Справа № 591/5496/15-к
Провадження № 1-кс/591/1329/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на Постанову Слідчого СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 від 25.07.2015 року у кримінальному провадженні №0000138 про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язання вчинити процесуальні дії, -
ВСТАНОВИВ:
03.08.2015р. ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову Слідчого СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 від 25.07.2015 року у кримінальному провадженні №0000138 про відмову у задоволенні його клопотання стосовно застосування заходів безпеки.

Оскільки, постанова є незаконною, тому скаржник просить її скасувати.

Також, ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого внести до ЄРДР відомості про повторне кримінальне правопорушення рецидивіста ОСОБА_5 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.67, ч.2 ст.70, ч.4 ст. 187, ч.4 ст.190, ч.3 ст.209 КК України; арештувати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх майно, забезпечити йому заходи безпеки, притягнути до кримінальної відповідальності за надання неправдивих показів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.

Слідчий проти задоволення скарги заперечував, вважав винесену постанову законною та обґрунтованою.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та надані докази, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та не оспорювалось сторонами, що в провадженні Слідчого СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0000138 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за фактом незаконного збагачення з корисливою метою ОСОБА_5 , який отримав у своє розпорядження нерухоме майно та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинив матеріальної шкоди потепрілим.

15.07.2015 року ОСОБА_3 подано заяву про застосування до нього заходів безпеки.

24.07.2015 року ОСОБА_3 допитано в якості потерпілого.

25.07.2015 року слідчим винесено постанову про відмову задоволенні заяви.

На підставі п.5 ч.1 ст.56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право: за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї, майна та житла.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.

Тобто, заходи безпеки можуть застосовуватись за наявності достатніх доказів про існування реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.

Водночас, прийняттю процесуального рішення щодо застосування заходів безпеки передує правова процедура перевірки доводів заявника.

Так, орган, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки (ч.2 ст.22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»).

ОСОБА_3 в ході допиту в якості потерпілого повідомлено про дві обставини посягання на його життя та здоров`я: у травні 2015 року зі сторони ОСОБА_5 , який по вул. Соборній у м. Суми погрожував ОСОБА_3 ; 16.07.2015 року зі сторони сестри ОСОБА_9 , яка знайома з ОСОБА_5 та ображала ОСОБА_3 .

Однак, слідчий в ході перевірки доводів заявника обмежився виключно наданням доручення стосовно визначення місцезнаходження ОСОБА_5 , інші обставини заяви від 15.07.2015 року та викладені в ході допиту 22.07.2015 року відомості жодним чином не перевірено.

Крім того, поза увагою слідчого залишились обставини того, що ухвалою суду, винесеною у 2009 році, до ОСОБА_3 застосовано заходи безпеки, проте дані факти не перевірено не з`ясовано чи є чинною зазначена ухвала, на поновлені раніше застосованих заходів безпеки ОСОБА_3 наполягав у заяві від 15.07.2015 року.

Зазначені процесуальні порушення суд розцінює як бездіяльність слідчого.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Оскільки, слідчий суддя не може самостійно вирішувати питання про застосування заходів безпеки на підставі адресованого слідчому клопотання, то належним способом захисту прав скаржника є зобов`язання повторно розглянути його заяву від 15.07.2015 року.

Стосовно інших вимог скарги, то питання про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину може стати предметом судового розгляду після звернення до правоохоронного органу, однак суду не надано доказів подачі заяви про вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.1 ст.67, ч.2 ст.70, ч.4 ст. 187, ч.4 ст.190, ч.3 ст.209 КК України, тому слідчому судді не доведено, що мала місце бездіяльність слідчого в даному випадку.

Вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження віднесена до компетенції слідчого, прокурора, достовірність наданих свідчень перевіряється судом в рамках розгляду кримінальної справи.

Переоцінка доказів слідчим суддею, вирішення питання про допустимість та належність доказів у даному судовому процесі є неприпустимою, порушуватиме процесуальний порядок вчинення таких дій.

Тому, скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.56, 90, 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя,- У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 від 03.08.2015 року задовольнити частково.

Скасувати Постанову Слідчого СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 від 25.07.2015 року у кримінальному провадженні №0000138 про відмову у задоволенні клопотання щодо застосування заходів безпеки.

Зобов`язати Слідчого СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 повторно розглянути у кримінальному провадженні №0000138 заяву ОСОБА_3 від 15.07.2015 року про застосування відносно нього заходів безпеки.

Ухвала набирає чинності в момент її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1