Ухвала

іменем україни

23 вересня 2014 року
м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі колегії суддів:

головуючого Фурика Ю.П.,суддів: при
секретаріГригор'євої І.В., Міщенка С.М.,
Петрику В.В.,за участю прокурора
засудженої Вергизової
Л.А.,ОСОБА_6,розглянувши в режимі
відеоконференції касаційну скаргу
засудженої ОСОБА_6 на вирок
Валківського районного суду
Харківської області від 17 грудня 2013
року та ухвалу Апеляційного суду
Харківської області від 08 квітня 2014
року у кримінальному провадженні №
0000316 щодо

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки смт. Костянтинівки

Арбузинського району

Миколаївської області,

яка проживає по АДРЕСА_1,

засудженої за вчинення кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1
ст. 115 КК,

у с т а н о в и в:

Зазначеним вироком ОСОБА_6 засуджено за
ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді
позбавлення волі на строк 11 років.
Постановлено стягнути з засудженої на
користь потерпілої ОСОБА_7 2724,24 грн
матеріальної шкоди та 50000 грн -
моральної.

Ухвалою апеляційного суду вирок суду
першої інстанції залишено без зміни.

За обставин,
викладених у вироку, ОСОБА_6 визнано
винною та засуджено за те, що вона
ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 20.00 год. у літній
кухні домоволодіння по АДРЕСА_1 у стані
алкогольного сп'яніння під час
конфлікту зі своїм співмешканцем
ОСОБА_8 умисно з метою вбивства вдарила
останнього кухонним ножем у ліву
частину шиї, заподіявши тяжких
тілесних ушкоджень, від яких
потерпілий помер на місці події.

У касаційній скарзі, за її змістом,
засуджена просить змінити ухвалені
щодо неї судові рішення та пом'якшити
покарання, призначене судом,
посилаючись на те, що суди не повною
мірою врахували всі пом'якшуючі
покарання обставини та дані про її
особу. Не погоджуючись з судовими
рішеннями в частині розв'язання
цивільного позову, просить зменшити
розмір відшкодування потерпілій
моральної шкоди, заподіяної злочином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора, який заперечив проти скарги,
засудженої на підтримання скарги,
перевіривши матеріали провадження та
обговоривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню на таких підставах.

Висновки суду стосовно доведеності
винуватості ОСОБА_6 у вчиненні
інкримінованого їй злочину за
обставин, установлених судом та
викладених у вироку, а також
кваліфікація діяння за ч. 1 ст. 115 КК у
касаційній скарзі не оспорюється.

Що ж стосується
доводів засудженої про порушення
судами загальних засад призначення
покарання, то такі, на думку колегії
суддів, є безпідставними.

Як убачається із
матеріалів кримінального провадження,
суд, призначаючи покарання, врахував ті
дані й обставини, на які є посилання в
касаційній скарзі, зокрема визнав
пом'якшуючою покарання обставиною
неправомірну поведінку потерпілого
щодо засудженої, а також зважив на те,
що ОСОБА_6 має неповнолітню дитину, за
місцем проживання характеризується
посередньо. Разом із тим, суд взяв до
уваги, що ОСОБА_6 скоїла особливо тяжкий
злочин у стані алкогольного сп'яніння,
а також поведінку засудженої в
минулому, яка свідчить про її
схильність до вчинення правопорушень.
Тому з урахуванням конкретних обставин
вчинення злочину суд, дотримуючись
принципу індивідуалізації
відповідальності та належним чином
умотивувавши своє рішення, призначив
ОСОБА_6 покарання у межах санкцій
закону, за яким її засуджено.

Таким чином,
призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд
вимог статей 65-67 КК не порушив, оскільки
таке покарання відповідає характеру й
тяжкості вчиненого та обставинам
справи, є справедливим, а також
необхідним і достатнім для виправлення
засудженої та попередження вчинення
нових злочинів.

Цивільний позов
вирішено судом відповідно до вимог
закону, що належним чином умотивовано у
вироку.

Апеляційний суд, переглянувши справу в
апеляційному порядку, обґрунтовано
залишив вирок місцевого суду без зміни,
зазначивши в ухвалі підстави прийняття
такого рішення, а стосовно доводів
апеляції засудженої, аналогічних
доводам її касаційної скарги, наведено
відповідні мотиви їх
необґрунтованості, з чим погоджується
й колегія суддів. Ухвала апеляційного
суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Отже, підстав для зміни судових рішень
щодо ОСОБА_6 за доводами її касаційної
скарги колегія суддів не убачає.

Керуючись статтями 433-436 КПК, колегія
суддів

у х в а л и л а:

Вирок Валківського районного суду
Харківської області від 17 грудня 2013
року та ухвалу Апеляційного суду
Харківської області від 08 квітня 2014
року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а
касаційну скаргу засудженої - без
задоволення.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді:

Ю.П. Фурик І.В. Григор'єва С.М. Міщенко