11-кп/775/275/2015(м)
241/856/15-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 12 травня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Мангуш Першотравневого району Донецької області, громадянина України, з освітою 8 класів, не працюючого, розлученого та маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючего за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 30.07.2012 року Першотравневим районним судом Донецької області за ст. 164 ч. 1 КК України до 120 годин громадських робіт;

2) 15 липня 2013 року Першотравневим районним судом Донецької області за ст. 389 ч. 2 КК України до 3-х місяців арешту, звільнився 29.11.2013 року, у зв`язку з відбуттям призначеного покарання,

засуджено за ч. 2 ст. 164 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 24.06.2008 року ОСОБА_8 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_7 , на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 400 гривень щомісяця, починаючи з 27.05.2008 року і до повноліття дитини.

Однак, ОСОБА_8 від сплати аліментів на утримання дитини з 30.11.2013 року злісно ухиляється, ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не знаходиться, живе за рахунок випадкових доходів, добровільної матеріальної допомоги дитині не надає, в результаті чого заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина за період з 30.11.2013 року по 28.04.2015 року становить 6786 гривень 46 копійок.

В апеляції обвинувачений вказує, що з вироком не згоден та має місце невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що вину визнав повністю, щиро розкаявся, потерпіла претензій до нього не має, заборгованість виплатив в повному обсязі. Стверджує, що має на утриманні непрацездатного, хворого батька. Наглядати за батьком окрім нього нікому. Вважає, що суд не врахував характеристики Мангушської селищної ради. Просить вирок змінити, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, вважав необхідним закрити кримінальне провадження на підставі п. 7 ст. 284 КПК України, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляції, потерпілу, яка підтримала апеляцію, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Призначаючи покарання, суд врахував, що ОСОБА_6 раніше двічі судимий, в т.ч. за ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, судимість не знята та погашена, вчинив злочин невеликої тяжкості, не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відніс щире каяття, визнання вини.

До обставин, що обтяжують покарання суд відніс рецидив злочину.

Покарання, призначене засудженому, відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки визначено в межах санкції ч. 2 ст. 164 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, конкретних обставин даної справи. На думку судової колегії, по своєму виду і розміру призначене покарання ОСОБА_6 є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Тому доводи апеляції стосовно того, що суд мав пом`якшити покарання ОСОБА_6 внаслідок того, що потерпіла претензій до нього не має, заборгованість виплатив в повному обсязі, має на утриманні непрацездатного, хворого батька, наглядати за батьком окрім нього нікому неспроможні.

З огляду на вищенаведене колегія суддів підстав для застосування відносно ОСОБА_6 ст. 75 КК України не вбачає.

Також колегія суддів відмічає, що дане кримінальне провадження не може бути закрите на підставі п. 7 ст. 284 КПК України, оскільки згідно ст. 477 КПК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 164 КК України не відноситься до справ приватного обвинувачення.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду ухвалений законно і обґрунтовано і підстав для його скасування або зміни немає, апеляція є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 12 травня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді: