Справа № 125/2960/13-к
Провадження №11-кп/772/65/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_9 на вирок Барського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Балки, Барського району, Вінницької області, проживаючий по АДРЕСА_1 , одружений, раніше судимий: 16 серпня 2013 року Барським районним судом за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі сімдесят п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,
визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

- ч. 2 ст. 186 КК України з призначенням покарання у виді чотирьох років позбавлення волі,

- ч. 2 ст. 296 КК України з призначенням покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України визначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком два роки, протягом якого зобов`язано його повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати та вирішено питання з речовим доказом.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

02.06.2011 року, біля 01.00 години ночі ОСОБА_10 та ОСОБА_10 прийшли у кафе «Патіфон», по вулиці Святого Миколая 1 в м. Бар Вінницької області. Приблизно в 02.00 години ночі ОСОБА_11 пішов танцювати в зал, а ОСОБА_10 залишився сидіти за столиком. В цей час до ОСОБА_12 підійшов ОСОБА_7 із невстановленими досудовим слідством особами чоловічої статі. ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з хуліганських спонукань, наніс удар кулаком руки в ліву частину грудей ОСОБА_13 , у відповідь той спитав у чому справа. Тоді ОСОБА_7 , продовжуючи свої хуліганські дії, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, демонструючи очевидну зневагу до встановлених в суспільстві правил поведінки, що супроводжується особливою зухвалістю, яка проявилась у спричиненні тілесних ушкоджень, наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_13 . В цей час до них підійшов ОСОБА_10 і з метою припинення бійки, відштовхнув руками в плече ОСОБА_7 та спитався у нього в чому справа. До них підійшов охоронник закладу та сказав всім вийти на вулицю. Томашевський ОСОБА_14 йшов першим, за ним охоронник, позаду ОСОБА_11 з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами. Як тільки всі вийшли з зали на площадку, ОСОБА_7 діючи в групі осіб, разом із невстановленими досудовим слідством особами продовжуючи свої умисні хуліганські дії, почали наносити удари руками та ногами по різних частинах тіла ОСОБА_13 по голові, по тулубу спереду, останній захищаючись присів та закрився руками від ударів. В цей час знову до місця бійки підійшов охоронник закладу та наказав всім виходити на вулицю, ОСОБА_12 перестали бити і всі присутні по сходах пішли до низу. Коли зійшли на перший поверх то ОСОБА_7 разом із невстановленими слідством особами, продовжуючи свої хуліганські дії, діючи з особливою зухвалістю, яка проявилась у заподіянні тілесних ушкоджень та нанесенні побоїв, почали наносити удари ногами по різних частинах тіла ОСОБА_13 в голову, обличчя, по тулубу, який захищаючись присів і закрився руками від ударів руками. Після чого охоронець закладу вивів всіх на вулицю, а сам повернувся до приміщення кафе. ОСОБА_10 запитав у ОСОБА_7 та присутніх, в чому справа і за що б`ють його брата. Однак ОСОБА_7 з невстановленими досудовим слідством особами, продовжуючи свої умисні хуліганські дії, вперто не припиняючи їх, знову почали наносити ОСОБА_15 та ОСОБА_13 удари ногами та руками по частинах тіла обличчя та по тулубу, від чого ОСОБА_11 упав на землю, а присутні продовжували наносити йому удари ногами по тілу. В цей час ОСОБА_10 став вимагати від присутніх, щоб перестали бити брата та припинили бійку, почав відштовхувати невідомих осіб в сторону, які не припиняли свої хуліганські дії, усвідомлюючи, що вчиняють опір громадянам, ігноруючи цю обставину, почали наносити удари кулаками в обличчя ОСОБА_15 , а ОСОБА_7 в цей час продовжуючи свої хуліганські дії наносив удари по тілу ОСОБА_13 , який лежав на землі. В цей час з кафе вийшли громадяни, які припинили бійку. Знову ОСОБА_10 почав запитувати ОСОБА_7 та оточуючих, в чому причина бійки. В цей час до нього підійшов ОСОБА_11 . Однак ОСОБА_7 , діючи умисно, маючи умисел на вчинення хуліганський дій, почав наносити удари кулаками в обличчя ОСОБА_13 , а інші невідомі особи стали наносити удари кулаками в обличчя ОСОБА_15 . Один з невідомих схопив ззаду руками за сорочку ОСОБА_16 і так утримував, щоб вирватись, останній побіг вперед, від чого сорочка порвалась і ОСОБА_10 відбіг в сторону, однак за ним побіг один із незнайомих чоловіків, які вчиняли хуліганські дії, щодо них. ОСОБА_10 зупинився і тоді цей незнайомий чоловік одною рукою схопив його за шию, пошкодивши при цьому золотий ланцюжок, а іншою умисно, з хуліганських мотивів наніс удар кулаком руки в ліву половину обличчя останнього та одразу втік до свого гурту. ОСОБА_10 побіг за ним та підбіг до гурту незнайомих осіб, які вчинили хуліганські дії до них, однак один із незнайомих, наніс йому удар кулаком в ліву частину обличчя від чого він впав на асфальт, а троє незнайомих осіб, продовжуючи свої хуліганські дії та вперто не припиняючи їх, стали наносити удари ногами по тілу ОСОБА_15 , який піднявся з землі і відбіг в сторону, на дорогу по вулиці Святого Миколая, 1. В цей час ОСОБА_12 теж перестали бити і він також вийшов на дорогу. Внаслідок побиття потерпілі отримали тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта № 139 від 18.06.2012-20.06.2012 року у ОСОБА_10 мали місце: крововиливи у зовнішніх сегментах білкових оболонок правого та лівого очей; забиту рану та крововилив на слизовій оболонці верхньої губи, дещо зліва; синці на чолі зліва, навколо лівого ока, на верхній повіці правого ока, на спині справа по лопаточній ліній, на рівні 10-12 ребер, в скроневій ділянці голови зліва, по задній поверхні лівої вушної раковини, в нижній частині шиї зліва, по долонній поверхні п`ясткової кістки 1 пальця правої кисті; садна в верхній частині живота посередині, по зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, по зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, лівому плечі в нижній третині, по задній поверхні лівого ліктьового суглобу (4), на грудній клітці зліва по передньо-підпахвовій лінії (4), на нижньому краєві лівої лопатки, по передній поверхні правого колінного суглобу (2). Вказані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), якими могли бути кулаки рук та ноги, можливо і 02.06.2011 року при обставинах, викладених в постанові та за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату загальної працездатності. Діагноз «Струс головного мозку» не приймається до уваги при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки не підтверджений об`єктивною неврологічною симтоматикою.
Відповідно до висновку експерта № 141 від 18.06.2012-20.06.2012 року у ОСОБА_10 мали місце: забій правої половини грудної клітини та грудини у вигляді синця на шиї справа з поширенням на рукоятку грудини; синці на переніссі в ділянці міжбрівних дуг (1), в правій скроневій ділянці голови на лівому надпліччі, по задній поверхні лівої лопатки по верхньому краєві, по лопаточній лінії зліва від 4 по 8 ребро, по задній підпохвовій лінії, зліва, в ділянці лопатки, в ділянці правого надпліччя, по задній поверхні лівого плечового суглобу, по зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині; садна по зовнішній поверхні лівого плечового суглобу та по задній поверхні лівого ліктьового суглобу. Вказані пошкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), якими могли бути кулаки рук та ноги, можливо і 02.06.2011 року при обставинах, викладених в постанові та за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.
Також встановлено, що вночі 02.06.2011 року, приблизно біля 3 год. 30 хв., після вчинення хуліганських дій ОСОБА_7 з невідомими особами до ОСОБА_16 та ОСОБА_12 , потерпілі відбігли в сторону по вулиці Святого Миколая та зупинились. ОСОБА_10 достав з кишені свій мобільний телефон «Нокіа 1616» і утримуючи його в правій руці, став намагатись зателефонувати. В цей час до нього підбіг ОСОБА_7 і умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, наніс удар ногою по правій руці ОСОБА_16 , від чого мобільний телефон впав на асфальт, а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відбігли трохи в сторону та зупинились і спостерігали за ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_7 умисно, з корисних мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обернення його на свою користь, розуміючи протиправний, грабіжницький характер вчиненого ним посягання, у присутності потерпілого, підняв з землі та відкрито викрав мобільний телефон «Нокіа 1616», що належав ОСОБА_15 , вартістю 334,34 грн., відповідно до висновку експерта № 574 від 23.07.2012 року, в якому була картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої перебувало 20 гривень та з викраденим з місця вчинення чину зник, розпорядившись викраденим майном згодом на власний розсуд, завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 379,34 грн.
Не погодившись з вироком суду, прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через його м`якість, постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 296 КК України до трьох років позбавлення волі, в силу ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, без застосування положень ст. 75 КК України.

До закінчення апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_8 відмовився від апеляційної скарги, поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , за згодою останнього.

Вислухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_17 на підтримку апеляційної скарги прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах та ніким не оспорюється.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України є вірною.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд достатньо виконав вимоги ст. 65, 66 КК України.

Твердження сторони обвинувачення про м`якість призначеного судом покарання є безпідставними.

Як вбачається з вироку, при призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, правильно врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, наявність у нього на утриманні двох малолітніх дітей, позитивну характеристику з місця проживання, часткове визнання ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні злочинів. Також судом враховано обставину, що обтяжує покарання, а саме вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

Покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України призначене в межах санкції вказаних статей, відповідає вимогам закону та за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Доводи прокурора про значну суспільну небезпеку винної особи та необхідність його ізоляції від суспільства не знайшли свого підтвердження.

Звільняючи ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, суд врахував думку потерпілих, які просили суворо не карати ОСОБА_7 .

Крім того закон не встановлює обмеження щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності з випробуванням при наявності попередньої судимості, а тому посилання апелянта на дану обставину також необґрунтовані.

Підстав для скасування вироку суду та призначення більш суворої міри покарання колегія суддів не вбачає, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки та, дійшовши висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, правильно застосував ст. 75 КК України.

Керуючись ст. 405, 407 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 закрити.

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Барського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2014 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підписи) ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно оригіналу.
Суддя: