Справа №: 1-125/2011
Провадження №: -
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2011 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Пулика В.В.,

з участю: секретаря Оленяк С.І.,

прокурора Петріва А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, уродженки та жительки с. Солуків Долинського району Івано-Франківської області, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженої, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючої приватним підприємцем, не судимої, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 172 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 використовувала найману працю без укладення трудового договору, належно зареєстрованого в державній службі зайнятості та не вносила відповідні записи в трудову книжку, тобто грубо порушила законодавство про працю.

Злочини скоєно при наступних обставинах.

ОСОБА_1, будучи субєктом підприємницької діяльності - фізичною особою-підприємцем, відповідно до Кодексу Законів про працю України та Наказу Міністерства праці та соціальної політики № 260 від 08.06.2001 року „Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, як субєкт підприємницької діяльності, який використовує найману працю, зобовязана укладати з працівником в письмовій формі трудовий договір, зареєструвати цей договір в державній службі зайнятості за місцем свого проживання та на підставі цього внести відповідні записи до трудової книжки працівника.

В порушення вимог ст.ст. 43, 46 Конституції України, ст.ст. 21, 24, 24-1, 26, 48 Кодексу законів про працю України, наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08.06.2001 року „Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, приватний підприємець ОСОБА_1 в торговий павільйон, в якому здійснює підприємницьку діяльність, який знаходиться в с. Солуків Долинського району Івано-Франківської області та належить їй, працевлаштувала продавцем ОСОБА_2 без укладення з нею трудової угоди, не зареєструвавши цю угоду в Долинському районному центрі зайнятості та не внесла про працевлаштування записи до її трудової книжки і заробітну плату виплачувала їй без відомості, не подаючи при цьому відповідні дані в державні контролюючі органи, чим фактично позбавила працівницю права на соціальний захист, тобто грубо порушила законодавство про працю, конституційні права вищевказаної громадянки.

Таким чином, без відповідної реєстрації, тобто неофіційно, ОСОБА_2 у підприємця ОСОБА_1 працювала з середини березня 2010 року до 18 квітня 2011 року, внаслідок чого державним інтересам завдано збитків у вигляді несплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 953,59 гривень та несплати податку з доходів фізичних осіб в сумі 388,48 гривень.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 визнала себе винною у вчиненні злочину, вказавши, що вона з 21.03.1997 року зареєстрована приватним підприємцем і здійснює підприємницьку діяльність в галузі роздрібної торгівлі продуктами харчування, промисловими товарами, алкогольними напоями та тютюновими виробами. В приватній власності має торговий павільйон, який знаходиться в с. Солуків Долинського району Івано-Франківської області, де і здійснює підприємницьку діяльність.

З середини березня 2010 року і до 18 квітня 2011 року продавець ОСОБА_2 працювала в неї без укладення трудової угоди, тому вона не вносила про працевлаштування записи до її трудової книжки, а заробітну плату виплачувала ОСОБА_2 без відомості, не подаючи при цьому відповідні дані в державні контролюючі органи.

На даний час продавець ОСОБА_2 офіційно працевлаштована, тобто з останньою укладений трудовий договір від 04 травня 2011 року; збитки потерпілій і збитки державі у вигляді несплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 953,59 гривень та несплати податку з доходів фізичних осіб в сумі 388,48 гривень вона відшкодувала.

Кається у вчиненому, просить звільнити її від кримінальної відповідальності у звязку з дійовим каяттям.

За клопотанням підсудної суд визнає недоцільним проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду проти цього не заперечують, підсудна визнає свою вину, її показання відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються, просить суд не допитувати потерпілу по даній справі і не досліджувати інші докази, її позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи докази, суд вважає доведеною вину підсудної у вчиненні злочину, правильною кваліфікацію її дій за ст. 172 ч. 1 Кримінального кодексу України, оскільки вона використовувала найману працю без укладення трудового договору, належно зареєстрованого в державній службі зайнятості, та не вносила відповідні записи в трудову книжку, тобто грубо порушила законодавство про працю.

В ході судового розгляду даної кримінальної справи підсудна ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України, оскільки вона вперше вчинила злочини невеликої тяжкості, щиро покаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину і усунула заподіяну нею шкоду.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає, що клопотання підсудної щодо звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України, тобто у звязку з дійовим каяттям, слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.45 Кримінального кодексу України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані злочином збитки або усунула заподіяну шкоду.

Підсудна ОСОБА_1 вперше вчинила злочини невеликої тяжкості, щиро покаялася у вчиненому та активно сприяла розкриттю злочину, усунула заподіяну злочином шкоду, просить закрити кримінальну справу за даною нереабілітуючою підставою, тому суд вважає за можливим звільнити її від кримінальної відповідальності у відповідності до вимог ст.45 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.45 Кримінального кодексу України, ст.ст.7-2,273,282 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнити від кримінальної відповідальності у звязку з дійовим каяттям; кримінальну справу відносно неї за ознаками злочину, передбаченого ст. 172 ч.1 Кримінального кодексу України - закрити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1 підписку про невиїзд скасувати.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи діб з дня її винесення через Долинський районний суд.

Суддя: