Справа №1-170-07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2007
року
Обухівський районний суд Київської області

в складі:

головуючого -
судді Ковальова Ю.О.

при
секретарі Тонкошкур Н.В.

за участю
прокурора Астапова B.C.

адвоката
підсудного ОСОБА_6

представника
потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Обухові кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, народився і фактично проживає в АДРЕСА_1,
зареєстрований у АДРЕСА_2, громадянин України, освіта повна загальна середня,
неодружений, працівник ТОВ „Рембудмонтаж", військовозобов"язаний,
раніше не судимий,

за ст.286 ч.2 КК
України,

встановив:

7 квітня 2007
року, близько 6 години, ОСОБА_1, керуючи власним автомобілем
"Нісан-Альмера", державний №НОМЕР_1, і рухаючись по автодорозі
Київ-Луганськ, порушив ряд заборон та вимог, відповідно передбачених
п.1.10.,п/п "б"п.2.3.,п/п „а" п.2.9. і п. 10.1. Правил
дорожнього руху України, а саме: знаходився у стані алкогольного сп"яніння
і не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її
зміну, відволікся від дороги і, не переконавшись у безпечності свого маневру,
змінив напрямок руху та виїхав на заборонене для руху транспортних засобів
узбіччя дороги, що напроти АЗС „Ліла" в м. Обухові Київської області, де
допустив зіткнення з належним ОСОБА_2 стоячим вантажним автомобілем
"Івеко", державний НОМЕР_2під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого двоє
пасажирів автомобіля під керуванням підсудного ОСОБА_4 та ОСОБА_5 травмувались,
кожен отримавши тяжкі тілесні ушкодження.

Свою вину в
цьому ОСОБА_1 повністю визнав. По суті скоєного та його наслідків пояснив суду,
що у вищевказаних часі та місці, керуючи зазначеним автомобілем, він у
нетверезому стані з власної необачності, тобто відволікшись від дороги,
допустив виїзд на узбіччя, де сталося зіткнення зі згаданим стоячим вантажним
автомобілем, внаслідок чого постраждали названі пасажири.

При такому
визнанні обвинувачення ОСОБА_1 клопотав про обмеження дослідження доказів по
справі його допитом.

Допитавши
підсудного, заслухавши присутнього представника одного з потерпілих щодо міри
покарання підсудному та вивчивши необхідні для постановления вироку матеріали справи, а також
впевнившись у правильності розуміння підсудним суті обвинувачення і правових
наслідків задоволення його клопотання та в добровільності й істинності його
зізнання, суд вважає недоцільним дослідження всіх інших доказів тих
вищевикладених фактичних обставин скоєного та його наслідків, які ніким не оспорювались.

При цьому, суд
дійшов висновку про доведеність винності ОСОБА_1 згідно обвинувачення, оскільки
з"ясовано, що він, як водій, дійсно порушив правила безпеки дорожнього
руху, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілим.

Тому він має
відповідати саме за ч.2 ст.286 КК України.

При обранні за
такої кваліфікації дій міри покарання суд зважає на ступінь тяжкості злочину і
на його наслідки та враховує ту обставину, яка обтяжує винність, що злочин
підсудним вчинено у стані алкогольного сп"яніння.

2

Водночас, у
відсутність інших обтяжуючих обставин суд виходить з таких пом"якшуючих та
інших конкретних обставин справи, як ранішу несудимість підсудного, визнання
ним своєї вини, сприяння цим розкриттю злочину, каяття підсудного, його
позитивну характеристикиу, зайнятість суспільно-корисною діяльністю, стан його
здоров"я після травмування у тій же дорожньо-транспортній пригоді,а також
необережний характер злочину і відшкодованість шкоди від його наслідків та
відповідну цьому позицію потерпілої сторон, яка на ізоляції підсудного від
суспільства не наполягала, поклавшись на розсуд суду, та цивільних позовів не
заявила.

В сукупності все
вищенаведене зумовлює вірність призначення покарання у вигляді позбавлення
підсудного волі на певний строк зі звільненням від його реального відбування
протягом певного іспитового строку та під певні обов"язки,а також з
одночасним додатковим покаранням у вигляді позбавлення підсудного права
керування транспортними засобами на певний строк.

Саме таке
покарання в даному випадку вбачається співрозмірним скоєному, його наслідкам та
особі винного і необхідним для його виправлення та для попередження інших
злочинів.

Понесені по
справі судові витрати, покладатимуться на підсудного.

Доля наявного
речового доказу вирішуватиметься судом за його правовою належністю.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винним у злочині, передбаченому ст.286 ч.2 КК України,та призначити покарання -
чотири роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними
засобами строком на один рік.

Застосувати
ст.75 КК України і звільнити засудженого від відбування призначеного основного
покарання з випробуванням, якщо він на протязі двох років іспитового строку не
вчинить нового злочину та виконає покладений на нього обов"язок.

Згідно ст.76 КК
України зобов"язати засудженого повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місць проживання та роботи.

Запобіжним
заходом засудженому до набрання вироком чинності залишити обраний - підписку
про невиїзд.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ГУ МВС
України в Київській області 176 грн.52 коп. у відшкодування судових витрат по
експертизі.

Речовий доказ:
автомобіль "Нісан - Альмера", державний №НОМЕР_1, що у власника,
залишити за належністю.

Вирок може бути
оскаржено в апеляційному порядку протягом 15 діб після проголошення.