Справа
№1-245/2007 р.
В И Р О К

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2007 року
Полтавський районний суд в складі:

головуючого судді Герасименко
В.М.

при секретарі Шевченко
Г.М.

з участю прокурора Карпалюка
Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Полтаві справу за звинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м.Полтава,
українця, гр-нина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, має на утриманні неповнолітню
дитину 1992 року народження, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1, зареєстрованого:
АДРЕСА_2, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и в :

11.09.2007 року,
у вечірній час доби ОСОБА_1, будучи в стані алкогольного сп”яніння, та знаходячись
на літньому майданчику торгівельного павільйону в АДРЕСА_3, на ґрунті особистої
образи доОСОБА_2., умисно наніс йому один удар кулаком в область щелепи від
чого потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої
щелепи справа та гематоми м”яких тканин обличчя, які утворилися від дії тупих
предметів та відносяться до середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого
розладу здоров'я, більш як 21 день.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в скоєному визнав повністю та розповів суду, що дійсно
наніс ОСОБА_2 один удар кулаком по обличчю. У вчиненому щиро розкаявся.

В силу ст.299
КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, допитом підсудного.

Приймаючи до
уваги зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що дії підсудного
ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.122 ч.1 КК України як нанесення умисного
середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто ушкодження, яке не є небезпечним
для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України,
але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Обираючи міру покарання суд враховує характер
та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, який до
кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання
характеризується позитивно.

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудному є щире каяття та активне сприяння розкриттю
злочину, наявність в нього на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставиною,
що обтяжує покарання підсудному -
вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп”яніння.

Приймаючи до
уваги вищенаведене, суд вважає, що підсудному слід обрати міру покарання у
вигляді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи наявність декількох
пом”якшуючих покарання обставин, позитивну характеристику, думку потерпілого,
який на суворому покаранні не наполягає, претензій до підсудного не має, суд
вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції його
від суспільства, застосувавши до нього положення ст.75 КК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати
винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити
йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

В силу ст.75 КК
України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо він
протягом одного року не скоїть нового
злочину та виконає покладені на нього обов'язки, передбачені п.п.2,3 ст.76 КК
України, а саме:

- не виїжджати
за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного
заходу до набрання вироком законної сили залишити без зміни - підписку про
невиїзд.

Вирок може бути
оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний
суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: