Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2013 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: судді Новова
С.О.,

суддів:
Мосьондза І.А., Полтавцевої Г.А.,

секретаря судового засідання -
Кацідима В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційні
скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
ухвалу слідчого судді Печерського
районного суду м. Києва від 25 листопада
2013 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 25 листопада 2013 року слідчий
суддя Печерського районного суду м.
Києва повернула скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на постанову про закриття
кримінального провадження №
0000399 особам, які її подали.

Своє рішення слідчий суддя мотивувала
тим, що із змісту поданої скарги
неможливо встановити чи є ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявниками у
кримінальному провадженні № 0000399,
коли та при яких обставинах звертались
до слідчого або прокурора, коли були
внесені відомості до ЄРДР за їх заявою,
а також тим, що до скарги не додана
копія постанови та не зазначено з яких
причин з 03.10.2013 року не отримано її
копію.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
слідчого судді, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 подали апеляційні скарги, в яких
просять скасувати оскаржувану ухвалу
слідчого судді та постановити нову
ухвалу, якою направити їх скаргу до
Печерського районного суду м. Києва для
її прийняття і призначення до розгляду.

В обґрунтування поданої апеляційної
скарги скаржники посилаються на те, що
ухвала від 25 листопада 2013 року є
невмотивованою, оскільки слідчий суддя
не вивчила досконало текст скарги, з
якою вони звернулися до суду, внаслідок
чого безпідставно не встановила, що
скарга подана особами, що мають право
подавати скаргу і що ця скарга підлягає
розгляду Печерським районним судом м.
Києва.

Також в апеляційній скарзі звертається
увага на те, що строк для подачі скарги,
передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України,
заявниками не пропущено, оскільки
слідчий прокуратури протиправно не
виконав припису ч. 5 ст. 284 КПК України,
надіславши по пошті 14.11.13 р. замість
копії постанови про закриття
кримінального провадження, простий
лист в одному примірнику лише ОСОБА_2

Крім цього, скаржники вказують на те, що
ухвала слідчого судді відповідає
вимогам КПК України лише за формою, а по
змісту - ні, оскільки не містить
належного правового обґрунтування її
висновків, належних і достатніх
мотивів та підстав для її поставлення.

З огляду на викладене заявники ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважають, що слідчий
суддя свідомо не переконалась у
дотриманні скаржниками вимог ч. 2 ст. 304
КПК України при зверненні зі скаргою до
суду, а тому ухвалу слідчого судді слід
визнати незаконною та такою, що
підлягає скасуванню, з постановленням
нової ухвали.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали закритого
кримінального провадження № 0000399
та провадження за скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також проаналізувавши
доводи апеляційних скарг, колегія
суддів дійшла висновку, що зазначені
скарги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Так, у відповідності до вимог,
передбачених ст. 303 КПК України, під час
досудового розслідування, заявник має
право оскаржити не лише рішення
слідчого про закриття кримінального
провадження, а й його бездіяльність,
яка полягає у нездійсненні ним інших
процесуальних дій, які він зобов'язаний
вчинити у визначений цим Кодексом
строк.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 304 КПК України,
скарга може бути повернута особі, яка
її подала, якщо ця особа немає права
подавати скаргу.

Наведені в ухвалі слідчого судді
обставини, не давали підстав для
висновку про те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 є особами, які не мають права
оскаржувати рішення слідчого від 03.10.2013
року про закриття кримінального
провадження № 0000399, а також його
бездіяльність, яка передбачена п. 1 ч. 1
ст. 303 КПК України, а тому зазначена
ухвала слідчого судді не може бути
визнана законною та обґрунтованою.

У зв'язку з цим, апеляційні скарги в
частині необхідності скасування
зазначеної ухвали та постановлення
нової ухвали апеляційним судом
підлягають задоволенню.

Що ж стосується вимог апеляційних
скарг про направлення скарги
заявників до Печерського районного
суду м. Києва для її прийняття і
призначення до розгляду, то вони
задоволенню не підлягають, оскільки є
необґрунтованими та не відповідають
тим повноваженням, якими наділений суд
апеляційної інстанції, приймаючи
рішення за наслідками розгляду скарг
на ухвали слідчого судді.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК
України, суд апеляційної інстанції має
право скасувати ухвалу слідчого судді
і постановити нову ухвалу по суті
вимог, з якими особа зверталася до
слідчого судді.

Приймаючи до уваги вимоги скарги, з
якими ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
зверталися до Печерського районного
суду м. Києва, колегія суддів дійшла
висновку, що вони можуть бути
задоволені лише частково, з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів
кримінального провадження
№ 0000399, 03 жовтня 2013 року старшим
слідчим прокуратури Печерського
району м. Києва Ковальовим Є.В. було
винесено постанову про закриття
зазначеного кримінального провадження
у зв'язку з відсутністю складу
кримінальних правопорушень,
передбачених ст. 375 КК України в діях
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, про яких йшла мова
в заяві ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
вчинення злочинів.

Згідно п. 3 резолютивної частини
зазначеної постанови, а також
відповідно до вимог, передбачених ч. 5
ст. 284 КПК України, її копія повинна бути
направлена не лише прокурору, а й
заявнику, якими в даному випадку
являються ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Між тим, як обґрунтовано зазначають
заявники і це підтверджується
матеріалами кримінального
провадження, копія постанови про
закриття кримінального провадження №
0000399 від 03.10.2013 року на їх адресу не
надсилалась.

Більш того, в матеріалах зазначеного
кримінального провадження, які
надійшли на адресу Апеляційного суду м.
Києва, і які містяться в одному томі
(без повного опису підшитих до нього
документів), на останньому аркуші (198)
мається лист, адресований ОСОБА_1, який
датовано «03.04.2014», в якому
повідомляється, що за результатами
досудового розслідування у
кримінальному провадженні «№
0000399» від 06.06.2013, за її заявою,
31.05.2013 прокуратурою району прийнято
рішення про його закриття у зв'язку з
встановленням відсутності складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Вказаний лист не тільки підтверджує
той факт, що заявникам не направлялась
копія постанови слідчого від 03.10.2013
року про закриття кримінального
провадження, а й взагалі свідчить про
те, що заявникам не повідомлялось
навіть про дійсну дату прийнятого
рішення у кримінальному провадженні за
№ 0000399, яке було внесене до ЄРДР
06.06.2013.

За наведених обставин, колегія суддів
вважає обґрунтованими доводи скарги в
частині того, що слідчий допустив
бездіяльність, яка полягає у
нездійсненні ним інших процесуальних
дій, які він був зобов'язаний вчинити
відповідно до вимог КПК України.

Що ж стосується доводів скарги
заявників про скасування постанови
слідчого прокуратури Печерського
району м. Києва від 03.10.2013 року про
закриття кримінального провадження №
0000399; визнання неправомірною
бездіяльності слідчого, яка полягає у
не задоволенні клопотання ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про визнання їх потерпілими у
згаданому кримінальному провадженні, а
також про зобов'язання слідчого
винести постанови про визнання їх
потерпілими у цьому провадженні, то
вони не можуть бути визнані
обґрунтованими та задоволені, з
наступних підстав.

По-перше, заява про вчинення злочину, з
якою заявники звернулися до
Генерального прокурора України, так
само як і її внесення до ЄРДР, не є
підставою для висновку про наявність в
діях тієї чи іншої особи, в даному
випадку в діях суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ складу кримінальних
правопорушень, передбачених ст. 375 КК
України, якщо в ході досудового
розслідування не встановлено підстав
для повідомлення про підозру.

По-друге, як передбачено ст. 284 КПК
України, слідчий приймає постанову про
закриття кримінального провадження з
підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 ч. 1
цієї статті , у тому числі у разі
встановлення відсутності в діянні
складу кримінального правопорушення,
якщо в цьому кримінальному провадженні
жодній особі не повідомлялося про
підозру.

По-третє, як обґрунтовано зазначено в
постанові слідчого від 03.10.2013 року про
закриття кримінального провадження,
ст. 375 КК України передбачає
кримінальну відповідальність лише за
постановлення суддею (суддями)
завідомо неправосудного рішення,
неправосудність якого не тільки є
очевидною, а й встановлена у
передбаченому законом порядку, в тому
числі за результати перегляду цього
рішення судом вищої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції
України, однією з основних засад
судочинства є обов'язковість рішень
суду.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 532 та ст. 533 КПК
України судові рішення суду
апеляційної та касаційної інстанцій,
Верховного Суду України набирають
законної сили з моменту їх
проголошення. Рішення суду, яке набрало
законної сили, є обов'язковим для осіб,
які беруть участь у кримінальному
провадженні, а також для усіх інших
осіб, органів державної влади та
органів місцевого самоврядування.
Аналогічні норми містяться і в ЦПК
України.

Будь-які посилання особи, яка, не
погоджуючись з рішенням суду, вказує на
його неправосудність, не можуть бути
визнані достатніми даними для
оголошення про підозру у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 375 КК України, якщо не
встановлена завідома неправосудність
цього рішення.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, про
необхідність скасування ухвали
слідчого судді Печерського районного
суду м. Києва від 25 листопада 2013 року
та постановлення нової ухвали про
часткове задоволення скарги ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з якою вони
звернулися до Печерського районного
суду м. Києва.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 309, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського
районного суду м. Києва від 25 листопада
2013 року про повернення скарги ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову про
закриття кримінального провадження №
0000399 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову
про закриття кримінального
провадження № 0000399 та на
бездіяльність слідчого прокуратури
Печерського району м. Києва ДенисюкІ.П.
задовольнити частково.

Зобов'язати старшого слідчого
прокуратури Печерського району м.
Києва, у відповідності до ч. 5 ст. 284 КПК
України, надіслати заявникам ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 копію постанови від 03
жовтня 2013 року про закриття
кримінального провадження № 0000399,
а в задоволенні решти вимог скарги, у
тому числі щодо скасування постанови
слідчого про закриття зазначеного вище
кримінального провадження - відмовити.

Ухвала апеляційного суду касаційному
оскарженню не підлягає.

Судді: _____________ ____________
_____________

(Новов С.О.)
(МосьондзІ.А.) (Полтавцева Г.А.)

Справа № 11-сс/796/2109/2013

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції - суддя
Цокол Л.І.

Доповідач - суддя Новов С.О.