Дата документу Справа № 332/8710/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/215/15
Єдиний унікальний № 332/8710/13-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 187 ч. 4 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15.06.2009 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 ,

за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у провадженні, на ухвалу колегії суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у провадженні, посилається на незаконність судового рішення, через невідповідність викладених у ньому висновків, фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому зазначає, що повертаючи обвинувальні акти, суд не врахував, що під час розгляду провадження попереднім складом суду, прокурором в порядку ст. 338 КПК України було змінено обвинувачення та складено новий обвинувальний акт, зокрема, уточнено раніше помилково зазначене прізвище ОСОБА_6 замість ОСОБА_6 , а тому суд повинен був розглядати змінений обвинувальний акт.

Вважає таким, що не відповідає дійсності і висновок суду про те, що у обвинувальному акті не зазначено спосіб, у який ОСОБА_7 заволодів пляшкою горілки потерпілого, оскільки слідчим зазначено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи спільний умисел на заволодіння взагалі майном потерпілого, обшукавши одяг потерпілого заволоділи майном останнього.

Крім того, вказує, що суд вийшов за межі наданих йому на даній стадії повноважень, перейшовши до оцінки викладених у обвинувальних актах обставин, які підлягають перевірки під час судового розгляду провадження, зокрема щодо наявності в діях обвинувачених кваліфікуючих ознак повторності та вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Також вказує, що нормами ч. 2 ст. 109 КПК України не передбачено вимог щодо обов`язковості зазначення у реєстрі матеріалів досудового розслідування моменту внесення відомостей до ЄРДР, прізвища, ім`я та по батькові, а також посади особи, яка проводила допит підозрюваних, потерпілих та свідків, а тому висновок суду в цій частині вважає необґрунтованим. Як, зокрема і висновок про не зазначення у реєстрі всіх процесуальних дій та рішень прийнятих в ході досудового розслідування, внаслідок не дослідження у підготовчому судовому засіданні матеріалів кримінального провадження. Крім того, вказує, що розписка підозрюваного щодо отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування передбачена законодавцем з метою підтвердження самого факту отримання цих документів, а тому враховуючи відсутність заперечень з боку обвинувачених щодо отримання копій вказаних процесуальних документів, з огляду на обрану відносно останніх міру запобіжного заходу, повернення обвинувальних актів вважає безпідставним.

Тому з огляду на вказане вважає, що будь-які порушення КПК України під час складання обвинувальних актів, які перешкоджали б призначенню кримінального провадження до судового розгляду відсутні, як зокрема не зазначені і в ухвалі Апеляційного суду Запорізької області від 26.11.2014 року, внаслідок цього просить ухвалу колегії суддів скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; захисника та потерпілого, які не просили скасувати ухвалу районного суду, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, який брав участь у провадженні, задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Ухвалою колегії суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2014 року обвинувальні акти по матеріалам кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повернуті прокурору для складання їх у відповідності до вимог КПК України.

Також вказаною ухвалою відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на два місяці, тобто до 23.02.2015 року.

Згідно ухвали, в обвинувальному акті зазначено, що 10.09.2013 року, приблизно о 22 годині 14 хвилин, ОСОБА_6 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись біля буд. 8-в по вул. Складській у м. Запоріжжі, діючи групою осіб з ОСОБА_7 , спричинили ОСОБА_10 тілесні ушкодження за наступних обставин.

У вказаний час ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , знаходячись на вул. Складській у м. Запоріжжі, побачивши потерпілого ОСОБА_10 прискорили ходу і біля буд. 8-в по вищезазначеній вулиці, скориставшись тим, що потерпілий зупинився, підійшли до останнього, після чого ОСОБА_11 наніс йому один боковий удар кулаком лівої руки в область щелепи, від якого ОСОБА_10 , впав на землю і знаходився у положенні сидячи. В цей час ОСОБА_7 , котрий діяв у групі з ОСОБА_6 наніс потерпілому ОСОБА_10 два прямих удари кулаком правої руки в обличчя. Не зупинившись на скоєному, ОСОБА_6 дістав із лівого карману надітої на ньому спортивної кофти складений ніж, взяв який у ліву руку наніс потерпілому ОСОБА_10 два удари, один з яких потрапив у задню частину гомілки, а інший у задню частину стегна, в результаті чого спричинили смерть останнього, завдавши йому, згідно висновку експерта № 3063 від 11.09.2013 року, одиночне сліпе колото - різане поранення правого стегна, в середній третині, з ушкодженням шкіри, підшкірної жирової клітковини, широкої фасції стегна, задньої групи м`язів правого стегна (двоголової і перетинчастої м`язів), практично з повним пересіченням стегнової артерії, що зумовило гостру крововтрату.

Крім того, 10.09.2013 року, приблизно о 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи намір на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, знаходячись біля буд. АДРЕСА_3 , діючи групою осіб з ОСОБА_7 , здійснили напад на потерпілого ОСОБА_10 за наступних обставин.

Так, приблизно о 22 годині 14 хвилин, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з метою заволодіння чужим майном, знаходячись по вулиці Складській у м. Запоріжжі, де побачили потерпілого ОСОБА_10 , прискорили ходу і біля будинку № 8-В по вищезазначеній вилиці, скориставшись тим, що потерпілий зупинився, підійшли до останнього, після чого ОСОБА_6 наніс йому один боковий удар кулаком лівої руки в область щелепи, від якого ОСОБА_10 впав на землю і знаходився у положенні сидячи. В цей час ОСОБА_7 , котрий діяв у групі з ОСОБА_6 з метою присікти можливі спроби потерпілого чинити будь - який опір, наніс йому два прямих удари кулаком правої руки в обличчя. Не зупинившись на скоєному, з метою заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_6 почав вимагати у ОСОБА_10 його мобільний телефон, на що у відповідь отримав відмову. Продовжуючи злочинні дії ОСОБА_12 дістав з лівого карману, надітої на ньому спортивної кофти складний ніж, який взяв у ліву руку, наніс потерпілому ОСОБА_10 два удари, один з яких потрапив у задню частину гомілки, а інший у задню частину стегна, в результаті чого спричинив потерпілому одиночне сліпе колото - різане поранення правого стегна, в середній третині, з ушкодженням шкіри, підшкірної жирової клітковини, широкої фасції стегна, задньої групи м`язів правого стегна (двоголової і перетинчастої м`язів), практично з повним пересіченням стегнової артерії, що зумовило гостру крововтрату, яке згідно висновку експерта № 3063 від 11.09.2013 року, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження. Подолавши волю потерпілого ОСОБА_10 чинити будь - який опір, ОСОБА_6 , з метою заволодіння його майном, почав обшукувати надітий на потерпілому одяг. В цей час ОСОБА_7 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , знаходячись поблизу і спостерігав за навколишнім оточенням, з метою подати ОСОБА_6 умовний знак у разі, якщо з`являться співробітники міліції або перехожі. Обшукавши одяг потерпілого ОСОБА_10 , у лівому грудному кармані надітої на ньому сорочки, ОСОБА_6 знайшов мобільний телефон Нокіа Х1-02, імей № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , заволодівши яким, він підвівся і показавши його ОСОБА_7 , вони покинули місце скоєння злочину, при цьому ОСОБА_7 , заволодів пляшкою горілки потерпілого, ємкістю 0,250 гр. Злочинними діями ОСОБА_6 і ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 було спричинено матеріальні збитки.

Під час підготовчого судового засідання колегією суддів встановлено, що обвинувальні акти та додатки до нього не відповідають вимогам КПК України, внаслідок зокрема неконкретності пред`явленого обвинувачення, чим порушено право обвинувачених на захист, при цьому судом зазначено наступне.

Так, в обвинувальному акті зазначено перелік майна потерпілого ОСОБА_10 , яким заволоділи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон Нокіа Х1-02, імей № НОМЕР_1 , № НОМЕР_3 та пляшка горілки потерпілого, ємкістю 0,250 гр. Однак, у формулюванні обвинувачення не зазначено вартість майна, у т.ч. кожної окремо, а лише, що злочинними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_10 були спричинені матеріальні збитки. Також, в обвинувальному акті не зазначено у якій спосіб ОСОБА_7 заволодів пляшкою горілки потерпілого.

Крім того, обвинуваченими за цим кримінальним провадженням є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , проте зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 наніс йому один боковий удар кулаком лівої руки в область щелепи, від якого ОСОБА_10 впав на землю і знаходився у положенні сидячі.
Також, прокурор в обвинувальному акті поставив за вину обвинуваченим скоєння злочину за попередньою змовою групою осіб, між тим не описав форми досягнення домовленості і їх зміст, розподілення ролей, зокрема, умовляння чи будь-які конклюдентні дії, тощо, а так само від кого вони виходили.

Крім того, дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент спричинення, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого. Між тим, в обвинувальному акті лише перелічені тілесні ушкодження, спричинені потерпілому ОСОБА_10 , однак відсутнє зазначення ступеня тяжкості спричинених тілесних ушкоджень та мотив скоєного ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину.

Відсутні в обвинувальному акті і повні відомості щодо судимостей ОСОБА_6 та відбуття ним покарання за попереднім вироком, оскільки не вказано чи відбув він призначене судом покарання, коли звільнився з місць позбавлення волі, та з яких підстав. Також, в обвинувальному акті взагалі відсутні відомості щодо наявності чи відсутності судимостей обвинуваченого ОСОБА_7 .

До обвинувального акту додані розписки обвинувачених про отримання ними копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, які, як було встановлено обвинувачені надали на ім`я слідчого СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_13 , що суперечить вимогам ст. 293 КПК України. Крім того, в розписках передбачена, проте відсутня кількість аркушів та номер кримінального провадження.

Крім того, в порушення вимог ст. 109 КПК України реєстр не містить даних щодо моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру судових розслідувань; у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені всі процесуальні дії і не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході розслідування, а також не зазначено їх реквізити, не відображено у повному обсязі хід та проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, зокрема не зазначені дані про початок досудового розслідування, роз`яснення підозрюваному його прав, відсутні дані про визнання осіб потерпілими та роз`яснення їх прав, повідомлення сторонам про відкриття матеріалів кримінального провадження, тощо.

