Справа №1418/2300/12
Провадж.№1/481/12/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2013 року Новобузький районний
суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді: Васильченко Н.О.,

за участю секретаря: Кічігіна Д.А.,

прокурорів: Грицюка Ю.А., Мезенцевої
В.А.,

захисників: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м. Емба
Мугоджарського району Актюбінської
області, українця, громадянина України,
маючого базову загальну середню
освіту, одруженого, маючого на
утриманні неповнолітнього сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, приватного
підприємця, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2, раніше не судимого в силу ст.
89 КК України,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 5
ст. 27, ч. 4 ст. 186 КК України -

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця смт.
Веселинове Миколаївської області,
українця, громадянина України, маючого
повну загально - середню освіту,
одруженого, маючого на утриманні
малолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5,
не працюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4
ст. 187 КК України -

ВСТАНОВИВ:

В середині жовтня 2011 року (точної
дати в ході досудового слідства
встановити не представилося можливим),
ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 знаходячись за
місцем проживання останнього АДРЕСА_1,
керуючись злочинним умислом,
направленим на напад з метою
заволодіння майном ПП «ОСОБА_18»,
вступили в злочинну змову. При цьому,
ОСОБА_3 працював водієм у приватного
підприємця ОСОБА_8, повідомив ОСОБА_7 та
ОСОБА_5 звичайний маршрут свого
автомобіля «Газель», державний
реєстраційним номер НОМЕР_1 та те, що
він перевозить в супроводі двох
експедиторів гроші та матеріально -
технічні цінності. Після цього ОСОБА_7,
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ще неодноразово
впродовж другої половини жовтня та
першої половини грудня 2011 року
підтримували зв'язок в телефонному
режимі та обговорювали умови
майбутнього нападу на вказаний
автомобіль з метою незаконного
заволодіння майном ПП «ОСОБА_18».

Приблизно 17-18 грудня 2011 року в
ході приготування до нападу, з метою
його забезпечення ОСОБА_5 та ОСОБА_7
придбали на ринку «Центральний» у м.
Миколаєві газовий балончик та дві
чорні в'язані шапки для себе, в яких в
подальшому зробили прорізи для очей
приготувавши таким чином маски.

Згідно здобутої між ними
домовленості та розподілу ролей
кожного, ОСОБА_3 знаходячись на роботі
та рухаючись на вказаному автомобілі
по маршруту Кривий Ріг - Миколаїв
автодорогою сполученням
Дніпропетровськ - Миколаїв в супроводі
двох експедиторів, мав зупинити
вказаний автомобіль за межами
населеного пункту в безлюдному місці, а
ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які мали рухатися на
іншому автомобілі вслід за ним,
скориставшись цим, мали підбігти до
автомобілю та користуючись
заздалегідь придбаними в'язаними
чорними шапками з прорізами для очей,
газовим балончиком та погрожуючи
пістолетом «KRAL ATMAKA» НОМЕР_5, калібру 9
мм, який належить ОСОБА_5, відкрито
заволодіти сейфом з грошима із
застосуванням насильства, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого або погрози такого
насильства.

27.12.2011р. у вечірній час ОСОБА_3 на
своєму автомобілі марки «Газель»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
перевозячи експедиторів ПП «ОСОБА_18» -
ОСОБА_10 та ОСОБА_11, котрі
супроводжували матеріальні цінності
та грошові кошти, виїхав з м. Кривий Ріг
та прямував до м. Миколаєва. В свою
чергу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на автомобілі
«Suzuki Liana», державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, який належить останньому,
рухалися вслід за автомобілем ОСОБА_3,
очікуючи на умовний знак з боку ОСОБА_3,
який за раніше досягнутою домовленістю
при розподілі ролей мав перед своєю
зупинкою для скоєння в подальшому
спланованого на відкрите викрадення
майна ПП «ОСОБА_18», декілька разів
увімкнути та вимкнути покажчики
повороту на своєму автомобілі.

27.12.2011р. близько 21-ї години ОСОБА_3,
діючи за заздалегідь досягнутою
домовленістю про відкрите викрадення
сейфу з грошима, подав ОСОБА_7 та ОСОБА_5
умовний знак покажчиком повороту та
для сприяння злочину і полегшення
досягнення злочинного результату
зупинив свій автомобіль НОМЕР_3 на 213 км
автодороги «Дніпропетровськ -
Миколаїв» біля с. Великоолександрівка,
Казанківського району, Миколаївської
області, біля знаку «Вас вітає
Великоолександрівська сільська рада»,
з метою заволодіння сейфом із
грошовими коштами. Одразу після цього
ОСОБА_5 та ОСОБА_7, продовжуючи спільний
злочинний намір з метою заволодіння
чужим майном з використанням
сльозоточивого газу та пістолету «KRAL
ATMAKA» НОМЕР_5, калібру 9 мм, який належить
ОСОБА_5, шляхом відчинення пасажирських
дверей автомобілю НОМЕР_4 з погрозою
застосування насильства, небезпечного
для життя та здоров'я, що проявилось у
вигляді погрози застосування зброї та
сльозоточивого газу відносно
експедиторів ОСОБА_10 та ОСОБА_11,
відкрито заволоділи чужим майном, а
саме - металевим сейфом, всередині
якого знаходились гроші в розмірі 76533
гривні та 22 000 доларів США ( що в
національній валюті України на день
скоєння злочину складало 175 758 гривень),
на загальну суму 252 291 гривня, які
належать громадянину ОСОБА_8.

Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_7 із
вказаним сейфом та грошима з місця
злочину зникли, та розпорядилися ними
за власним розсудом, сейф викинули, а
гроші розділили між собою та ОСОБА_3

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою
вину, у вчиненні злочину передбаченому
ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 186 КК України, визнав
повністю, в скоєному розкаявся, суду
пояснив, що дійсно восени 2011 року
ОСОБА_5, з яким він раніше працював у ПП
«ОСОБА_8 і якого звільнили з роботи
влітку 2011 року, пропонував йому
викрасти гроші, що були в сейфі після
розвезення товару в м. Кривий Ріг. На цю
пропозицію він відмовився,
сподіваючись, що цього не буде і ОСОБА_5
передумає. Через деякий час від ОСОБА_5
знову поступила пропозиція вчинити
пограбування, а саме викрасти сейф з
грошима, після чого він дав свою згоду.
Однак при цьому попередив ОСОБА_5, щоб
той його не з ким не знайомив і
подробиці пограбування йому не цікаві.
ОСОБА_5 повідомив, що від нього
вимагається лише зупинити машину та не
чинити опір, однак не виключає, що може
виникнути необхідність застосування
до нього декілька ударів. Зупинку
автомобіля після якої було викрадено
сейф, він здійснив вимушено на
пропозицію експедитора ОСОБА_11, після
того, як почала іскрити електрична
проводка під панеллю приборів. Зупинку
він здійснив біля дорожнього знаку
«Вас вітає Великоолександрівка» за
смт. Казанкою, і в цей час у нього
виникла думка, що це хороший привід для
здійснення пограбування. Він та
експедитор ОСОБА_11 почали роздивлятися
проводку під кермом, провід який
замкнув він вирвав та викинув на
підлогу. В цей час відкрилися
пасажирські дверцята і він подумав, що
з машини вирішив вийти ОСОБА_10, однак
почув вимогу відати сейф, тоді він
зрозумів, що це пограбування. Йому
наказали заглушити двигун, що він і
зробив, після чого почув звук
розпилення газового балончика і двері
зачинилися. Деякий час вони ще сиділи в
машині, після чого вирішили
зателефонувати керівництву та в
міліцію. Також бажає додати, що на
передодні пограбування ОСОБА_5
цікавився статурою ОСОБА_11, а ОСОБА_10
він знав. Просив суд суворо його не
карати, він повернув ПП «ОСОБА_18» 10 100
доларів США, злочин вчинив на прохання
ОСОБА_5, а не з метою заволодіння
грошима.

Допитаний в судовому засіданні
ОСОБА_5 свою вину, у вчинені злочину
передбаченому ч. 4 ст. 187 КК України не
визнає, а визнає ч. 2 ст. 187 КК України за
виключення змови з ОСОБА_3, пояснив, що
влітку 2011 року його було безпідставно
звільнено з роботи в ПП «ОСОБА_8», де він
працював експедитором. Крім того, йому
не виплати заробітну плату і вимагали
погашення боргу за втрату грошей в сумі
3000 доларів США, які він не брав. В цей
час його дружина перебувала в лікарні
очікуючи народження дитини, опинившись
в скрутному становищі, маючи
безпідставний борг та не маючи коштів
для утримання дружини та
новонародженої дитини, він вирішив
помститись ПП ОСОБА_8 за
несправедливість по відношенню до
нього. Він вирішив викрасти гроші, які
перевозили в автомобілі експедитори
після передачі товару по магазинах. Він
знав як здійснюється передача товару
та грошей, що гроші зберігаються в
сейфі автомобіля, який перевозить
товар. Також він неодноразово чув від
експедиторів, що у разі спроби
викрадення сейфу з грошима вони
опиратися не будуть і віддадуть сейф.
Знаючи це і маючи намір помститися, він
почав домовлятися з ОСОБА_3, який
працював водієм в ПП «ОСОБА_8», щоб той
зупинився десь у безлюдному місці, а
він зміг би заволодіти сейфом. ОСОБА_3
спочатку відмовлявся, але потім дав
свою згоду. Він сам спланував, яким
чином буде відбуватися напад, для цього
йому був потрібен пістолет, газовий
балончик та шапочки на обличчя йому та
ОСОБА_7 Отримавши згоду ОСОБА_7, вони на
«Центральному ринку» м. Миколаєва
придбали шапочки, в яких зробили отвори
для очей. За планом вимогу віддати сейф
повинен був озвучити ОСОБА_7, оскільки
його голос могли впізнати. Про те, що
він планує застосувати пістолет та
газовий балончик, нікому не говорив,
лише перед самим нападом повідомив
ОСОБА_7, що крадіжку грошей було ним
вирішено здійснити на зворотньому
шляху автомобіля з м. Кривий ріг до м.
Миколаїв 27 грудня 2011 року. До цього, 24
грудня 2011 року, він разом з ОСОБА_7 їхали
за автомобілем ОСОБА_3, але той не
зупинився. 27 грудня 2011 року проїхавши
смт. Казанку автомобіль ОСОБА_3 з
увімкненим правим поворотом зупинився
в безлюдному місці. Він з ОСОБА_7 який
був за кермом автомобіля «Сузуки
Ліана» і рухалися позаду зрозуміли, що
пора вчиняти напад, вимкнули фари,
під'їхали ззаду до автомобіля з грошима
на невелику відстань. Вдягли на голову
шапочки та ОСОБА_7 взяв газовий
балончик, а він зі своєї сумочки дістав
пістолет та дав ОСОБА_7. Після цього
ОСОБА_7 підійшов до автомобіля з боку
пасажирської двері, відчинив двері і
наказав віддати сейф. Один з
експедиторів почав ногою штовхати сейф
в бік дверей. Він підійшов, витяг сейф з
кабіни та відніс до автомобілю
«Сузуки». Після цього прийшов ОСОБА_7,
сів за кермо, вони розвернулися та
поїхали в напрямку смт. Казанка. В той
час як він поклав сейф в салон
автомобіля, побачив в салоні пістолет,
яким планувалося погрожувати і
зрозумів, що пістолет ОСОБА_7 з собою
для заволодіння сейфом не брав. Про те,
що ОСОБА_7 використав газовий балончик,
повідомив йому вже після пограбування
в автомобілі. Після цього вони,
зупинились в посадці, збили замок на
сейфі, забрали всі гроші з сейфу та
поїхали в м. Миколаїв в квартиру по вул.
Бутоми, де він залишив пістолет та
переночував. Через день його затримали
працівники міліції. Гроші були
передані ОСОБА_7 ОСОБА_3 за його (ОСОБА_5.)
вказівкою для того, щоб ОСОБА_3 мовчав.
Просив суд суворо його не карати та
застосувати до нього ст. 69 - 1 КК України.
Цивільний позов визнає повністю.

Потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив,
що 27 грудня 2011 року він на автомобілі
Газель разом з іншим експедитором
ОСОБА_11 та водієм ОСОБА_3 виїхав з
товаром по маршруту до м. Кривий Ріг. В
цей же день, ввечері, після того, як в
Кривому Розі вони віддали весь товар та
отримали усі гроші, які поклали в сейф,
що був в кабіні автомобіля, вони
виїхали з м. Кривий Ріг о 19 год. 30 хв. в
напрямку м. Миколаєва. Коли вони
проїхали смт. Казанку один, а потім
другий раз заіскрило під панеллю
приборів. ОСОБА_3 запитав чи зупиняти
автомобіль, ОСОБА_11 запропонував
зупинитись, щоб подивитись що
трапилося, лише проїхавши 5 - 7 км ОСОБА_3
в темному місці на узбіччі зупинив
автомобіль і почав дивитись разом із
ОСОБА_11 під панель приборів. В цей час
відчинились пасажирські двері і один
чоловік з пістолетом в руках з шапочкою
на голові з прорізами для очей направив
на нього пістолет і наказав віддати
сейф. Біля цього чоловіка стояв інший
також в шапочці, він вирішив
відвернутися від грабіжників, щоб ті не
подумали, що він їх роздивляється. Він
взяв з панелі автомобіля ключі та
відімкнув сейф від ніжки сидіння та
посунув ногою грабіжникам. Після того,
як один із грабіжників забрав сейф, він
почув звук розпилення газового
балончика, який інший грабіжник
довгенько розпилював, потім стало
пекти обличчя, ніс, очі. Додав, що в цей
день він крім грошей за товар отримав
борг по займу в сумі 22000 доларів США, які
він перерахував та поклав в сейф.
Зазначив, що гроші за товар, які він
отримував в день нападу також поклав у
сейф.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому
засіданні суду пояснив, що він
займається підприємницькою
діяльністю, торгує комп'ютерною
технікою. По напрямку Баштанка - Н.Буг -
Казанка - Кривий Ріг працював водієм
ОСОБА_3 на автомобілі «Газель» разом з
експедиторами - ОСОБА_10 та ОСОБА_11
Доставка товару здійснювалась в тому
числі у вівторок 27 грудня 2011 року. Перед
Новим роком торгівля пожвавішала та
щоденний виторг збільшився до 60-70 тис.
гривень. В цей день, 27 грудня він
домовився зі своїм знайомим з м. Кривий
Ріг, що той віддасть йому борг в сумі 22
000 доларів США. Про повернення боргу він
написав розписку, віддав її
експедитору ОСОБА_10 і наказав віддати
її в м. Кривий Ріг ОСОБА_13 в обмін на
гроші в сумі 22 000 доларів США. Потім він
дізнався, що на автомобіль «Газель»,
який рухався з грошима в м. Миколаїв, в
районі смт. Казанка здійснено напад та
викрадено сейф. Додав, що згідно
накладних, які були зібрані в магазинах
в які поставлялась техніка 27 грудня 2011
року, ОСОБА_10 отримав та поклав в сейф
76533грн. Також в сейфі були гроші в сумі 22
000 доларів США, які повернув йому
ОСОБА_13 зазначив, що сказати точно
скільки буде коштів в сейфі ніхто не
може, оскільки розраховувались
магазини не за той товар, який їм
привезли, а за той, що поставлявся
раніше. Підтвердив, що 31 грудня 2011 року
він отримав від дружини підсудного
ОСОБА_3 - ОСОБА_14 гроші в сумі 10100 доларів
США, яка пояснила йому, що це кошти, які
їй передали учасники розбою.

Потерпілий ОСОБА_15 в судовому
засідання суду пояснив, що 27 грудня 2011
року він на автомобілі «Газель» разом з
іншим експедитором ОСОБА_10 та водієм
ОСОБА_3 після передачі товару в магазин
та отримання грошей, які поклали в
сейф, виїхали з м. Кривий Ріг в напрямку
м. Миколаєва. Коли вони проїхали смт.
Казанку під панеллю приборів почало
іскрити. Водій ОСОБА_3 запитав чи треба
зупинятися, він сказав що необхідно
подивитись, що трапилось, однак ОСОБА_3
одразу не зупинився, проїхав декілька
кілометрів лише потім зупинився в
темному місці на обочині. Він почав
допомагати ОСОБА_3 дивитись під панель
приборів. В цей час пасажирські двері
відчинились і він побачив одного
чоловіка в масці, який вимагав віддати
сейф. Після цього ОСОБА_10 відімкнувши
від тросу сейф віддав його грабіжнику в
масці, а невідомий чоловік наказав
заглушити машину і бризнув один раз
сльозоточивим газом. Після чого
почувся звук автомобіля який
від'їжджає, і який поїхав в напрямку м.
Кривого Рогу. При отриманні грошей
велася накладна, яку разом з грішми
направляли до сейфу.

Вина підсудних ОСОБА_3 у скоєні
злочину, передбаченому ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст.
186 КК України і ОСОБА_5 у скоєні злочину,
передбаченому ч. 4 ст. 187 КК України, крім
їх особистих свідчень, знайшла своє
підтвердження поясненнями потерпілих:
ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_15, які були
отриманні в судовому засіданні;
оголошеними в судовому засіданні
свідченнями свідка ОСОБА_13 (том 1 арк.
спр. 173); свідка ОСОБА_16 (том 1 арк. спр. 76);
розпискою, в якій зазначено, що ОСОБА_8
отримав 31.12.2011р. гроші в сумі 10100 доларів
США в рахунок відшкодування шкоди ( том
1 арк. спр. 114); заявою ОСОБА_10 від 27.12.2011р.
(том 1 арк. спр. 3); протоколом огляду
місця події від 28.12.2011р. та фото
таблицею до нього ( том 1 арк. спр. 5-8);
накладною від 27.12.2011р. №342 ( том 1 арк.
спр. 23-25); протоколом огляду місця події
від 29.12.2011р. та фото таблицею до нього
(том 1 арк. спр. 47-49); протоколом огляду
місця події від 29.12.2011р. та фото
таблицею до нього (том 1 арк. спр. 51-54);
дослідженим у судовому засіданні
протоколом допиту ОСОБА_5 в якості
підозрюваного ( том 1 арк. спр. 70-71);
протоколом відтворення обстановки та
обставин подій за участю ОСОБА_3 ( том 1
арк. спр. 87-88); протоколом відтворення
обстановки та обставин подій за участю
ОСОБА_5 (том 1 арк. спр. 89-90); договором
позики від 10.01.2011р. ( том 1 арк. спр. 112-113);
висновком експерта №22 від 15.01.2012р. ( том
1 арк. спр. 143-145); висновком експерта №21
від 31.01.2012р. ( том 1 арк. спр. 158-161);
протоколом очної ставки між ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 від 01.03.2012р. ( том 1 арк. спр. 221-222);
протоколом очної ставки між ОСОБА_5 та
ОСОБА_7 від 01.03.2012р. (том 1 арк. спр. 223-224);
протоколом очної ставки між ОСОБА_3 та
ОСОБА_7 (том 1 арк. спр. 225); видатковими
накладними ( том 1 арк. спр. 242-256);
висновком експерта №2/42 від 02.03.2012р. (
том 2 арк. спр. 4-11).

