Справа № 4-24 /2007 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2007
року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого, - судді Шляхова В. І.,

при секретарі
Костюк Г. О.,

за участю
прокурора Софієнко В. В. та заявника,
розглянувши у відкритому засіданні в залі суду смт. Ріпки скаргу
ст. державного виконавця
Державної виконавчої служби Ріпкинського районного управління юстиції Байрак
Н.В. на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи,

ВСТАНОВИВ:

ст.
державний виконавець звернувся до суду зі скаргою на постанову
дільничного інспектора міліції Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській
області про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1, зазначивши,
що при проведенні дослідчої перевірки наявності ознак складу злочину
передбаченого ст. 164 КК України в діях вказаної особи
працівник органу дізнання допустив поверховість та однобічність, а тому просить скасувати оскаржувану
постанову як незаконну.

В
судовому засіданні заявник підтримав скаргу та наполягає на її задоволенні
посилаючись на те, що ДВС повністю
вичерпані законні можливості по примусу ОСОБА_1, як боржника по сплаті аліментів, до виконання судового рішення, що набрало законної сили і підлягає
примусовому виконанню, в тому числі його
неодноразово було попереджено про кримінальну відповідальність за злісне
ухилення від сплати аліментів, але
ОСОБА_1 продовжує ухилятися, борг
зростає і станом на 01 липня 2007 року складає 10441 грн. 84 коп.

Прокурор
вважає, що скарга підлягає задоволенню
через поверховість проведеної перевірки,
тому є незаконною.

Вислухавши
учасників, дослідивши матеріали
дослідчої перевірки № 700, на підставі
яких була винесена оскаржувана

постанова, та виконавчого провадження № 2 - 664, суд звертає увагу на те, що ці матеріали містяться у справі без опису
процесуальних документів та їх нумерації поаркушно; окрім первісних матеріалів
наданих ДВС, містять тільки пояснення
від боржника. Твердження ОСОБА_1, що не
має можливості працевлаштуватися взагалі не перевірялися й не досліджувалися.
Разом з тим, з досліджених у судовому
засіданні письмових доказів убачається,
що 10 грудня 1999 року Славутичським міським судом Київської області видано
виконавчий лист про примусове виконання рішення суду, згідно з яким з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на
утримання його дітей у розмірі 1/3 заробітку до їх повноліття. Вказаний
виконавчий лист у встановленому ЗУ
«Про виконавче провадження» порядку прийнятий до примусового виконання ДВС
Ріпкинського районного управління юстиції,
а під час його виконання держвиконавцем вжиті вичерпні дії до примусу
боржника виконати судове рішення. За розрахунками заборгованість з аліментних
виплатах постійно збільшується, - на
січень 2004 року - 1406 грн. 05 коп., на
січень 2005 року - 2801 грн. 67 коп., на
січень 2006 року - 4903 грн. 84 коп. і станом на 01 липня 2007 року складає
10441 грн. 84 коп. ОВС 15 липня 2007 року винесено постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи через відсутність в діях ОСОБА_1 складу
злочину, при цьому не бралося до уваги
те, що поведінка боржника не
змінюється, а заборгованість зі сплати
аліментів зростає.

З
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, що оскаржується, не убачається, що посадовою особою органу дізнання
провадилася перевірка пояснень платника аліментів, відсутня мотивація прийнятого процесуального
рішення в сенсі диспозиції ст. 164 КК України, не з'ясовані причини непрацевлаштування
ОСОБА_1, у тому числі, через центр зайнятості населення, та несплати аліментів «з випадкових
заробітків».

У судовому засіданні
встановлено, що заявником, як посадовою особою державного органу
примусового виконання судового рішення,
що набрало законної сили, вжито
вичерпні заходи до його виконання, але
через поведінку боржника судове рішення протягом тривалого часу не
виконується, це примусило заявника
звернутися до РВ УМВС з поданням про порушення кримінальної справи відносно
ОСОБА_1 за ст. 164 КК України. Досліджені в судовому
засіданні матеріали дослідчої перевірки не містять жодного здобутого
процесуально визначеним шляхом доказу відсутності підстав до порушення
кримінальної справи у сенсі ст. 99 КПК України.

Згідно
реєстраційного № вхідної кореспонденції ДВС Ріпкинського РУЮ копія постанови
про відмову в порушенні кримінальної справи ними отримана 20. 07. 2007
року, скарга отримана судом 25. 07. 2007
року, тобто в межах строків оскарження.

За
встановлених обставин суд дійшов висновку,
що оскаржувана

постанова
про відмову в порушенні кримінальної справи винесена 15 липня 2007 року
дільничним інспектором міліції Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській
області ст. лейтенантом міліції Радченко В.А. без
дотримання вимог ст. 99 КПК України, тому вона є передчасною та незаконною, її потрібно скасувати для проведення додаткової
дослідчої перевірки.

Керуючись
статтями 236 - 1; 236 - 2 КПК України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ст.
державного виконавця ДВС Ріпкинського РУЮ Байрак Н.В. задовольнити.

Постанову
про відмову в порушенні кримінальної справи за поданням ст.
державного виконавця ДВС Ріпкинського РУЮ відносно ОСОБА_1 за ознаками
злочину передбаченого ст. 164 КК України, винесену 15 липня 2007 дільничним інспектором
міліції Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області ст.
лейтенантом міліції Радченко В.А. та того ж числа затверджену
начальником Ріпкинського РВ УМВС, -
скасувати.

Матеріали
повернути начальнику органу дізнання Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області для організації та проведення додаткової перевірки.

Копії
постанови направити ст. державному виконавцю ДВС Ріпкинського
районного управління юстиції Байрак Н.В.,
дільничному інспектору міліції Ріпкинського РВ УМВС України в
Чернігівській області ст. лейтенанту міліції Радченко В.А., прокурору Ріпкинського району Чернігівської
області.

На
постанову, протягом семи діб з дня її
винесення, прокурором та заявником може
бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через
Ріпкинський районний суд.