Справа № 1-94
ВИРОК

іменем України

19 жовтня 2007 року Ружинський
районний суд Житомирської області в складі:

головуючого -судді Руденко З.Б.,

секретаря Семенюк
М.В.,

з участю прокурора Драчук І.С.,

захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в
смт.Ружині Житомирської області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженця с.Марківці

Козятинського району Вінницької облсті,

проживаючого АДРЕСА_1,українця, громадянина України,

освіта середня, одруженого, працюючого охоронцем

військової частини А 1065, військовозобов"язаного,

раніше не судимого,

по ст.286 ч.2 КК
України,

встановив:

ОСОБА_1, керуючи
транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило
заподіяння потерпілій тяжкого тілесного ушкодження.

Вказаний злочин ОСОБА_1 вчинив за наступних обставин.

07 квітня 2007
року близько 11 години ОСОБА_1, керуючи автомобілем ІЖ-412, державний НОМЕР_1,
по автодорозі сполученням Кременець-Біла Церква поблизу смт.Ружин Житомирської
області, грубо порушив п.2.3. "в" та п.12.1 Правил дорожнього руху
України: перевозив пасажирів автомобіля без престебнутих пасів безпеки, з
врахуванням дорожньої обстановки не вибрав безпечну швидкість руху, яка б
дозволяла йому постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, в
результаті чого не справився з керуванням автомобіля, і проводячи обгін автомобіля, який рухався в попутному напрямку,
допустив перекидання власного автомобіля, внаслідок чого пасажир ОСОБА_3
отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Свою вину у вчиненні вказаного
злочину ОСОБА_1 визнав повністю і пояснив, що дійсно 07 квітня 2007 року
рухався на власному автомобілі Москвич -412 з м.Біла Церква в М.Бердичів. В автомобілі перебував його син
ОСОБА_4 та внучка ОСОБА_3. Поблизу смт.Ружина, проводячи обгін
автомобіля, який рухався попутно, він не справився з керуванням, з"їхав на
обочину і автомобіль перекинувся. Внаслідок цього його внучка отримала тяжкі
тілесні ушкодження.

2

Враховуючи
клопотання учасників судового розгляду про недоцільність дослідження інших
доказів, в зв"язку з відсутністю спору по фактичних обставинах справи, суд
визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, і відповідно до ст. 299
КПК України обмежився показами підсудного, які також підтверджуються висновком судово-медичної
експертизи № 285 від 13.06.07р., з якого вбачається, що у ОСОБА_3 виявлено
тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тялесних ушкоджень, як
небезпечні для життя.

На підставі
вищевказаного суд приходить до впевненості, що ОСОБА_1, керуючи транспортним
засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило заподіяння
потерпілій тяжкого тілесного ушкодження, і його дії кваліфікуються поч.2 ст.
286 КК України.

Визначаючи
покарання ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винного, обставини, що пом"якшують покарання.

Підсудним
вчинено тяжкий злочин, за який передбачено покарання лише у вигляді позбавлення
волі.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_1, судом не
встановлено.

Суд виключає з
обвинувачення підсудного вказівку на те, що обставиною, яка обтяжує його
покарання, є завдання внаслідок вчинення злочину тяжких наслідків, оскільки
вказана обставина є кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч.2 ст; 286 КК
України.

Обставинами, які
пом"якшують покарання ОСОБА_1,
суд вважає щире розкаяння у вчиненні злочину та активне сприяння розкриттю
злочину.

Враховуючи
вищевказані обставини, суд призначає ОСОБА_1 покарання у мінімальному розмірі,
передбаченому санкцією ч.2 ст. 286 КК України, - у вигляді позбавлення волі
строком на три роки.

Суд, враховуючи
особу підсудного ОСОБА_1,
який позитивно характеризується по місцю проживання, вчинив злочин вперше,
вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання і тому на підставі
ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до
ст.76 КК України суд покладає на ОСОБА_1 обов'язок повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання, роботи або
навчання.

Враховуючи
обставини вчинення злочину, особу підсудного, наявність обставин, які
пом"якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання,
суд вважає за доцільне не призначати ОСОБА_1 додаткове покарання у вигляді
позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст.
323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і призначити
покарання - 3 (три) роки позбавлення волі без позбавленням права керування
всіма видами транспортних засобів.

На підставі ст.
75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення
волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік,
якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає
покладений на нього судом обов"язок.

Відповідно до ст. 76 КК України
покласти на ОСОБА_1 обов"язок протягом іспитового строку повідомляти
органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання,
роботи або навчання.

3

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до
вступу вироку в законну силу залишити попередньою - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Житомирської області через Ружинський районний суд протягом
п"ятнадцяти діб з моменту його проголошення.