Також, в порушення вимог ч. 3 ст. 283 КПК України у реєстрі відсутні дані про внесення прокурором відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про закінчення досудового розслідування. Не вказані у реєстрі і прізвище, ім`я та по батькові, а також посада особи, яка проводила допит підозрюваних, потерпілих та свідків.

Крім того, згідно обвинувального акту, 13.09.2013 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи намір на відрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих спонукань, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_4 , шляхом ривку, вихопили з рук потерпілої ОСОБА_14 , мобільний телефон Samsung Wave 2 GTS 8530, вартістю 3000 гривень, який належить останній, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли.

Також, ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим за скоєння корисливого злочину, судимість за який не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення і перевиховання не став і знову вчинив аналогічний злочин, за наступних обставин. 13.09.2013 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих спонукань, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_4 , шляхом ривку, вихопили з рук потерпілої ОСОБА_14 мобільний телефон Samsung Wave 2 GTS 8530, вартістю 3000 гривень, який належить останній, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли.

Між тим, всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України слідчий обмежився лише твердженням про вступ у попередню змову обвинувачених, не описавши при цьому форми досягнення домовленості, їх зміст, розподілені ролі тощо. Не зазначено слідчим і розмір шкоди завданої злочином потерпілій ОСОБА_14 .

Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим за скоєння корисливого злочину, судимість за який не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення і перевиховання не став і знову вчинив аналогічний злочин. Однак, в обвинувальному акті відсутні відомості щодо судимостей обвинуваченого ОСОБА_7 , що позбавляє можливості суд перевірити наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_7 такої кваліфікуючої ознаки, як повторність. Так само, взагалі відсутні відомості щодо наявності чи відсутності судимостей ОСОБА_6 .

Всупереч вимогам ст. 109 КПК України, реєстр не містить даних щодо моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру судових розслідувань; у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені всі процесуальні дії і не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході розслідування, а також не зазначено їх реквізити, не відображено у повному обсязі хід та проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, зокрема не зазначені дані про початок досудового розслідування, роз`яснення підозрюваному його прав, відсутні дані про визнання осіб потерпілими та роз`яснення їх прав, повідомлення сторонам про відкриття матеріалів кримінального провадження, тощо. Крім того, в реєстрі не вказані прізвище, ім`я та по батькові, а також посада особи, яка проводила допит підозрюваних, потерпілих та свідків. Всупереч ч. 3 ст. 283 КПК України, в наданому реєстрі відсутні відомості про внесення відомостей про закінчення досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, до обвинувального акту не додані розписки про отримання обвинуваченими обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а наявні лише розписки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , написані на ім`я слідчого СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України старшого лейтенанта міліції ОСОБА_15 , про отримання копії клопотання про застосування заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, що суперечить вимогам ст. ст. 291, 293 КПК України.

Таким чином, суд враховуючи вказані обставини, а також вказівки, викладені у рішенні суду апеляційної інстанції від 26.11.2014 року, яким попередній вирок у вказаному провадженні було скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції, повернув обвинувальні акти прокурору для приведення їх у відповідність до вимог КПК України.

Згідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті має зокрема, міститься виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими та правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

В зв`язку з цим, доводи прокурора про те, що неповнота викладення фактичних обставин скоєння злочину, а також правова оцінка правильності кваліфікації вчиненого не може бути підставою для повернення обвинувального акту, є необґрунтованими.

Як вбачається з обвинувального акту, у ньому, зокрема відсутня вартість майна потерпілого ОСОБА_10 , яким заволоділи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Також, в обвинувальному акті не зазначено у якій спосіб ОСОБА_7 заволодів пляшкою горілки потерпілого. Також, прокурор в обвинувальному акті поставив за вину обвинуваченим скоєння злочину за попередньою змовою групою осіб, між тим не описав форми досягнення домовленості і їх зміст, розподілення ролей, зокрема, умовляння чи будь-які конклюдентні дії, тощо, а так само від кого вони виходили. Крім того, дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент спричинення, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого. Між тим, в обвинувальному акті лише перелічені тілесні ушкодження, спричинені потерпілому ОСОБА_10 , однак відсутнє зазначення ступеня тяжкості спричинених тілесних ушкоджень та мотив скоєного ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину. Відсутні в обвинувальному акті і повні відомості щодо судимостей ОСОБА_6 та відбуття ним покарання за попереднім вироком, оскільки не вказано чи відбув він призначене судом покарання, коли звільнився з місць позбавлення волі, та з яких підстав. Також, в обвинувальному акті взагалі відсутні відомості щодо наявності чи відсутності судимостей обвинуваченого ОСОБА_7 .

За таких обставин колегія суддів вважає, що районний суд обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Під час належного складання обвинувального акту, слідчому необхідно виправити і інші недоліки, про які вказано в ухвалі районного суду.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні, залишити без задоволення, а ухвалу колегії суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2014 року в частині повернення обвинувальних актів по матеріалам кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, прокурору для складення їх у відповідності до вимог КПК України, без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4