04.08.2015 Справа № 367/2981/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені кримінальне провадженні по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Коцюбинське, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючий фахівцем сектору активних продажів на ПП «АктивТоргКріп» в м. Києві, військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, має на утриманні двох малолітніх дітей;
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,-
встановив:

30 березня 2015 року близько 15 години 20 хвилин, ОСОБА_6 керуючи технічно справним автомобілем «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїжджою частиною вулиці Соборна в м. Ірпені Київської області, поблизу будинку № 107, в напрямку м. Києва, в порушення п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі - ПДР України), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі» був неуважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, порушуючи вимоги п. 12.3 ПДР України, де вказано, що «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» та п. 18.1 ПДР України, відповідно до якого «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека» при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, що позначений горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України («зебра»), на якому перебувала, перетинаючи проїжджу частину зліва направо відносно напрямку руху керованого ОСОБА_6 транспортного засобу, пішохід ОСОБА_7 , негайно не вжив заходів для зменшення швидкості та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, внаслідок чого здійснив наїзд на неї. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 8/120 від 20 квітня 2015 року встановлено, що на трупі ОСОБА_7 виявлено наступні ушкодження: крововилив у м`які тканини лівої задньо-бокової поверхні голови з уламковим переломом підлягаючих кісток склепіння і основи черепа, забоєм головного мозку і крововиливами під його оболонки; забій черепа, крововилив у м`які тканини передньо-внутрішньої і зовнішньої поверхні правої гомілки в середній третині, дрібні садна тильної поверхні кистей і правої тазової ділянки на межі з черевною стінкою. Ушкодження утворились від контактування з тупими предметами і струсу тіла та, у своїй сукупності, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень у живих осіб, як небезпечні для життя на час заподіяння. Смерть потерпілої знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями і настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з уламковим переломом склепіння і основи черепа, забоєм головного мозку та крововиливами під його оболонки, що супроводжувалося зовнішньою кровотечею та аспірацією крові. Характер і розташування виявлених тілесних ушкоджень та пошкоджень на одязі з урахуванням даних матеріалів справи, свідчить про те що в момент первинного контакту з автомобілем потерпіла знаходилася у вертикальному чи близькому до нього положенні і контактувала з виступаючими частинами транспортного засобу і дорожнім покриттям. В крові трупа потерпілої виявлено 0,42 ‰ етилового спирту, що може відповідати незначному впливу алкоголю на організм живої людини (зазначена кількість алкоголю в крові може бути зумовлена і вживанням деяких безалкогольних напоїв: сік, квас, кефір, солодкі газовані напої тощо).

Грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 2.3 б), 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо - транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєному злочині визнав повністю, підтвердив обставини скоєння ним злочину викладені в обвинувальному акті. Показав, що 30.03.2015 р. близько 15 год. 10 хв. він їхав на своєму автомобілі «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Соборній в м. Ірпені. Напроти будинку № 107, дорогу позначену горизонтальною дорожньою розміткою («зебра»), переходили дві дівчини, яких він не помітив та здійснив на неї наїзд на одну із них, внаслідок чого остання загинула. Вказав, що відшкодував завдану потерпілій матерільну та моральну шкоду. У вчиненому обвинувачений щиро кається. Просить його суворо не карати, стверджує, що більше не стане на злочинний шлях. Також просив не позбавляти його права керувати транспортним засобом.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 показала, що про обставини загибелі дочки їй нічого не відомо. Обвинувачений повністю відшкодував їй завдану матеріальну та моральну шкоду. Претензій до нього вона не має. Просила не позбавляти ОСОБА_6 волі та права керувати транспортним засобом.
В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою вину, не оспорює докази зібрані по провадженню, відповідно до ст. 349 КПК України інші докази по провадженню суд зі згоди всіх учасників процесу не досліджує.
Органом досудового слідства дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ст. 286 ч. 2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 .
Обираючи міру покарання, суд враховує характер і ступень суспільної небезпечності скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, особу ОСОБА_6 та те, що він скоїв тяжкий необережний злочин.
Як особа, обвинувачений ОСОБА_6 за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, працює, має на утриманні двох малолітніх дітей 2011 р. н. та 2014 р. н.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд знаходить щире каяття в скоєнні злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд не вбачає.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому можливо, призначивши ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі, звільнити його від відбування покарання із випробуванням та із наданням іспитового строку. Суд вважає, що дане покарання у відповідності до ч. 2 ст. 65 КК України є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Цивільний позов по даному провадженню відсутній.

Понесені по провадженню судові витрати суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок обвинуваченого.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 судом не обирається.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання по цій статті у вигляді 5 - х (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання звільнити із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтись до органів кримінально-виконавчої системи для реєстрації.
Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави за проведення судових експертиз 1412 (одну тисячу чотириста дванадцять) грн. 64 коп.

Речові докази по провадженню: автомобіль «Ford Fiesta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській обл. повернути ОСОБА_6 . Два CD-R диски з відеозаписом дорожньо транспортної пригоди від 30.03.2015 р., які приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в даному провадженні.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 судом не обирається.
На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі 30 днів із моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1