Дослідженими судом доказами в їх
сукупності та взаємозв'язок вказує на
те, що ОСОБА_3 вчинив злочин
передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 186 КК
України, пособництво у вчиненні
відкритого викрадення чужого майна
поєднаного із застосуванням
насильства, яке не є небезпечним для
життя чи здоров'я потерпілого, вчинене
за попередньою змовою групою осіб у
великих розмірах, яке виразилося в
усуненні перешкод, що сприяло вчиненню
злочину іншими співучасниками, а
ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 4
ст. 187 КК України, як напад з метою
заволодіння чужим майном, поєднаний з
погрозою застосування насильства,
небезпечного для життя чи здоров'я
особи, яка зазнала нападу (розбій),
вчинений за попередньою змовою групою
осіб, спрямований на заволодіння чужим
майном у великих розмірах.

Посилання підсудного ОСОБА_5 на
те, що його умисел був направлений лише
на заволодіння грошима в сумі 60-70 тис.
гривень, спростовується його же
показами як під час досудового так і
під час судового слідства, що він мав
намір заволодіти всіма грошима, які
були в сейфі, а не частиною чи певною
сумою. Те, що сума грошей в сейфі не була
однаковою і постійно змінювалась не
оспорюється підсудними та
підтверджується показами потерпілих.

Наявність в руці під час нападу
пістолету у ОСОБА_7 підтверджується
показами підсудного ОСОБА_5 на
досудовому слідстві та під час
відтворення обстановки та обставин
події та свідченнями потерпілого
ОСОБА_10 і повністю спростовують
посилання підсудного ОСОБА_5 в ході
судового слідства, про те, що пістолет
ОСОБА_7 залишив в автомобілі.

По справі потерпілим ОСОБА_8
заявлений цивільний позов на суму
181628,90грн. Відповідно до позовних вимог
щодо ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_8
відмовляється.

Суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
оскільки сума матеріальної шкоди (за
відрахуванням частки, яка погашена
ОСОБА_3 - 10100 доларів США, що складає 80668,70
грн. по курсу НБУ) повністю
підтверджується матеріалами справи
(том 1 арк. спр. 111-114, 179, 242-256), показами
потерпілого ОСОБА_8

Оскільки кримінальна справа по
обвинуваченню ОСОБА_7 постановою суду
від 26.07.2013р. виділена в окреме
провадження та провадження зупинено,
матеріальні збитки спричиненні
викраденням ОСОБА_8 в сумі 181628,90 грн.
підлягає частковому задоволенню.

Таким чином з ОСОБА_5 слід
стягнути на користь ОСОБА_8 спричинені
йому викраденням коштів матеріальні
збитки в сумі 90814,45грн.

При вирішенні питання про
стягнення з підсудного ОСОБА_5
моральної шкоди завданої потерпілому,
який був позбавлений грошових коштів у
великому розмірі, суд бере до уваги
пояснення надані підсудним ОСОБА_5 про
визнання позову, характер та обсяг
душевних страждань потерпілого в силу
порушення нормальної роботи
підприємницької діяльності та укладу
його життя, їх тривалість, негативні
наслідки.

Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК
України, суд вважає, що розмір
моральної шкоди, яка підлягає
стягненню на користь потерпілого
ОСОБА_8 дорівнює 5 000 гривень та
підлягає стягненню з підсудного
ОСОБА_5.

При визначені виду та міри
покарання підсудним ОСОБА_3 у вчиненні
злочину передбаченому ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст.
186 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні
злочину передбаченому ч. 4 ст. 187 КК
України, суд враховує характер і
ступінь суспільної небезпеки скоєного,
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
виконувану роль у вчиненні злочину,
дані що характеризують підсудних. Суд
вважає, що вчинений підсудними злочин
відноситься до категорій тяжких та
особливо тяжких.

Підсудний ОСОБА_3 по місцю
проживання та роботи характеризується
позитивно, на обліку у лікаря
нарколога та психіатра не перебуває,
має на утриманні малолітню дитину.

Підсудний ОСОБА_5 по місцю
проживання характеризується з
позитивної сторони, на обліку у лікаря
нарколога та психіатра не перебуває,
має малолітнього сина, сестру -
інваліда.

Обставиною, що пом'якшує
підсудному ОСОБА_3 покарання є щире
каяття у скоєному, добровільне
відшкодування шкоди завданої злочином.

Обставиною, що пом'якшує
підсудному ОСОБА_5 покарання є часткове
визнання своєї вини.

Обставин, які обтяжують
покарання підсудним ОСОБА_3 та ОСОБА_5
судом не встановлено.

Враховуючи особу підсудного
ОСОБА_3, який скоїв тяжкий злочин, його
роль у вчиненому злочині, те що він
раніше не судимий, повністю визнав свою
вину, щиро розкаюється у скоєному,
позитивно характеризується за місцем
проживання, його сімейний стан, суд
приходить до переконання про
можливість призначення йому основного
покарання із застосуванням ст. 69 КК
України, нижче від найнижчої межі,
встановленої в санкції ч.4 ст.186 КК
України і вважає за необхідне
призначити йому покарання у виді
позбавлення волі, яке буде необхідне й
достатнє для його виправлення та
попередження нових злочинів.

На підставі ст. 91 КПК України з
підсудного ОСОБА_5 на користь
експертної установи підлягають
стягненню, оскільки були втрачені на
здійснення експертизи в сумі 714,84грн.,
як судові витрати (том 1 арк. спр. 140, 155,
том 2 арк. спр. 1).

Речові докази підлягають
вирішенню відповідно до ст. 330 КПК
України.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст.
186 КК України та із застосуванням ст. 69
КК України призначити покарання у
вигляді 6 років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_3 до набуття вироком законної
сили залишити у вигляді тримання під
вартою.

Строк відбуття покарання
засудженому ОСОБА_3 вираховувати з
моменту його затримання, тобто з
20.07.2012р., зарахувати в строк відбування
покарання термін перебування під
вартою з 29 грудня 2011 року по 19 липня 2012
рік (включно).

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні
злочину передбаченого ч. 4 ст. 187КК
України та призначити покарання у
вигляді 8 років позбавлення волі з
конфіскацією 1/3 частини майна, яке
належить йому на праві власності.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_5 до набуття вироком законної
сили залишити у вигляді тримання під
вартою.

Строк відбуття покарання
засудженому ОСОБА_5 вираховувати з
моменту його затримання, тобто з
20.07.2012р., зарахувати в строк відбування
покарання термін перебування під
вартою з 30 грудня 2011 року по 19 липня 2012
рік (включно).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_8 90814,45грн. (дев'яносто тисяч
вісімсот чотирнадцять гривень сорок
п'ять копійок) матеріальної шкоди та 5000
гривень 00 коп. (п'ять тисяч гривень)
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
науково - дослідного експертно -
криміналістичного центру УМВС України
в Миколаївській області - 714,84грн., як
судові витрати (том 1 арк. спр. 140, 155, том 2
арк. спр. 1).

Речові докази по справі:

- пістолет «KRAL ATMAKA» НОМЕР_5,
калібру 9 мм, який зберігається в камері
схову Казанківського РВ УМВС України в
Миколаївській області - знищити;

- металевий сейф, який було
вилучено в ході огляду місця події
29.12.2011р. і який зберігається в камері
схову Казанківського РВ УМВС України в
Миколаївській області - повернути за
належністю ОСОБА_8;

- автомобіль НОМЕР_3, який належить
засудженому ОСОБА_3 передати його
дружині ОСОБА_17 за належністю.

На вирок може бути подана
апеляція до Апеляційного суду
Миколаївської області протягом 15 діб з
моменту його проголошення, а
засудженими з моменту отримання копії
вироку.

Суддя Новобузького районного
суду

Миколаївської області
Н.О.
Васильченко