Справа 333/3203/15-к
Провадження №1-в/333/149/15
УХВАЛА
Іменем України
22 травня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

лікаря - психіатра ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у режимі відео конференції, матеріали заяви головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
08.05.2015 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 .

У заяві зазначено, що ОСОБА_8 перебуває на диспансерному обліку в Комунальній установі «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з 17.08.2004 року з діагнозом: «Шизоафективний розлад, змішаний тип». В клінічній картині захворювання переважно афективна симптоматика з маячними ідеями шкоди, періодичною алкоголізацією, агресивними формами поведінки. 28.04.2009 року в стані неповної ремісії за висновком СПЕК в маніакально-подібному стані ОСОБА_8 скоїла злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, крадіжка швелерів із нержавіючої сталі зі складу ВАТ «ЗАлК» в кількості 52 одиниці, вагою 107 кг, чим спричинила заводу збитки. Після проведення судово-психіатричної експертизи 15.07.2009 року ОСОБА_8 була визнана такою, що неосудна, та постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2009 року до хворої застосовані примусові міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Рішення про продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку приймалося неодноразово, востаннє 09.12.2014 року. Протягом останніх 6 місяців ОСОБА_8 регулярно відвідувала лікаря-психіатра, однак від прийму підтримуючого лікування ухилялася. Періоди стабілізації психіатричного стану ОСОБА_8 медикаментозні, короткі, неякісні, у зв`язку з чим відзначаються часті загострення з афективно-параноїдною симптоматикою та аутоагрессією. Критика до хвороби і здійсненого правопорушення у ОСОБА_8 залишається вкрай формальною, реальних планів на майбутнє не має. Установка на щомісячне відвідування лікаря-психіатра в добровільному порядку у ОСОБА_8 відсутня. Згідно акта комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_8 страждає на тяжкий психічний розлад, являє собою соціальну небезпеку, у зв`язку з чим потребує продовження примусового заходу медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У судовому засіданні представник комунальної установи «Обласна психіатрична лікарня» та лікар-психіатр заяву підтримали та просили суд її задовольнити з підстав, викладених у цій заяві.

Прокурор та захисник проти задоволення заяви не заперечували.

Згідно ст.512 КПК України, участь ОСОБА_8 у судовому засіданні визнана необов`язковою.

Суд, заслухавши представника комунальної установи «Обласна психіатрична лікарня», лікаря-психіатра, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали заяви, вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , перебуває на диспансерному обліку в Комунальній установі «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з 17.08.2004 року з діагнозом: «Шизоафективний розлад, змішаний тип».

В клінічній картині захворювання ОСОБА_8 переважно афективна симптоматика з маячними ідеями шкоди, періодичною алкоголізацією, агресивними формами поведінки.

28.04.2009 року в стані неповної ремісії за висновком СПЕК в маніакально-подібному стані ОСОБА_8 скоїла злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, крадіжка швелерів із нержавіючої сталі зі складу ВАТ «ЗАлК» в кількості 52 одиниці, вагою 107 кг, чим спричинила заводу збитки.

Після проведення судово-психіатричної експертизи 15.07.2009 року ОСОБА_8 була визнана такою, що неосудна.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2009 року до ОСОБА_8 застосована примусова міра медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Рішення про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку приймалося неодноразово, востаннє 09.12.2014 року.

Протягом останніх 6 місяців ОСОБА_8 регулярно відвідувала лікаря-психіатра, однак від прийму підтримуючого лікування ухилялася. Періоди стабілізації психіатричного стану медикаментозні, короткі, неякісні, у зв`язку з чим відзначаються часті загострення з афективно-параноїдною симптоматикою та аутоагрессією. Критика до хвороби і здійсненого правопорушення залишається вкрай формальною. Реальних планів на майбутнє не має. Установка на щомісячне відвідування лікаря-психіатра в добровільному порядку відсутня. Згідно акта комісії лікарів-психіатрів хвора страждає на тяжкий психічний розлад, являє собою соціальну небезпеку, у зв`язку з чим потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру, як, зокрема, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно ч.2 ст.95 КК України продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Враховуючи викладене, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 , оскільки за висновком комісії лікарів-психіатрів остання за станом здоров`я потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.95 КК України, ст.ст.512, 514 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Заяву головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 6 місяців.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя ОСОБА_1