11-кп/775/263/2015(м)
264/2127/15-к

А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д Д О Н Е Ц Ь К О Ї О Б Л А С Т І
________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду

Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні 23 червня 2015 року в місті Маріуполі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 14 травня 2015 року

В С Т А Н О В И Л А :

8 травня 2015 року до Іллічівського районного суду міста Маріуполя надійшла заява засудженого ОСОБА_6 щодо заміни не відбутої частини кримінального покарання у виді 4 років позбавлення волі за вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 29 жовтня 2014 року більш м`яким.

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 14 травня 2015 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 відмовлено.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що за положеннями частини 3 статті 82 КК України заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджена особа стала на шлях виправлення. Однак, на даний час, як зазначив суд першої інстанції, засуджений має три стягнення, останнє з яких не погашено у встановленому законом порядку.

Засуджений ОСОБА_6 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, засуджений вказує, що відмовляючи у задоволенні його заяви, суд першої інстанції не перевірив факти накладання стягнень та строки їх погашення. Між тим, відповідно до довідки слідчого ізолятору, де він відбуває покарання, останнє його стягнення було погашене у квітні місяці 2015 року, оскільки строк погашення обчислювалось з жовтня місяця 2014 року та за хорошу поведінку достроково, через 6 місяців було зняте.

При таких обставинах, поросить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати до нього положення статті 82 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційної скарги, міркування прокурора про і законність ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали судового провадження і, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Єдиний унікальний № 264/2127/15-к Суддя суду першої інстанції ОСОБА_7

Провадження № 11кп/775/263м/15 Доповідач ОСОБА_1

Категорія 82 КК України

Як вбачається з матеріалів судової справи, суд першої інстанції, розглянувши заяву засудженого ОСОБА_6 по суті, дослідивши надані матеріали та, з`ясувавши обставини справи, дійшов цілком обґрунтованого і законного висновку про відсутність підстав, передбачених законом, для задоволення заяви засудженого ОСОБА_6 .

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і вважає його законним та правильним.

Постановляючи за результатами судового розгляду заяви ухвалу, суд першої інстанції достатньо повно мотивував своє рішення з викладанням своїх суджень та міркувань щодо підстав, вказаних у заяві, з посиланням на норми закону.

Так, відповідно до частини 3 статті 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до загальних положень виправлення включає такі критерії, як примірна поведінка засудженого в період відбуття покарання та сумлінне ставлення до праці. Примірна поведінка може висловлюватися у свідомому виконанні засудженим усіх вимог відбування покарання, дотриманні правил внутрішнього розпорядку, участі самодіяльних організація установи, культурних та спортивних заходах, акуратному виконанні доручень тощо.

Сумлінне ставлення до праці висловлюється в активній участі в суспільно-корисній трудовій діяльності, в перевиконанні норм виробітки, дбайливому ставленні до обладнання, суворому дотриманні правил з техніки безпеки тощо.

Підтвердженням про наявність зазначених критеріїв свідчать заохочення, отримані під час відбування засудженими особами кримінального покарання.

Як вбачається з матеріалів судової справи щодо засудженого ОСОБА_6 , він на день звернення до суду першої інстанції, відбув половину призначеного кримінального покарання, як це передбачене законом.

Проте, за весь час перебування та відбування ним кримінального покарання в слідчому ізоляторі адміністрацією характеризується задовільно, оскільки мав порушення вимог встановленого режиму та правил внутрішнього розпорядку, за що на нього тричі накладалися стягнення правами начальника цієї установи, одне з яких, як на день судового розгляду суду першої інстанції, так і апеляційної, не погашене і не зняте у встановленому порядку, заохочень не має, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка.

Більш того, наявність у засудженого ОСОБА_6 хоч і погашених дисциплінарних стягнень, на думку колегії суддів, безумовно свідчить про його схильність до вчинення порушень.

Таким чином, для застосування положень статті 82 КК України і вирішення питань заміни кримінального покарання повинні бути наявними, залежні один від одного, підстави для цього.

Як встановлено в ході судового розгляду в суді першої інстанції, так в ході перевірки в апеляційній інстанції сукупність підстав для заміни кримінального покарання у виді позбавлення на більш м`яке у засудженого ОСОБА_6 відсутня.

Отже, недотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку протягом всього строку відбування покарання, невиконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації

органів кримінально-виконавчої системи свідчить про несумлінну поведінку засудженого, що перешкоджає застосуванню відносно нього положень статті 82 КК України.

З огляду на вказане, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_6 дійшов обґрунтованого висновку про неможливість

заміни йому не відбутої частини покарання більш м`яким, внаслідок не доведення ним свого виправлення.

Апеляційні твердження засудженого ОСОБА_6 про зняття останнього стягнення не беруться до уваги, як такі, що не підтверджені матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів за результатами перевірки не знаходить законних підстав як для задоволення апеляційних вимог засудженого ОСОБА_6 , так і для скасування судового рішення, вважаючи його таким, що відповідає положенням кримінального та кримінального процесуального законів.

Керуючись статтями 404,405,407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 14 травня 2015 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про заміну не відбутої частини кримінального покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання її копії.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3