Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Канигіної Г.В., Пошви
розглянувши в судовому засіданні 21
серпня 2008 року у м. Києві кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, та
касаційною скаргою представника цивільного відповідача на вирок Обухівського
районного суду Київської області від 26 березня 2007 року та ухвалу колегії
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області
від 29 серпня 2007 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
в с т а н о в и л а:
вироком

ІНФОРМАЦІЯ_1,

1955
року народження,

не
судима, -

- засуджена за ч. 1 ст. 366 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., за ч.
2 ст. 367 КК України виправдана;

ІНФОРМАЦІЯ_2,

1936
року народження,

не судимий, -

-
виправданий за ч. 2 ст. 367 КК України;

ІНФОРМАЦІЯ_3,

1972 року народження,

не судимий, -

-
виправданий за ч. 2 ст. 364 КК України.

Цим
же вироком частково задоволено позов законного представника потерпілого -
ОСОБА_4: стягнуто із ЗАТ АЕС “Київобленерго” 157 939 грн. 22 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди, 350 000 грн. - на відшкодування моральної
шкоди та 1000 грн. - на відшкодування витрат по наданню юридичної допомоги.

Ухвалою
колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської
області від 29 серпня 2007 року вирок відносно ОСОБА_1 в частині її засудження
за ч. 1 ст. 366 КК України в порядку ч. 2 ст. 365 КПК України скасований.
ОСОБА_1 звільнена від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням
строків давності. Кримінальна справа в цій частині закрита.

В
решті вирок залишено без змін.

ОСОБА_1
було визнано винною та засуджено за те, що вона, перебуваючи на посаді
інспектора енергонагляду електричних мереж Обухівського району, будучи
службовою особою, 27 грудня 2000 року, за місцем роботи, діючи умисно, внесла
до офіційного документу - наряду № 81 від 27 грудня 2000 року на
включення ТП 10/0,4 кВ та ЛЕП 10/0,4 кВ від ПЛ-10 кВ л-23 “пс Дачна-ТП339”, завідомо
неправдиві відомості про те, що укладено договір на постачання електроенергії
на дані електроустановки та, що технічні умови № 52 від 13 грудня 2000 року на
спорудження цих електроустановок виконані повністю, що не відповідало
дійсності.

У
квітні 2001 року за місцем роботи, діючи умисно, ОСОБА_1підробила офіційні
документи, які посвідчують виникнення правових відносин: договори на
користування електричною енергією між Обухівським РЕМ та споживачами ОСОБА_5,
ОСОБА_6 і ОСОБА_7, а також додатки до цих договорів, проставивши в цих
документах підписи від імені зазначених споживачів.

Крім
того, вона обвинувачувалася і в тому, що 27 грудня 2000 року, будучи службовою
особою, за місцем роботи за адресою: м. Обухів, вул. Жовтнева, 32, діючи з
необережності, неналежно, тобто не так, як того вимагають інтереси служби,
виконала службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, що виразились у
оформленні, підписанні та поданні на підпис керівництву Обухівського РЕМ наряду
№ 81 на включення електроустановок споживачів ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за
наявності порушень нормативних актів про введення в експлуатацію
електроустановок, невідповідності їх технічного стану, невиконанні технічних
умов, про що їй було достовірно відомо.

Недотримання
вимог нормативних документів, а в подальшому - неналежної експлуатації
електроустановок, відсутності технічного обслуговування та контролю за їх
технічним станом призвело до провисання дротів між опорами № 316 та № 317
ПЛ-10кВ Л-23 “пс Дачна-ТП339” в селі Нові Безрадичі Обухівського району.
Відстань від нижнього дроту до землі становила 4,4 м.

20 червня 2004 року малолітній ОСОБА_8, 1995 року народження, проходячи
біля вказаної лінії електропередачі, торкнувся рибальським вудилищем до дроту,
внаслідок чого зазнав ураження електрострумом, що спричинило тілесні ушкодження
у вигляді високовольтної травми, електроопіки четвертого ступеню голови,
тулуба, кінцівок 25 %, що призвело до вкрай тяжкого опікового шоку. Отримані
ОСОБА_8 тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за
критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

ОСОБА_2
обвинувачувався в тому, що, перебуваючи на посаді начальника Обухівського РЕМ,
був працівником державної установи, наділеним правом в межах своєї компетенції
пред'являти вимоги, а також приймати рішення, обов'язкові для виконання
фізичними та юридичними особами незалежно від їх відомчої належності та
підлеглості, тобто, здійснював функції представника влади. Крім того, він
здійснював керівництво трудовим колективом, тобто, обіймав посаду, пов'язану з
виконанням організаційно-розпорядчих обов'язків. Відповідно до примітки 1 до
ст. 364 КК України ОСОБА_2 був службовою особою.

28
грудня 2000 року, знаходячись за місцем роботи за адресою: м. Обухів, вул.
Жовтнева, 32, діючи з необережності, неналежно, тобто, не так, як того
вимагають інтереси служби, несумлінно виконав свої службові обов'язки, що
виразилось у підписанні наряду на включення електроустановок споживачів
ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, тобто, наданні дозволу на їх підключення до
електромережі РЕМ, за відсутності особи, відповідальної за електрогосподарство
останніх, що є порушенням Правил користування електричною енергією.

Внаслідок
неналежного виконання ОСОБА_2 своїх службових обов'язків, що виразилося в
неналежній експлуатації електроустановок споживачів, відсутності технічного
обслуговування та контролю за технічним станом, вони набули такого технічного
стану, що не відповідали вимогам Правил влаштування електроустановок -
провисання дротів.

Це
призвело до того, що 20 червня 2004 року малолітній ОСОБА_8, 1995 року народження,
проходячи під опорами електромережі, що веде до споживачів ОСОБА_6, ОСОБА_5,
ОСОБА_7, торкнувся рибальським вудилищем дроту електролінії, отримавши при
цьому електротравму, що потягла за собою тяжкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_3
обвинувачувався у тому, що, працюючи головним інженером Обухівського РЕМ,
будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище всупереч
інтересам служби, що виразилися в подачі напруги та допуску до експлуатації
електроустановок споживачів ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за наявності численних
порушень вимог нормативно-правових актів в галузі електроенергетики, не
дотримав умов для забезпечення надійної і безпечної експлуатації даних
електроустановок, належного технічного обслуговування.

В
результаті неналежної експлуатації електроустановок сталося провисання
електропроводів між опорами № 316 та № 317 і 20 червня 2004 року малолітній
ОСОБА_8 отримав високовольтну травму, що потягла за собою тяжкі тілесні
ушкодження.

У
касаційному поданні прокурор, який брав участь у розгляді справи в суді
першої інстанції, просить скасувати судові рішення, а справу направити на новий
судовий розгляд у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам
справи, що призвело до неправильного застосування кримінального закону.

На
думку прокурора, у справі є достатньо доказів, які свідчать про те, що ОСОБА_1
і ОСОБА_2 допустили службову недбалість, яка знаходиться у прямому причинному
зв'язку з тяжкими наслідками, що сталися з малолітнім потерпілим ОСОБА_8, а
ОСОБА_3 - зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки.

У
касаційній скарзі представник цивільного відповідача ЗАТ “АЕС “Київобленерго”
вважає, що судом неправильно визначений цивільний відповідач, який не
здійснював будівництва електромережі, на якій стався нещасний випадок, і не є
її власником.

Однак
судами не дано належної оцінки наявним у справі доказам з цього приводу, що
призвело до постановлення ними незаконних рішень в частині вирішення цивільних
позовів.

До
того ж, як йдеться у скарзі, посадові особи їх структурного підрозділу ОСОБА_1
і ОСОБА_2 виправдані за ч. 2 ст. 367 КК
України, а ОСОБА_3 - за ч. 2 ст. 364 КК України.

Представник
цивільного відповідача просить скасувати судові рішення в частині задоволення
цивільних позовів.

Заслухавши
доповідь судді, прокурора, який підтримав касаційне подання, представників
цивільного відповідача, які підтримали касаційну скаргу, пояснення ОСОБА_3,
який просив залишити касаційне подання без задоволення, пояснення представника
потерпілого - ОСОБА_4, який просив залишити без задоволення касаційну скаргу
представника цивільного відповідача, а стосовно касаційного подання він
покладається на розсуд суду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що касаційне подання і касаційна скарга підлягають частковому
задоволенню, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа -
направленню на новий апеляційний розгляд.

Згідно
зі ст. 377 КПК України ухвала апеляційного суду повинна містити докладні мотиви
прийнятого рішення, а в разі залишення апеляції без задоволення в ухвалі
апеляційного суду мають бути зазначені підстави, через які апеляцію визнано
необґрунтованою.

Ці
вимоги закону не дотримані апеляційним судом.

Як
свідчать матеріали справи, предметом розгляду апеляційного суду були апеляція
прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції і
доповнення до неї, та апеляційна скарга представника цивільного відповідача,
які за змістом фактично аналогічні касаційному поданню і касаційній скарзі
представника цивільного відповідача.

В
апеляції прокурора були наведені переконливі доводи про наявність
причинно-наслідкового зв'язку між діями ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і
отриманням потерпілим тілесних ушкоджень.

В
апеляції представник цивільного відповідача крім доводів, що ЗАТ “АЕС “Київобленерго”
не є власником джерела підвищеної небезпеки - лінії ТП 10/0,4 кВ і ЛЕП 10/0,4
кВ відПЛ-10 кВ Л-23 “пс-Дачна-ТП339”, - покликається водночас на відсутність причинно-наслідкового
зв'язку між отриманням електротравми і діями ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які,
як він зазначає, окрім всього, виправдані судом.

Однак
цим доводам апелянтів в ухвалі апеляційного суду не дано жодної оцінки і не
наведено конкретних доказів на їх спростування.

Натомість
апеляційний суд обмежився в ухвалі формальними фразами, що доводи апеляції
прокурора і апеляційної скарги представника цивільного відповідача є
безпідставними.

За
наведених обставин ухвала апеляційного суду не може залишатися в силі.

При
новому апеляційному розгляді належить дати ретельний аналіз доводам
апеляційного подання і апеляційної скарги і постановити рішення, яке б
відповідало вимогам закону.

Керуючись
ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційне
подання прокурора та касаційну скаргу представника цивільного відповідача
задовольнити частково.

Ухвалу
колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської
області від 29 серпня 2007 року по справі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 скасувати,
а справу направити на новий апеляційний розгляд.

С у д д і:

Верещак В.М. Пошва
Б.М. Канигіна Г.В.