ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3200/15-к
Провадження № 1-кс/210/499/15

"24" липня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області старший лейтенант міліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором прокуратури Дзержинського району ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001958 від 22 липня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відносно особи:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, українець, не одружений, освіта середня, не працюючий, мешкає та зареєстрований АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-09.04.2013 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців позбавлення волі;
-23.05.2013 року Центрально - міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.. 70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш тяжкого більш тяжким за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09.04.2013 року до відбуття визначити 1 рік 6 місяців позбавлення волі;
- 26.06.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.. 70 ч. 4 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 23.05.2013 року, до відбуття визначити 2 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнився 20.06.2014 року на підставі ухвали Казанського районного суду Миколаївської області від 12.06.2014 року згідно ст.. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.;
В С Т А Н О В И В :
24 липня 2015 року до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області старший лейтенант міліції ОСОБА_4 , із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання відповідає вимогам ст.. 183, 184 КПК України.

Із матеріалів досудового розслідування встановлено, що 21.07.2015 року близько о 12 години 10 хвилин ОСОБА_5 , разом із своїм знайомим ОСОБА_6 діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, маючи злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення проходили повз подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де звернули свою увагу на потерпілу ОСОБА_7 , а саме на належний їй ланцюжок з хрестиком із жовтого металу вартістю 2000 гривень.

При цьому ОСОБА_6 , продовжуючи злочинні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій запропонував ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення заволодіти вищевказаним ланцюжком та хрестиком потерпілої ОСОБА_7 , нащо ОСОБА_5 , також усвідомлюючи протиправний характер своїх дій надав свою добровільну згоду на вчинення злочину сумісно із ОСОБА_6 , тим самим вступив в злочинну змову із останнім. Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 одразу ж розподілили між собою злочинні ролі, в результаті чого роль ОСОБА_5 полягала у спостереженні за вчиненням злочину ОСОБА_6 , а саме у забезпеченні безпечного доведення до кінця злочинного наміру. В той час як роль ОСОБА_6 , згідно його пропозиції, полягала у безпосередньому здійсненні нападу на потерпілу ОСОБА_7 , в результаті якого ОСОБА_6 повинен був будь-яким шляхом відкрито заволодіти, належним останній ланцюжком та хрестиком. ОСОБА_5 , з метою отримання незаконного прибутку знову ж таки надав згоду на сумісну реалізацію злочину.

Так, ОСОБА_5 сумісно із ОСОБА_6 , продовжуючи злочинні дії швидко підійшли до потерпілої ОСОБА_7 , одразу після чого ОСОБА_5 , з метою контролювання вчинення злочину залишився поруч, а ОСОБА_6 в свою чергу швидко підбіг до потерпілої ОСОБА_7 , при цьому відкрито, скориставшись відсутністю свідків і очевидців та з метою дезорієнтації потерпілої однією рукою обхопив її шию, що свідчить про застосування до неї фізичного насильства, що не є небезпечне для життя та здоров`я, та шляхом ривку іншою рукою зірвав з її шиї ланцюжок з хрестиком із жовтого металу, одразу після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 втікли з місця скоєння ними злочину.

Таким чином ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб сумісно з ОСОБА_6 , вчинили всі дії для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим реалізували злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_7 обернув викрадене майно на свою користь, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд з викраденим. З місця скоєння ними кримінального правопорушення зникли, у зв`язку з чим своїми діями завдали потерпілій ОСОБА_7 фізичного болю та матеріальний збиток на суму 2000 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я.

В судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставах зазначених в клопотанні.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо застосування до нього запобіжного заходу пов`язаного з триманням під вартою.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному, вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0001958 від 22 липня 2015 року, розпочате досудове розслідування по кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України (а.с. 3).

23 липня 2015 року, ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 (а.с. 4-6).

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: допитом потерпілої ОСОБА_7 , допитом підозрюваного, протоколом огляду місця події.

Також, згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст.335 КПК України, оголошено у розшук.(а.с.7)

Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжних заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п 3.4.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, обставини викладені в клопотанні та матеріалах, наданих слідчим, доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні умисного корисливого тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, внаслідок якого потерпілому була спричинена матеріальна шкода та за яке, за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 4 до 6 років.

Також, оскільки ОСОБА_5 не має постійних засобів для існування, не одружений, неодноразово судимий, в останнє, 26.06.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 23.05.2013 року, до відбуття визначено 2 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнився 20.06.2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», висновків для себе не зробив, вчинив новий умисний корисливий тяжкий злочин, усвідомлюючи неминучість покарання, то вважаю за недостатньо застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно останнього для запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, зазначеним у клопотанні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання слідчого СВ Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшого лейтенант міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 21 вересня 2015 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1