Справа № 484/499/15-к
Провадження: № 1-кп/484/65/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2015р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

при секретарі: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000010, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мостове Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, українця, одруженого, що має вищу освіту, працює начальником дільниці філії Миколаївська ТОВ «Віп-Трейдер», що проживає та зареєстрований по АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України;

учасники судового провадження:

прокурор: - ОСОБА_4

обвинувачений: - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014р., точна дата судом не встановлена, ОСОБА_3 , перебуваючи на своєму робочому місці вирішив здійснити порубку дерев у полезахисному насадженні на території Довгопристанської сільської ради Первомайського району на ділянці надр Західно-Лащівська, яке відповідно до ст.. 19 Земельного кодексу України відноситься до земель сільськогосподарського призначення, несільськогосподарських угідь. Виконуючи задумане, за допомогою бензопили обвинувачений здійснив незаконну порубку 16 дерев: 7 дерев породи ясен діаметром у корі біля шийки кореня 20см, 41см, 14см, 13см, 40см, 42см та 43 см та 9 дерев породи клен, 6 з яких діаметром у корі біля шийки кореня по 7 см кожне, а 3 по 10 см кожне.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 завдав шкоди довкіллю та істотного матеріального збитку державі на загальну суму в 16384,94грн.

Зі спиляних дерев обвинувачений за допомогою бензопили відокремив гілки, а стовбури розпиляв на окремі частини та передав до Довгопристанського дитячого садка для опалення приміщення.

10 лютого 2015року між прокурором та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч.2 ст.468 КПК України, при вирішенні якої згідно ст. 470 КПК України враховані такі обставини, як щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування в повному обсязі завданої державі майнової шкоди, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивну характеристику за місцем роботи.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення; кваліфікації дій за ст. 246 КК України; узгодженого покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із застосуванням ст..69 КК України в частині призначення додаткового покарання без конфіскації незаконно здобутого; наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України; наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України, та щодо наслідків умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угод про визнання винуватості дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження суд дійшов слідуючого.

Згідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у незаконній порубці дерев у захисних насадженнях, що заподіяло істотної шкоди, отже у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд під час судового засідання переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.4 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін, можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є очевидною, оскільки ОСОБА_3 працює.

Обираючи покарання обвинуваченому в межах санкції ст. 246 КК України із застосуванням ст.. 69 КК України без призначення додаткового покарання, яке в санкції ст. 246 КК України передбачене як обов`язкове, суд враховує, що сторонами узгоджено міру покарання для ОСОБА_3 , яка є достатньою для його виправлення та перевиховання, відповідає загальним засадам призначення покарання та характеристиці особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи, вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, те, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку про те, що угода про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд;-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 лютого 2015 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, та призначити йому узгоджену міру покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 (однієї тисячі сімсот) грн. із застосуванням ст.. 69 КК України відносно додаткового покарання без конфіскації незаконно здобутого.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: