Справа № 161/6471/15-к
Провадження № 1-кп/161/319/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 18 травня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003100 від 28.11.2014, що надійшло з прокуратури міста Луцька 28.04.2015, з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нововолинськ Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- за ч.1 ст.366 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора підприємства «Румб» Фонд «Інвалідів Чорнобиля Волині» відповідно до контракту від 07.04.2009, укладеного з головою правління фонду «Інваліди Чорнобиля Волині» ОСОБА_6 , виконував обов`язки, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на вищевказаному підприємстві, тобто являвся службовою особою.
Так він, в червні місяці 2013 року, точної дати не встановлено, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , умисно, з метою подальшого передання ОСОБА_7 , склав завідомо неправдивий офіційний документ довідку про доходи №14 від 19.06.2013, а саме вніс в бланк даної довідки завідомо неправдиві відомості, про те, що ОСОБА_7 перебуває на посаді слюсаря на підприємстві «Румб» фонд «Інвалідів Чорнобиля Волині» та за період часу з грудня 2012 року по травень 2013 року отримав заробітну плату в загальній сумі 18 900 гривень, хоча в дійсності ОСОБА_7 на підприємстві «Румб» фонд «Інвалідів Чорнобиля Волині» не працював та такої заробітної плати не отримував. Заповнений бланк довідки ОСОБА_5 , завірив особистим підписом та круглою печаткою підприємства. В подальшому, ОСОБА_5 , знаходячись біля гіпермаркету «ТАМ-ТАМ» в м.Луцьку, по проспекту Соборності, 43, видав вищевказану довідку із завідомо неправдивими відомостями ОСОБА_7 .
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у складенні та видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України.
24.04.2015 між старшим прокурором прокуратури міста Луцька ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з угодою, ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст.366 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 1 (один) рік.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» щодо ОСОБА_5 , оскільки останній є потерпілим першої категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, що стверджується відповідним посвідченням.
Обвинувачений та захисник подане клопотання підтримали, прокурор поклався на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Згідно п. «е» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії» від 01.10.1996 № 392/96-ВР (зі змінами та доповненнями) амністія не може бути застосована до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.12.2011 ОСОБА_5 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України, на підставі ст. 1 п. е Закону України Про амністію від 08.07.2011 року.

З врахуванням зазначеного, оскільки 08.12.2011 до ОСОБА_5 було застосовано амністію, і він знову вчинив умисний злочин, тому положення Закону України «Про амністію у 2014 році» до нього не застосовуються.
Керуючись ч.3 п.1 ст. 314, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Угоду від 24.04.2015 у кримінальному провадженні №0003100 від 28.11.2014 про визнання винуватості, укладену між старшим прокурором прокуратури міста Луцька ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 1 (один) рік.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

ГОЛОВУЮЧИЙ