачив хтось
ОСОБА_2, описувавши його прикмети. Коли проходив біля рятувальної станції, то
побачив ОСОБА_2, якого впізнав за рисами обличчя та тілобудовою, як чоловіка,
який викрав з його маршрутного таксі барсетку. При цьому, ОСОБА_2 у цей час вже
був одягнений в куртку, а на момент заволодіння барсеткою ОСОБА_2 був без цієї
куртки. Побачивши його, ОСОБА_2 підійшов назустріч. Запитав ОСОБА_2 де
барсетка, на що той відповів, що не доведу, що саме він викрав барсетку. Затримав
ОСОБА_2 та передав його працівникам міліції. Наступного дня зателефонував
знайомий ОСОБА_5, який сказав, що знайшов його барсетку та документи на
сусідській дачі в районі вул. Ленкавського. При зустрічі ОСОБА_5 віддав
барсетку з документами та 3 гривнями всередині, які викрав ОСОБА_2 ОСОБА_2 впізнав безпомилково, оскільки бачив
ОСОБА_2 з невеликої відстані і бачив його обличчя. Саме ОСОБА_2 вчинив
заволодіння барсеткою. З поведінки ОСОБА_2, після того, як затримав його,
зрозумів, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що він проживає АДРЕСА_3, у приватному
будинку, який огороджений металевим парканом, огорожа закривається на замок. На
подвір'ї зберігав арматуру, труби, кутники. 12.05.2006 року приблизно о 23.30
ліг спати і всі ці металічні труби були на місці. Наступного ранку 13.05.2006
року оглянувши подвір'я, виявив відсутність металічних кутників, труб та
арматур.

З показань свідка ОСОБА_6, оголошених в судовому засіданні (т. 1 а.с.
23-24), слідує, що він працює таксистом і 14.04.2006 року знаходився на стоянці
таксі по вул.Мазепи. У цей час, перед ним зупинився маршрутний мікроавтобус
«Пежо» і водій, вийшовши з мікроавтобуса, підійшов до кіоску «Галичина-Табак».
У цей час до вікна вказаного мікроавтобуса, з водійської сторони, підійшов
невідомий йому на той час чоловік, якого потім впізнав під час досудового
слідства - це був ОСОБА_2, став впритул до дверей, а через кілька секунд
відійшов від мікроавтобуса і почав бігти через дорогу в напрямку трикотажної
фабрики та міського озера. Водій мікроавтобуса, побачивши, що цей невідомий
чоловік щось викрав з його маршрутного мікроавтобуса, почав бігти за ним і
кричати щоб той зупинився. Через деякий час повернувся водій мікроавтобуса
разом з чоловіком, який викрав барсетку, як потім вияснилося це був ОСОБА_2,
який у цей час вже був одягнений в куртку, а на момент заволодіння барсеткою
вказаний чоловік був без цієї куртки.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що
14.04.2006 року близько 19.30 год. бачила як її син ОСОБА_2 проїздив по вул.
Ленкавського на велосипеді, який син напевне в когось позичив. Не знає звідки і
куди їхав її син ОСОБА_2.

З показань свідка ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 43-44), оголошених в судовому
засіданні, слідує, що 14.04.2006 року, близько 12.30 год. до нього додому
зайшли ОСОБА_2 та ОСОБА_9, з якими він домовився на передодні скласти цеглу на
одному з подвір'їв, що по вул.Ленкавського. Складали цеглу вони приблизно до
16.00 - 17.00 год. під час чого всі троє випивали горілку. Через деякий час, до них підійшов ОСОБА_10, і вже вчотирьох
розпили ще пляшку горілки. Після цього, разом з ОСОБА_2 допомогли жінці
складати металобрухт на її городі десь приблизно до 17.00 - 17.30 год., за що
ця жінка дала їм пляшку спиртного бальзаму. Як з ОСОБА_2 вийшли з подвір'я - не
пам'ятає, оскільки був в стані сильного алкогольного сп'яніння.

З показань свідка ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 49-51), оголошених в судовому
засіданні, слідує, що 15.04.2006 року він проходячи по садово-городньому
товаристві «За мир», на території сусідньої дачі на землі знайшов барсетку,
біля якої також знаходилися документи. Оглянувши документи виявив, що вони
належать його знайомому ОСОБА_3 Все майно яке знайшов, а саме: барсетку,
документи та гроші у сумі 3 гривні повернув ОСОБА_3

З показань свідка ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 62-63), оголошених в судовому
засіданні, слідує, що 14.04.2006 року приблизно о 19.10 год. він перебував біля
садово-городнього товариства «За мир». У цей час побачив, що неподалік пробігає
незнайомий високий хлопець, який вів себе підозріло, оскільки біжучи, постійно
озирався назад. Почав спостерігати за ним і побачив, що він тримав у руці
барсетку. Пробігши ще декілька метрів, цей хлопець на ходу витягнув щось з
барсетки та перекинув дану барсетку через огорожу на територію якоїсь дачі. Почекавши
декілька хвилин, пішов в напрямку вул. Ленкавського, де підійшли працівники
міліції і розпитували чи не бачив хлопця з барсеткою. Розповів працівникам
міліції про все побачене і дав їм відповідні пояснення.

З показань свідка ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 47-48), слідує, що 14.04.2006 року,
приблизно о 16.00 год. він на велосипеді їхав по вул. Ленкавського в
м.Івано-Франківську з рятувальної станції, де працює, На одному з подвір'їв,
побачив як складали цеглу знайомі: ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_2, тоді купили пляшку
горілки, яку розпили вчотирьох. Потім пішов по своїх справах, а приблизно о
18.30 год. коли їхав на велосипеді по вул. Ленкавського, біля повороту на
рятувальну станцію, знову зустрів ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_2 Всі троє хлопців
були сильно випивші. На прохання ОСОБА_2, дав йому велосипед, щоб поїхав та
купив пляшку горілки. Приблизно о 19.30 год., точної години не пам'ятає,
приїхав ОСОБА_2 і відразу за ним, через 2-3 хв. прибіг старший чоловік і почав
казати ОСОБА_2, щоб той віддав барсетку з документами і тоді він не буде
звертатися в міліцію. Також, в цей час під'їхала машина з працівниками міліції,
які затримали ОСОБА_2

З показань свідка ОСОБА_13 (т. 2 а.с. 21), оголошених в судовому засіданні
слідує, що на початку травня 2006 року до нього приходив чоловік, у якого
прийняв на металобрухт два металеві кутники та труби. За зданий металобрухт
заплатив цьому чоловіку гроші. Потім прийшов ОСОБА_4, який впізнав свої кутники
та трубу.

Вина підсудного ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується
також наступними дослідженими у судовому засіданні письмовими матеріалами
справи.

Так, з протоколу-заяви потерпілого ОСОБА_3 (т.1 а.с. 3) слідує, що
потерпілий звернувся в органи внутрішніх справ з повідомленням про те, що
14.04.2006 року приблизно о 19.00 год. в м.Івано-Франківську по вул.Мазепи
навпроти магазину «Сільпо», невідома особа відкрито викрала з автомобіля «Пежо»
його барсетку, в якій знаходилися гроші в сумі 240 грн. та документи.

Відповідно до протоколу медичного огляду №646 від 15.04.2006 року (т.1
а.с.10), ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп'яніння легкої степені.

З протоколу пред'явлення осіб для впізнання (т.1 а.с. 25) слідує, що свідок
ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_2, як особу, яка 14.04.2006 року на вул. Мазепи в
м.Івано-Франківську відкрито викрала барсетку з мікроавтобуса «Пежо» і з
викраденим втекла.

Згідно протоколу огляду місця події
від 21.04.2006 р. та план-схемою до нього (т.1 а.с. 52-53) встановлено та
оглянуто місце виявлення викраденої у потерпілого ОСОБА_3 барсетки - дачна
ділянка СГТ «За мир», що по вул. Ленкавського в м. Івано-Франківську.

Так, з протоколу добровільної видачі (т.1 а.с. 56) слідує, що потерпілий
ОСОБА_3 добровільно видав працівникам міліції викрадені у нього та в подальшому
повернуті йому свідком ОСОБА_5: барстетку, документи та гроші у сумі 3 гривні.

Протоколом огляду речових доказів від 21.04.2006 року (т.1 а.с. 57)
оглянуто та описано речові докази по справі - видані потерпілим ОСОБА_3
викрадені у нього барстетку, документи та гроші у сумі 3 гривні.

З протоколу пред'явлення осіб для впізнання від 16.05.2006 р.(т.1 а.с.
64-65) слідує, що свідок ОСОБА_11 вказав на ОСОБА_2, як особу, яка 14.04.2006
року приблизно о 19.10 год. біля дач СГТ «За мир» біжучи витягувала на ходу
щось з барсетки, яку тримала в руках, а потім перекинула цю барсетку через
огорожу на територію дачної ділянки.

Відповідно до протоколу очної ставки від 17.05.2006 р. (т.1 а.с.86-87),
свідок ОСОБА_11 підтвердив свої свідчення та прямо вказав на ОСОБА_2, як особу,
яка 14.04.2006 року приблизно о 19.10 год. біля дач СГТ «За мир» вела себе
підозріло, оскільки на бігу весь час озиралася, витягувала на ходу щось з
барсетки, яку тримала в руках, та перекинула дану барсетку через огорожу на
територію дачної ділянки.

Так, з протокол-заяви потерпілого ОСОБА_4 від 13.06.2006 року (т.1 а.с. 2),
слідує, що потерпілий звернувся в органи внутрішніх справ з повідомленням про
те, що в ніч з 12.05.2006 на 13.05.2006 року невідома особа таємно проникла на
подвір'я його будинкуАДРЕСА_2, звідки вчинила крадіжку металічних виробів.

Протоколом огляду місця події від 13.06.2006р. (т.1 а.с. 8) та план-схемою
до нього (т.1 а.с. 9) встановлено та оглянуто місце вчинення злочину -
огороджене парканом подвір'я будинку АДРЕСА_2.

З явки з повинною ОСОБА_2 (т.1 а.с. 6),
слідує, що ОСОБА_2 добровільно зізнався у тому, що в травні 2006 року проник на
подвір'я будинку АДРЕСА_2, звідки вчинив крадіжку арматури.

Відповідно до протоколу відтворення обстановки і обставин подій за участю
ОСОБА_2 від 14.06.2006 року та фототаблиці до цього протоколу (т.1 а.с. 35-39),
ОСОБА_2 відтворено обстановку та обставини вчиненого ним незаконного
проникнення на територію подвір'я будинку АДРЕСА_2.

З протоколу пред'явлення фотознімків осіб для впізнання від 13.06.1006 р.
(т.1 а.с.23), слідує, що свідок ОСОБА_13 вказав на фотознімок ОСОБА_2, як особи
яка на початку травня 2006 року приходила до нього і здала на металобрухт
металеві кутники та труби, які в подальшому ОСОБА_4 впізнав як такі, що були
викрадені з подвір'я його будинку.

Суд, дослідивши
всі зібрані по справі докази та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до
висновку, що вина підсудного ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованих йому злочинів
знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла та до іншого володіння
особи, а також за ч. 2 ст. 186 КК України, як
відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Невизнання вини підсудним ОСОБА_2 в пограбуванні потерпілого ОСОБА_3, суд
розцінює як намагання ухилитися від відповідальності за вчинений злочин, та
відкидає такі його свідчення, оскільки вони є суперечливими та такими, що
спростовані послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6, які
прямо вказали на підсудного ОСОБА_2, як на особу, яка відкрито викрала барсетку
ОСОБА_3 з мікроавтобуса «Пежо», а також показаннями свідка ОСОБА_11, який
вказав на ОСОБА_2, як особу, яка обшукувала барсетку, а потім викинула її на
територію дачі СГТ «За мир». Крім того, дані показання наведених потерпілого та
свідків узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_12, а також
дослідженими у судовому засіданні письмовими матеріалами справи.

Підстав для обмови підсудного ОСОБА_2
потерпілим ОСОБА_3, свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_11 - судом не встановлено.

Призначаючи покарання підсудному,
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_2, який
раніше неодноразово судимий, злочин вчинив під час невідбутої частини покарання
після умовно-дострокового звільнення, працює, позитивно характеризується, а
також обставини, що обтяжують і пом'якшують його покарання. Обставиною, яка
обтяжує покарання ОСОБА_2 - є вчинення злочину особою, яка перебувала в стані
алкогольного сп'яніння. Обставин, які пом'якшують його покарання - не
встановлено.

За таких обставин справи, суд
вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_2 неможливе без ізоляції
від суспільства, тому покарання
йому слід обрати в межах санкцій ч. 2
ст. 186 - у виді позбавлення, та ч. 1 ст. 162 КК України - у виді обмеження волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 20.05.2004 року був засуджений Галицьким
районним судом за вчинення злочину, передбаченого ч.
2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця
позбавлення волі, а 30.09.2005 року на підставі ст. 81 КК України - був
звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 19 днів. Таким чином, ці нові злочини ОСОБА_2 вчинив протягом
невідбутої частини покарання після умовно-дострокового звільнення, а тому, за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, до
покарання за знову вчинений злочин слід частково приєднати невідбуту частину
покарання за попереднім вироком.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст.186 КК
України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст.
162 КК України - 1
(один) рік обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК
України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим, призначити ОСОБА_2 покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі з
відбуванням у кримінально-виконавчій установі.

На
підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини
покарання за вироком Галицьким районного суду від 20.05.2004 року до призначеного
покарання, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання - 4 (чотири) роки 1 (один)
місяць позбавлення волі з відбуванням у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання обчислювати
з 13.06.2006 року - з дня затримання.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної
сили залишити раніше обраний - взяття під варту.

Речові докази по справі: барсетку, документи
ОСОБА_3 та гроші у сумі 3 гривні (т.2
а.с. 58-60) - повернути за належністю їх законному володільцю ОСОБА_3

На вирок може бути подана апеляція до
апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський
суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває
під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Л.Ю. Кишакевич