захарчук С.В.ОСОБА_1
Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

1 березня 2011 року колегія суддів апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді : Андрушкевича С.З.

суддів : Захарчука С.В., Єрещенка А.М.

з участю прокурора: Філя С.В.

засудженого : ОСОБА_2

адвоката : ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за апеляціями прокурора та засудженого ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 18 листопада 2010 року.

Цією постановою задоволено подання начальника Житомирської виправної колонії (№ 4) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_2

встановила:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, засуджений 03.10.2002 року Фастівським районним судом Київської області за ст.ст. 152 ч.4, 153 ч.2, 155 ч.1, 156 ч.2, 70 КК України на 11 років позбавлення волі, відбуває покарання у

Початок строку:25.04.2002 року; кінець строку: 25.04.2013 року, ? строку відбув 25.07.2010 року, -

05.08.2010 року начальник Житомирської ВК (№ 4) направив вказане подання до Богунського районного суду.

Постановою судді від 09 вересня 2010 року відмовлено у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_2, на яку надійшла апеляція засудженого.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 03 листопада 2010 року постанову судді скасовано, а матеріали справи направлено на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі.

18.11.2010 року Богунським районним судом винесено постанову про звільнення засудженого від відбування покарання за вироком Фастівського районного суду Київської області від 03.10.2002 року умовно-достроково на 2 роки 5 місяців 7 днів.

22.12.2010 року постановою апеляційного суду справу щодо ОСОБА_2 повернуто суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 88, 349 КПК України у звязку з надходженням від засудженого заяв про ознайомлення з протоколом судового засідання, а також не повідомленням захисника ОСОБА_3 про надходження апеляції прокурора. У постанові вказано, що на неодноразові заяви ОСОБА_2 до Богунського районного суду про ознайомлення з протоколом судового засідання головуючий в справі, всупереч вимогам закону, вказував, що засудженого з протоколом судового засідання ознайомить апеляційний суд.

24.12.2010 року справа щодо ОСОБА_2 повертається до Богунського районного суду. Листами від 27.12.2010 року начальнику Житомирської ВК (№ 4) та листом без зазначення дати (а. с. 116) начальнику Менської ВК (№ 91), куди ОСОБА_2 етапований, головуючий по справі направляє копію протоколу судового засідання, на яку вказував засуджений. Розписок про ознайомлення з протоколом судового засідання не надійшло.

Згідно постанови суду, 05.08.2011 року адміністрація Житомирської ВК (№ 4) за погодженням зі спостережною комісією при виконавчому комітеті Житомирської міської ради звернулася до суду з спільним поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_2, посилаючись на те, що засуджений фактично відбув більше ніж три чверті призначеного йому покарання, під час відбуття покарання у ВК (№ 4) з листопада 2002 року допустив три порушення режиму тримання, з приводу чого мав одне стягнення, яке у встановленому порядку погашене. З 2005 року після проведених заходів виховного характеру змінив поведінку на краще. Працевлаштований на дільниці по розпилові деревини, приймає активну участь у благоустрої житлових і побутових приміщень, виконує обовязки бригадира, до праці ставиться добре, чотирнадцять разів заохочувався адміністрацією установи, вину у скоєному визнає, зі слів розкаюється.

В апеляціях:

прокурор просить постанову судді скасувати, справу провадженням закрити. Посилається на те, що відповідно до вироку Фастівського районного суду ОСОБА_2 засуджено за тяжкий злочин, вчинений щодо малолітньої дитини, що він в судовому засіданні 09.09.2010 року своєї вини не визнавав, а тому пояснення щодо визнання вини є не щирими, тобто судом ретельно не зясовано ставлення засудженого до вчиненого злочину, а також те, що він не приймав участі в самодіяльних організаціях УВП. Вказує на те, що у справі немає підтверджуючих наявність у засудженого документів відносно дитини. Прокурор вказує на відсутність у постанові суду часу, з якого буде відраховуватись строк умовно-дострокового звільнення.

засуджений ОСОБА_2 просить постанову суду змінити, у резолютивній частині додати вказівку про те, що по набранню постановою законної сили копію постанови направити голові спостережної комісії при Житомирській міській раді та Фастівському районному суду Київської області за місцем винесення вироку для долучення до матеріалів кримінальної справи. Мотивує свою вимогу вказівкою у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким.

На апеляцію прокурора надійшли заперечення засудженого, в яких він просить апеляційне подання прокурора залишити без задоволення, а постанову суду - без зміни, мотивуючи тим, що згідно внесених змін в КПК України та ЗУ „Про прокуратуру у ст. 37 прокуратура втратила право на внесення апеляційних подань і має право вносити апеляційні скарги. Посилається на те, що в судовому засіданні 18.11.2010 р. визнав свою вину у скоєному (а.с. 72-73). Засуджений пояснює, що в силу специфіки вчиненого злочину він не мав змоги приймати участь в самодіяльності установи, а також наявність у нього неповнолітньої дитини підтверджує копія характеристики з місця проживання (а.с. 52). Вказівка у постанові суду про відсутність часу, з якого буде відраховуватись строк умовно-дострокового звільнення, не може бути підставою для її скасування, оскільки суд виходив із фактичних обставин справи на момент винесення. Засуджений звертає увагу на те, що закрити провадження у справі не входить до компетенції апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про скасування постанови суду та новий розгляд справи, засудженого, який підтримав свою апеляцію та заперечував проти апеляції прокурора, адвоката, який підтримав апеляцію засудженого та заперечив проти апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляціях доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляції прокурора та засудженого ОСОБА_2 не підлягають задоволенню з таких підстав.

Засуджений ОСОБА_2 свою вину в судовому засіданні 18.11.2010 р. визнав повністю (а.с. 72), а визнання чи не визнання вини в судовому засіданні по кримінальній справі не впливає на слухання даної справи про умовно дострокове звільнення, оскільки вирок суду набрав законної сили і засуджений відбув ? частини покарання згідно закону.

Про наявність у ОСОБА_2 дітей свідчить копія характеристики з місця його проживання на а.с. 52, де вказано, що він має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5.

Не участь засудженого в самодіяльних організаціях УВП не є підставою для скасування постанови суду, оскільки згідно характеристики Житомирської ВК (№ 4) з самого початку був працевлаштований на дільниці по виготовленню камяної бруківки робітником, до праці ставився добре, приймає активну участь в благоустрої житлових і побутових приміщень відділення, виконує обовязки бригадира бригади № 65, до своїх обовязків ставиться сумлінно, 14 разів заохочувався адміністрацією колонії, у спілкуванні з представниками адміністрації колонії ввічливий, тактовний, заходи виховного характеру відвідує, реагує на них правильно, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу „Духовне відродження, завдання якої виконує, постійно відвідує релігійні зібрання в клубі та читає книги на релігійну тему. Згідно пояснень ОСОБА_2, в силу специфіки вчиненого злочину він не мав змоги приймати участь в самодіяльності установи

Посилання прокурора на відсутність у постанові суду часу, з якого буде відраховуватись строк умовно-дострокового звільнення, не впливає на суть рішення суду.

Апеляційні вимоги засудженого про зміну постанови суду у звязку з тим, що у ній потрібно зазначити про те, що по набранню постановою законної сили копію постанови направити голові спостережної комісії при Житомирській міській раді та Фастівському районному суду Київської області за місцем винесення вироку для долучення до матеріалів кримінальної справи, не підлягають задоволенню, оскільки це питання відноситься до компетенції органів, які виконують зазначене рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для закриття провадження у справі, виходячи із положень ст. 376 КПК України, у якій надано вичерпний перелік підстав для прийняття даного рішення, тому апеляція прокурора в цій частині також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції прокурора та засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м.Житомира від 18 листопада 2010 року про умовно дострокове звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання за вироком Фастівського районного суду Київської області від 03.10.2002 року без зміни.

Судді: