Справа № 461/9867/13-к
Провадження № 1-кс/461/94/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2014 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого прокуратури Галицького району м.Львова ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 29 березня 2013 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 28 березня 2013 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого прокуратури Галицького району м.Львова ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 29 березня 2013 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 28 березня 2013 року, відповідно до якої просить постанову про закриття кримінального провадження скасувати, оскільки вважає її незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, безпідставною, так як при її винесенні були порушені ч.2 ст.9 КПК України, ч.ч.1,2 ст.55 КПК України.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 доводи скарги підтримав з підстав, викладених у скарзі та додаткових поясненях.
Прокурор, який був присутній при розгляді скарги по суті, проти доводів скарги заперечив та пояснив, що постанова про закриття кримінального провадження від 29 березня 2013 року прийнята відповідно до норм чинного Кримінально-процесуального Кодексу України.
Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , думку прокурора, перевіривши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000084, приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.
В провадженні прокуратури Галицького району перебувало кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000084 від 28.03.2013 року, за заявою ОСОБА_3 щодо винесення суддею Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_7 , на думку заявника, завідомо неправосудного рішення від 11.03.2013 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого прокуратури Залізничного району м.Львова ОСОБА_8 від 18.02.2013 року про закриття кримінального провадження, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України.
Встановлено, що 18.02.2013 року старшим слідчим прокуратури Залізничного району м.Львова ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 11.02.2013 року, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні судді Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_9 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України.
01.03.2013 року ОСОБА_3 звернувся із скаргою до Залізничного районного суду м.Львова на постанову старшого слідчого прокуратури Залізничного району м.Львова ОСОБА_8 від 18.02.2013 року про закриття вказаного кримінального провадження.
За результатами розгляду скарги ОСОБА_3 11.03.2013 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого прокуратури Залізничного районного суду м.Львова від 18.02.2013 року про закриття кримінального провадження було відмовлено.
Також, в ході розгляду скарги встановлено, що постановою слідчого прокуратури Галицького району м.Львова ОСОБА_6 від 29.03.2013 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 за №0000084 від 28.02.2013 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.375 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.2 ч.1 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Разом з тим, при розгляді скарги судом не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про ознаки кримінального правопорушення, вчиненого суддею Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_7 .
Крім того, відповідно до ч.1 ст.124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.
Згідно ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Відповідно до ст.126 Конституції України, незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.
Окрім цього, пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України №8 «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 роз`яснено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження в будь який спосіб судових рішень, діяльності суддів щодо розгляду та вирішення передбаченим поза процесуальним порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом. Голови суддів та інші судді, які обіймають адміністративні посади в судах, органи суддівського самоврядування, кваліфікаційні комісії, Вища рада юстиції, органи та посадові особи законодавчої та виконавчої влади не мають повноважень перевіряти правовий зміст судових рішень.
Також, в ході розгляду скарги встановлено, що слідчим вжиті належні заходи для встановлення істини у кримінальному провадженні і прийняття законного рішення на підставі здобутих доказів, зокрема витребувано докази та долучено до матеріалів кримінального провадження, тощо.
Таким чином, якщо особа подає заяву про вчинення суддею такого кримінального правопорушення, при цьому судове рішення ухвалене суддею не переглянуте та не скасоване в апеляційному чи касаційному порядку, в ході проведення перевірки не встановлено жодних належних даних чи доказів на підтвердження обставин викладених у заяві ОСОБА_3 про злочин, а тому суд приходить до переконання, що слідчим прокуратури Галицького району м.Львова ОСОБА_6 досудове розслідування проведено повно та неупереджено, а на підставі отриманих в ході досудового розслідування даних прийнято правильне рішення про закриття цього кримінального провадження, тому в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.
Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого прокуратури Галицького району м.Львова ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 29 березня 2013 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 28 березня 2013 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку ст.395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_10