справа № 1-17608р.
ВИРОК

іменем України

31
жовтня 2008 р. Барський районний суд

Вінницької області

в складі:
головуючого Хитрука В.М.

при секретарі Чепельській
Ю.В.

з
участю: прокурора Білан О.А.

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області кримінальну справу про
обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженки та жительки
АДРЕСА_1, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою,
не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, -

- за
ст.296 ч.1 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
15.02.2008 року, близько 12 години 00 хвилин, проходячи неподалік
центральної бібліотеки, яка розташована в АДРЕСА_2, зустріла ОСОБА_2, який ковзався на ковзанці.
Підсудна підійшла до нього і умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи
громадський порядок і виражаючи неповагу до встановлених в суспільстві правил
поведінки, з особливою зухвалістю, що проявилася в нанесені тілесних ушкоджень,
нанесла три удари ногою по ногам ОСОБА_2 Відповідно до висновку експерта № 193
від 7.07.2008 у ОСОБА_2 виявлено тілесні ушкодження у виді синців по
передньо-вушній поверхні правої гомілки середній третині та по передній
поверхні правої гомілки в нижній третині, які за ступенем тяжкості належать до
легких тілесних ушкоджень.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного злочину визнала
повністю та пояснила, що вона дійсно 15.02.2008 року на АДРЕСА_2 зустріла ОСОБА_2 якому нанесла три удари
ногою по ногам.

Крім повного визнання підсудною своєї
вини у
вчиненні вказаного злочину, її вина доведена в судовому
засіданні показами потерпілої, свідків та іншими матеріалами справи.

Так, потерпілий по справі ОСОБА_2 суду
пояснив, що в лютому 2008 року він прийшов на концерт, який був в бібліотеці в
м. Бар. Перед концертом він катався на ковзанці, яка була на тротуарі, що біля
будівлі пошти. До нього підійшла підсудна, яка схопила потерпілого рукою за
одяг на грудях і почала бити ногою по ногах.

Свідок
по справі ОСОБА_4 суду пояснила, що потерпілий - її син ОСОБА_2 являється
інвалідом з дитинства. 15 лютого 2008 року біля 12 години 00 хвилин вона зайшла
в перукарню, яка знаходиться в кафе «Барселона». В цей час в бібліотеці
відбувався концерт, де були запрошені діти - інваліди. Її син пішов туди. Після
концерту ОСОБА_2 пішов додому. Через деякий час її подзвонив син і сказав, що в
нього болять ноги, бо його побили. Як потерпілий пояснив, його побила дівчина,
яка була біля пошти. Вона наносила удари ногами по ногам сина.

Свідок
ОСОБА_5 суду пояснив, що 15.02.2008 року він йшов з Барського автовокзалу до
себе додому. Проходячи біля центральної бібліотеки в м. Бар свідок побачив як ОСОБА_1 підійшла до ОСОБА_2 та
щось йому розказувала, а опісля нанесла два удари ногою в область ніг потерпілого.

Свідок
ОСОБА_6 суду пояснив що він 27.06.2008 року був понятим при відтворені
обстановки та обставин місця події. Так, громадянка ОСОБА_1 розповіла та
показала на місці, що 15.02.2008 року близько 12 години 00 хвилин вона
проходила біля центральної бібліотеки, яка знаходиться в м. Бар Вінницької
області, несла часи, які належать її батькові на ремонт в майстерню, яка
знаходиться на автовокзалі в м. Бар Вінницької області. Коли вона проходила вже
біля крайнього вікна приміщення центральної бібліотеки м. Бар до неї підбіг
невідомий їй хлопець віком приблизно 10-11років. При цьому ОСОБА_1 вказала те
саме місце. В нього в руках був предмет схожий на запечатаний презерватив, яким
він наглядно їй показував. Після того той невідомий хлопець почав кидати в неї
сніжками, заважав їй йти дальше, почав запитувати в неї, чи вона не хоче із ним
розслабитися, сміявся над нею, при цьому за її одежу він не чіплявся. ОСОБА_1
не витерпіла та нанесла йому три удари правою та лівою ногою по його ногам. При
цьому ОСОБА_1 показала, як саме наносила удари потерпілому.

Крім доведеного, вина підсудної стверджується
дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: протоколом місця події
(а.с.6); протоколом відтворення обстановки та обставин події (а.с.37-40);
висновком експерта № 193 від 07.07.2008 р. згідно якого у ОСОБА_2 виявлено:
синці по передньо-вушній поверхні правої гомілки середній третині та по
передній поверхні правої гомілки в нижній третині. Вказані ушкодження виникли
від дії твердих тупих предметів можливо і 15.02.2008 року і за ступенем
тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень (а.с.65).

Дослідивши
зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудної ОСОБА_1 була
повністю доведена i її дії слід кваліфікувати за ст.296 ч.1 КК України,
оскільки вона вчинила хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою
зухвалістю, яка виразилася в нанесенні тілесних ушкоджень.

Обираючи
покарання підсудній ОСОБА_1, суд враховує її позитивну характеристику з місця
проживання, те що підсудна раніше не притягувалася до кримінальної
відповідальності, а також обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди. До обставин, які
обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину щодо малолітнього.

З
висновку амбулаторної судово-психолого-психіатричної експертизи № 169 від
14.08.2008 року вбачається, що в період вчинення злочину ОСОБА_1 страждала на
хронічне душевне захворювання у вигляді легкої розумової відсталості із значним
порушенням поведінки та вираженою емоційно-вольовою нестійкістю. В період
вчинення злочину ОСОБА_1 не могла повною мірою усвідомлювати свої дії та
керуватися ними. В теперішній час ОСОБА_1 страждає на хронічне душевне
захворювання у вигляді легкої розумової відсталості із значним порушенням
поведінки та вираженою емоційно-вольовою нестійкістю. В теперішній час ОСОБА_1
не може повністю усвідомлювати свої дії та керуватися ними. ОСОБА_1 потребує
застосування примусового амбулаторного лікування у психіатра за місцем свого
проживання (а.с.77-79).

Враховуючи
викладене та особу винного, наявність кількох обставин, що пом'якшують
покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, клопотання
потерпілого ОСОБА_2 суворо не карати
підсудну, суд, на підставі ст. 69 КК України, вважає за можливе призначити
ОСОБА_1 основне покарання нижче від найнижчої межі встановленої у санкції даної
статті, а саме штраф в розмірі п'ятдесят
неоподаткованих мінімум доходів громадян та застосувати до ОСОБА_1 на підставі
ст.ст. 20,94,96 КК України примусове
амбулаторне лікування у психіатра за місцем свого проживання, оскільки вона за
станом свого психічного здоров'я не потребує госпіталізації до психіатричного
закладу.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі викладеного, суд, керуючись
ст.ст.323,324 КПК України та ст.65, ст.. 20, ст.. 96, ст.. 94 КК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною за ст. 296 ч.1
КК України та призначити її покарання з врахуванням вимог ст. 69 КК України у
виді штрафу в розмірі п'ятдесят неоподаткованих мінімум доходів громадян, що
складає 850 грн.

Запобіжний
захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 залишити попередній підписку про
невиїзд.

Застосувати до ОСОБА_1 примусові заходи
медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в
примусовому порядку в психіатра за місцем свого проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного
суду Вінницької області протягом 15 діб.

Суддя: