Єдиний унікальний номер 725/3098/15-к
Номер провадження 1-кп/725/132/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.06.2015 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000159 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, учасника АТО, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

08 квітня 2014 року Хотинським РВК Чернівецької області ОСОБА_4 призваний на військову службу за мобілізацією та в складі команди направлений до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), що дислокується в АДРЕСА_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) №69 від 08 квітня 2014 року ОСОБА_4 зарахований до списків частини, всіх видів забезпечення і призначений на посаду номера обслуги 1 гаубичного артилерійського взводу 3 гаубичної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_2 .

Так, статтями 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, Незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Статтями 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Проходячи військову службу на вищевказаній посаді, у військовому званні «солдат», ОСОБА_4 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Разом з тим, 29 жовтня 2014 року біля 8 год. 30 хв. солдат ОСОБА_4 , через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, всупереч наведених вимог законодавства, не погоджуючи свої дії з командуванням та не одержавши дозволу командира (начальника) військової частини, з метою ухилитись від військової служби, самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_2 та вибув до місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.

16 лютого 2015 року солдат ОСОБА_4 добровільно прибув до військової частини НОМЕР_2 та продовжив проходження військової служби.

Таким чином, номер обслуги 1 гаубичного артилерійського взводу 3 гаубичної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем мобілізованим на особливий період, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 17, 127, 128, 131, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, 29 жовтня 2014 року біля 08 год. 30 хв. самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_2 , розташованої у АДРЕСА_2 та вибув до місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд до 16 лютого 2015 року, тобто понад один місяць.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердивши при цьому викладені в обвинуваченні фактичні обставини вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Просив суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведеною у повному обсязі і кваліфікує його дії як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад один місяць.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає те, що він активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся та є учасником АТО.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , раніше не судимий, повністю визнав вину, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаявся, на даний час вже звільнений з військової служби, суд вважає можливим застосувати положення ст..69 КК України та під час призначення покарання за вчинене кримінальне правопорушення перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини КК України за цей злочин, у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 65-67, 69 КК України ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, і за його вчинення призначити йому покарання із застосування ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700 грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_4 негайно.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1