Справа № 127/7842/13-к
Провадження №11-кп/772/126/2013
Головуючий у суді 1-ї інстанції: Ковбаса
Доповідач : Ващук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

21 червня 2013 року

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Вінницької області в складі:

Головуючого судді: Ващук В.П.

суддів: Ляліної Л.М., Бурденюка С.І.

при секретарі: Луполі М.А.,

за участю прокурора: Миколайчука
Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Вінниці матеріали
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького
міського суду Вінницької області від
17.05.2013 року, якою відмовлено в
задоволенні подання начальника
Вінницької виправної колонії УДПтС
України у Вінницькій області (№ 86) про
умовно-дострокове звільнення від
відбування покарання

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_3., уродженця с. Оситна,

Ново миргородського р-ну,
Кіровоградської

області, мешканця м. Кіровоград

неодруженого,

раніше судимого:

- 19.10.1995 року Кіровоградським районним
судом м. Кіровоград за ст.81 ч.3, 229-6 ч.1, 42,
45 КК України умовно з іспитовим строком
3 роки. Звільнився 18.09.1998 року по
амністії.

- 12.03.1999 року Кіроваградським районним
судом м. Кіровоград за ст. 196-1 КК
Українидо 1 року позбавлення волі.

- 14.05.1999 року Кіроваградським районним
судом м. Кіровоград за ст. 140 ч.2, 42, 14 КК
України до 3 років позбавлення волі.
Звільнився 20.06.2000 року по амністії.

- 03.05.2002 року Кіровським районним судом
м. Кіровоград за ст. ст.309 ч.1, 185 ч.3, 70 КК
України до 3 років 6 місяців позбавлення
волі. Звільнений 27.05.2005 року по відбутті
строку покарання.

По даній справі засуджений 13.11.2009
року Ленінським районним судом м.
Кіровоград за ст. ст. 185 ч.3,186 ч.2, 187 ч.2, 70
ч.1 КК України до 7 років 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією майна,
-

В С Т А Н О В И Л
А:

Як убачається з матеріалів
провадження, вироком Ленінського
районного суду м. Кіровоград від 13.11.2009
року ОСОБА_2 засуджено за ст. ст. 185 ч.3, 186
ч.2, 187 ч.2, 70 ч.1 КК України до 7 років 6
місяців позбавлення волі з
конфіскацією майна.

Початок строку покарання з 14.02.2006
року.

Кінець строку 14.08.2013 року.

З 03.12.2010 року ОСОБА_2 відбуває
покарання у Вінницькій виправній
колонії УДПтС України №86.

Начальник Вінницької виправної
колонії УДПтС України у Вінницькій
області (№ 86) звернувся до суду з
поданням про умовно-дострокове
звільнення від відбування покарання
ОСОБА_2 на підставі ст.81 КК України,
оскільки останній став на шлях
виправлення , має позитивну
характеристику, станом на 14.02.2011 року
відбув 2/3 покарання, призначеного
вироком Ленінського районного суду м.
Кіровоград від 13.11.2009 року.

Ухвалою Вінницького міського
суду Вінницької області від 17.05.2013 року
в задоволенні подання начальника
Вінницької виправної колонії УДПтС
України у Вінницькій області (№ 86) про
умовно-дострокове звільнення від
відбування покарання ОСОБА_2
відмовлено.

Підставою відмови стало те, що
засуджений ОСОБА_2 за період відбування
покарання не довів своє виправлення,
його неоднаразово було притягнуто до
дисциплінарної відповідальності за
порушення режиму утримання( за
зберігання забороннених предметів та
самовільної зміни свого спального
місця), що свідчить про його вперте
небажання стати на шлях виправлення.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, засуджений ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій ставить
питання про скасування ухвали
Вінницького міського суду Вінницької
області від 17.05.2013 року, винести нову
ухвалу, задовольнити подання про
умовно-дострокове звільнення від
відбування покарання ОСОБА_2
застосувавши ст.81 КК України.

Вимоги мотивовані тим, що судом
було прийнято необґрунтоване,
необ'єктивне та упереджене рішення, яке
підлягає скасуванню за своєю
суворістю, поскільки судом не
враховано, що за час перебування у
колонії до дисциплінарної
відповідальності він притягувався
тричі і дані стягненння даний час
погашені, після чого зробив для себе
відповідні висновки, став на шлях
виправлення, постійно
працевлаштований на підприємствах
установи.

Звернув увагу, що попередні
стягнення погашені, після чого,
адміністрацією колонії він тричі
заохочувався, порушень режиму не
допускав.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора, який вважає ухвалу суду
першої інстанції законною та
обгрунтованою, дослідивши матеріали
провадження, матеріали особової
справи засудженого ОСОБА_2,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Вироком Ленінського районного
суду м. Кіровоград від 13.11.2009 року
ОСОБА_2 засуджено за ст. ст. 185 ч.3, 186 ч.2, 187
ч.2, 70 ч.1 КК України до 7 років 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією майна.

