У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Федченка О.С.,

суддів

Вус С.М., Таран Т.С.,

розглянувши
в судовому засіданні в м. Києві 8 липня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на судові рішення щодо нього,

в с т а н о в и л а:

вироком Антрацитівського міськрайонного
суду Луганської області від 6 травня 2006 року засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше двічі судимого, останній раз

12 травня 2000 року за ч. 1 ст. 229-1,

ч. 2 ст. 229-6 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення
волі,

за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 317 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення меш
суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 призначено остаточне покарання у виді
позбавлення волі на строк 4 роки.

Цим вироком засуджено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, щодо яких касаційного подання та скарг не
надходило.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 22 грудня 2006 року вирок
щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 21 листопада 2005 року надав свою квартиру,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_4 для виготовлення наркотичних
засобів, придбав разом з ним компоненти для виготовлення психотропної речовини
та виготовив без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину,
виготовлену із псевдоефедрина, в перерахунку на суху речовину вагою 0,014 гр.,
яку в цей же день було вилучено працівниками правоохоронних органів.

Крім того, ОСОБА_1 4 грудня 2005 року приблизно о 21 годині 30 хвилин у м. Свердловську Луганської
області, за попередньою змовою з ОСОБА_2, ОСОБА_3, застосовуючи до ОСОБА_7
насильство, яке не є небезпечним для її життя та здоров'я, відкрито заволодів
її майном на загальну суму 848,90 грн.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 вказує на те, що його безпідставно
визнано винним у вчиненні інкримінованих злочинів. Стверджує, що під час
досудового та судового слідства були порушенні норми кримінально-процесуального
закону, зокрема право на захист, оскільки його не було ознайомлено з
пред'явленим обвинуваченням та матеріалами справи, відмовлено в задоволенні
клопотання про надання захисника, незаконно проведено обшук квартири. Також вказує, що суд не дав належної оцінки
тому, що його обмовив ОСОБА_3, а він
особисто давав визнавальні показання під психологічним та фізичним
тиском працівників правоохоронних
органів.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені
у касаційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 з приводу того, що його
безпідставно притягнено до кримінальної відповідальності за інкриміновані йому
злочини є непереконливими.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому
злочинів грунтується на доказах, які повно і об'єктивно досліджені судом першої
інстанції та перевірені апеляційним судом. Наявним доказам дана правильна
юридична оцінка.

Посилання засудженого ОСОБА_1 у скарзі на неправдивість
показань ОСОБА_3 є безпідставними, оскільки його показання послідовні,
підтверджуються іншими доказами, і даних про те, що він обмовив ОСОБА_1
немає.

Не ґрунтуються на матеріалах справи і твердження у
касаційній скарзі засудженого про те, що йому незаконно відмовлено у
задоволенні клопотання про надання захисника.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 вказаних
клопотань не заявляв як під час досудового слідства, так і в судовому
засіданні.

Також є необґрунтованими і доводи скарги засудженого ОСОБА_1 з приводу того, що під час
досудового слідства до нього застосовувались недозволені методи ведення
слідства та незаконно проведено обшук, оскільки посилання ОСОБА_1 з цього
приводу були предметом перевірки суду, і з наведених у вироку мотивів визнані
безпідставними (т. 1 а.с. 195-198, т. 3 а.с. 244-245).

Спростовуються матеріалами справи і посилання в
касаційній скарзі засудженого з приводу того, що його не ознайомлено з
пред'явленим обвинуваченням та матеріалами справи, оскільки ОСОБА_1 були
вручені копії постанов про притягнення його в якості обвинуваченого, а також
після закінчення досудового слідства ознайомлено з матеріалами справи. Крім
того, суд, задовольнивши його клопотання, також надав для ознайомлення матеріали справи (т. 1 а.с. 278-279, 295; т.
3 а.с. 217-128, 182, 332, 369).

Перевіркою матеріалів справи істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які були б підставою для зміни або
скасування судових рішень, у справі не виявлено.

Таким чином, колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, не вбачає підстав для призначення справи до касаційного розгляду з
повідомленням зазначених у ст. 384 КПК України осіб.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями
394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити в задоволенні касаційної скарги засудженого
ОСОБА_1

с у д д і:

Федченко О.С. Вус С.М. Таран Т.С.