1-кп/381/200/15
381/2647/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«21» липня 2015 року м. Фастів

Фастівський місьрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

№ 1 - КП /381/200/15

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000985 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , 1999 року народження, місяця - грудня, 15-го дня, уродженця міста Фастова Київської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , учня 1 курсу Фастівського Центру професійно-технічної освіти, не одруженого, українця, громадянина України, судимого,

13.05.2015 року вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України, з іспитовим строком тривалістю в один рік, тобто такого, що в силу ст. 89 КК України, має судимість,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , а також інших учасників судового провадження: потерпілого ОСОБА_7 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 , а також представника служби у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_10 , після засудження за крадіжку, повторно вчинив іншу крадіжку за таких обставин.

27.05.2015 року близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, у спосіб демонтажу за допомогою заздалегідь пристосованого знаряддя - пилки, повторно привласнив належну потерпілому ОСОБА_11 металеву опору з квадратного профілю 80х80 мм., довжиною 400 см., вартістю 460 грн. 40 коп., якою розпорядився на власний розсуд.

28.05.2015 року близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, у спосіб демонтажу за допомогою заздалегідь пристосованого знаряддя - пилки, повторно привласнив належну потерпілому ОСОБА_11 металеву опору з квадратного профілю 80х80 мм., довжиною 400 см., вартістю 460 грн. 40 коп., якою розпорядився на власний розсуд.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_12 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками крадіжки, вчиненої повторно.

Допитаний щодо кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_10 визнав себе винним повністю, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину, підтвердивши в судовому засіданні те, що він дійсно 27.05.2015 року близько 23 год. 00 хв., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_4 , з метою повернення боргу за рахунок викрадання чужого майна, скориставшись тим, що його ніхто не бачить, у спосіб демонтажу за допомогою пилки, яку приніс із собою, умисно привласнив металеву опору з квадратного профілю 80х80 мм., довжиною 400 см., якою розпорядився на власний розсуд.
Як далі пояснював обвинувачений, 28.05.2015 року близько 23 год. 00 хв., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , з метою повернення боргу за рахунок викрадання чужого майна, скориставшись тим, що його ніхто не бачить, у спосіб демонтажу за допомогою пилки, яку приніс із собою, умисноб ж привласнив металеву опору з квадратного профілю 80х80 мм., довжиною 400 см., якою розпорядився на власний розсуд.
Крім власних показань обвинуваченого ОСОБА_12 , його вина в крадіжці вчиненої повторно, підтверджується також і іншими дослідженими судом доказами, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що є фізичною особою - підприємцем і досить тривалий час працює у сфері Інтернет - провайдерів. У зв`язку з цим, близько одного року тому встановив металеві опори з відповідним обладнанням по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . 29.05.2015 року перебуваючи у селі Велика Офірна Фастівського району Київської області він виявив відсутність зазначених металевих опор, які були спиляні. У той же день зранку до нього зателефонував знайомий, який повідомив, що викрадені металеві конструкції знаходяться в будинку АДРЕСА_2 , де саме проживає ОСОБА_10 . Одразу після цього він звернувся до правоохоронних органів та повідомив про злочин.

Як видно з заяви про вчинений злочин, а також протоколу огляду місця події від 29.05.2015 року, потерпілий ОСОБА_7 звернувся до правоохоронних органів з повідомленням про злочин. При цьому оглядом ділянки дороги поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 та ділянки землі, що розташована поблизу домоволодіння АДРЕСА_4 в присутності понятих було зафіксовано відсутність двох металевих опор з квадратного профілю 80х80 мм., довжиною 400 см., кожна (а.к.п. 9, 10-12).

Як до того ж видно з протоколу огляду місця події від 29.05.2015 року, три металеві опори з квадратного профілю 80х80 мм., пофарбовані в сірий колір, довжиною 400 см., 200 см. та 200 см. відповідно, що належать потерпілому ОСОБА_7 були виявлені в присутності понятих на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , в якому проживає обвинувачений ОСОБА_10 (а.к.п. 14-16).

Вилучені під час огляду три металевих опори з квадратного профілю 80х80 мм., пофарбовані в сірий колір, довжиною 400 см., 200 см. та 200 см. відповідно, визнані речовими доказами (а.к.п. 17-18).
З досліджених в судовому засіданні довідок вартості викраденого у ОСОБА_7 майна видно, що вартість одного метру труби з квадратного профілю 80х80 мм., товщиною металу 3 мм., становить 115 грн. 10 коп. (а.к.п. 33).

З огляду на це визнавальні показання обвинуваченого ОСОБА_12 підтверджені наведеними вище доказами, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а тому суд визнає показання обвинуваченого щирими і поряд з іншими доказами кладе в основу свого рішення про його винуватість.

Отже, суд визнає показання обвинуваченого ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_7 , всі наведені вище протоколи слідчих дій з додатками, речові докази, довідка вартості викраденого майна та інші документи, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить спрямованість умислу ОСОБА_12 на вчинення крадіжки чужого майна.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 суд визнає його щире каяття, а також те що потерпілий, не мав до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру. Крім того, додатковою обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_12 , суд визнає вчинення ним злочину у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_13 покарання, суд згідно з вимогами ст.ст. 65 та 103 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості та умисним корисливим, що обумовлений вчиненням двох протиправних епізодів, його наслідки, дані про особи винного, який: судимий за крадіжку, нову крадіжку вчинив в період іспитового строку, проте, до вчиненого ним діяння поставився негативно та визнав вину, після вчинення злочину не допускав інших правопорушень, має нормальний стан здоров`я та загального розвитку, характеризується та навчається в цілому посередньо, належно себе поводить у побуті, і неналежно за місцем навчання, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, виховувався без батька.

Враховуючи тяжкість злочину, встановлені дані про особу обвинуваченого та інші вказані вище обставини кримінального провадження, у тому числі його умови життя та виховання, а також приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_12 в даному випадку можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі в межах її санкції (з урахуванням обмежень, встановлених ст.ст. 98, 102 КК України), оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину. Правових підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1, 75, 104 КК України суд при цьому не вбачає.

Остаточне покарання ОСОБА_13 має бути призначено в порядку ст. 71 КК України, оскільки обвинувачений вчинив новий злочин після постановлення вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2015 року, від відбування покарання призначеного за яким був звільнений з випробуванням в порядку ст.ст. 75, 104 КК України - невідбута частина покарання становить три роки позбавлення волі.

Зважаючи на доведеність обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні даного злочину, його репутацію, у тому числі попередню судимість за вчинення тяжкого злочину, обраний судом вид та розмір покарання із застосуванням ст. 71 КК України, він зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду (ризик переховування). Тому суд, приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, його вікові та психологічні особливості, рід занять, а також правила ст. 377 КПК України, вважає за необхідне обрати за клопотанням прокурора неповнолітньому ОСОБА_13 запобіжний захід тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, виконання процесуальних рішень суду, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1, 331, 368, 373-376, 394, 484, 485, 487 та 492 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_14 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2015 року та призначити ОСОБА_14 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на три роки та один місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з «21» липня 2015 року, взявши його під варту в залі судового засідання негайно.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- три металевих опори з квадратного профілю 80х80 мм., пофарбовані в сірий колір, довжиною 400 см., 200 см. та 200 см. відповідно, які передані на відповідальне зберігання (а.к.п. 17-18) повернути законному володільцю.

Обрати ОСОБА_13 запобіжний захід тримання під вартою, та до набрання вироком законної сили утримувати його у Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, про що негайно оповістити його батьків.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_15 БОНЧЕВ