Як убачається з подання
начальника Вінницької виправної
колонії УДПтС України у Вінницькій
області (№ 86) Дудоладова А.А. та голови
спостережної комісії Шидловського В.С.
ОСОБА_2 з 03.12.2010 року року відбуває
покарання у Вінницькій виправній
колонії УДПтС України №86 початок
строку покарання з 14.02.2006 року, кінець
строку 14.08.2013 року; станом на 14.02.2011 року
відбув 2/3 строку покарання, тому на
підставі рішення адміністративної
комісії установи від 19.02.2013 року було
порушено клопотання перед судом про
умовно-дострокове звільнення
засудженого(а.с.1).

На підставі вимог ст. 81 КК
України до осіб, що відбувають
покарання у виді позбавлення волі може
бути застосоване умовно-дострокове
звільнення при умовах, що засуджений
сумлінною поведінкою і ставленням до
праці довів своє виправлення. Сумлінна
поведінка полягає у зразковому
дотриманні вимог режиму, участі в
самодіяльних організаціях
засуджених, беззаперечному виконанні
законних вказівок і розпоряджень
адміністрації установ виконання
покарань, відсутності порушень
дисципліни, товариському ставленні до
інших засуджених.

Суд першої інстанції, розглядаючи
питання про можливість
умовно-дострокового звільнення
засуджених, повинен враховувати
поведінку засудженого під час всього
строку відбування покарання, однак суд
не обґрунтував у мотивувальній частині
ухвали свою відмову в задоволенні.

З характеристики на ОСОБА_2
виданої начальником відділення
соціально-психологічної служби
Моргаєм С.І., погодженої із заступником
начальника установи із
соціально-виховної та психологічної
роботи Хведчуком В.В. вбачається, що
ОСОБА_2 відбуває покарання у
Вінницькій виправній колонії УДПтС
України №86 з 03.12.2010 року, станом на
14.02.2011 року відбув 2/3 строку покарання,
за період відбування покарання у
колонії дотримувався встановлених
правил поведінки та розпорядку дня
установи, три рази заохочувався
адміністрацією установи, на початку
відбування строку покарання двічі
допустив порушення режиму відбування
покарання, однак в подальшому змінив
свою поведінку на позитивну, приймає
активну участь у громадському житті
відділення, доручення виконує якісно
та в установлені строки, у відношенні
до адміністрації тактовний, до інших
засуджених не конфліктний, підтримує
із ними дружні стосунки, згідно
висновку комісії, ОСОБА_2 довів своє
виправлення, тому, відповідно ст.81 КК
України заслуговує на
умовно-дострокове звільнення(а.с.2).

Відповідно довідки про
наявність дисциплінарних стягнень та
заохочень по особовій справі
засудженого ОСОБА_2 до останнього тричі
застосовувались дисциплінарні
стягнення:

- 19.17.2006 року-догана - зберігання
заборонених предметів;

- 10.12.2010 року - догана - зберігання
заборонених предметів;

- 11.03.2011 року - сувора догана - самовільно
змінив своє спальне місце, та тричі
заохочувався:

- 03.07.2012 року - подяка;

- 23.08.2012 року - подяка;

- 04.01.2013 року - подяка (а.с.3).

Згідно п.2 ч.1ст.409 КПК України
підставою для скасування або зміни
судового рішення при розгляді справи в
суді апеляційної інстанції є
невідповідність висновків суду,
викладених у судовому рішенні,
фактичним обставинам справи.

Відповідно до викладеного,
колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції щодо підстав відмови
в задоволенні подання начальника
Вінницької виправної колонії УДПтС
України у Вінницькій області (№ 86)
Дудоладова А.А. про умовно-дострокове
звільнення від відбування покарання
ОСОБА_2 суперечать фактичним
обставинам справи, відповідно вбачає
наявність підстав для скасування
ухвали та задоволення апеляційної
скарги засудженого ОСОБА_2, так як
останній сумлінною поведінкою і
ставленням до праці довів своє
виправлення.

- 03.07.2012 року - подяка за сумлінну
поведінку та ставлення до праці по
підсумках роботи за 2 квартал 2012 року;

- 23.08.2012 року - подяка за сумлінну
поведінку та ставлення до праці та з
нагоди святкування Дня незалежності
України;

- 04.01.2013 року - подяка за сумлінну
поведінку та ставлення до праці по
підсумках роботи за 4 квартал 2012 року.

Керуючись ст. ст.405, 409, 411, 419 КПК
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу засудженого
ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського
суду Вінницької області від 17.05.2013
року, якою відмовлено в задоволенні
подання начальника Вінницької
виправної колонії УДПтС України у
Вінницькій області (№ 86) - скасувати.

Задовольнити подання начальника
начальника Вінницької виправної
колонії УДПтС України у Вінницькій
області (№ 86) про умовно-дострокове
звільнення від відбування покарання
ОСОБА_2.

Звільнити ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3,
умовно - достроково від відбування
основного покарання за вироком
Ленінського районного суду м.
Кіровоград від 13.11.2009 року, строком на
1місяць 24 дні.

На судове рішення може бути подано
касаційну скаргу протягом трьох
місяців з дня проголошення до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді:

Ващук В.П. Ляліна Л.М.
Бурденюк С.І.

З оригіналом вірно: