Провадження № 1-кп/742/85/15
Єдиний унікальний № 742/968/15-к
ВИРОК
Іменем України
24 березня 2015 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки кримінальне провадження №0000158 по обвинуваченю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Товкачівка Прилуцького району Чернігівської області, українець, громадянин України, із середньою освітою, одружений та має на утриманні малолітню дочку, не працюючий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимий:

10.12.2010 рокуНіжинським міськрайсудом Чернігівської області за ст.ст. 186ч.3, 69ч.1 КК України до 2 років 6 міс. Позбавлення волі;

27.01.2014 року Прилуцьким міськрайсудом за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

28.05.2014 року знятий з обліку Прилуцької КВІ на підставі Ухвали Прилуцького міськрайсуду від 15.05.2014 року про звільнення від покарання у звязку з Законом України Про амністію від 08.04.2014 року, -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно скоїв кримінальне правопорушення проти власності, за слідуючих обставин :

24 січня 2015 року у вечірній час (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , знаходячись за адресою АДРЕСА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки "GSМАRТ-GS202", вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 950 грн., в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку МТС вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходилися кошти в сумі 6 грн., та карта пам`яті вартістю 56 грн., що належали на праві приватної власності ОСОБА_5 , завдавши при цьому потерпілому збитки на загальну суму 1022 грн., після чого залишив місце скоєння крадіжки, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненою повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину за ст.185 ч.2 КК України та підтвердив фактичні обставини скоєної ним крадіжки мобільного телефону з сім-карткою. При цьому суду дав показання про те, що 24 січня 2015 року він перебував у квартирі свого знайомого ОСОБА_5 , де він скористався тимчасовою відсутністю останнього, дійсно викрав мобільний телефон та залишив приміщення, після чого заложив цей телефон за 70 грн. таксисту, для того, щоб доїхати додому в смт.Мала Дівиця. Він щиро розкаюється у вчиненій крадіжці, просить суд не застосовувати щодо нього суворого покарання та розглядати справу за спрощеною процедурою, оскільки правильно розуміє суть предявленого йому обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України і наявних доказів у даному кримінальному провадженні.

Потерпілий у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, але подав письмову заяву про розгляду справи в суді без його участі, претензій до підсудного він не має та з цивільним позовом не звертається.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, суд за правилами ст.349 ч.3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин які ніким не оспорюються та враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікація його дій за ч.2 ст.185 КК України, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тому суд вважає, що обвинувачення пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за що він і повинен нести кримінальну відповідальність.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, яке класифікується як середньої тяжкості, а також обставину яка помякшує його покарання - щире каяття у скоєному. Обтяжуючих його покарання обставин у даній справі судом не встановлено. Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує дані про його особу, який має сімю і на утриманні малолітню доньку, він посередньо характеризується за місцем проживання, але ніде не працює, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти приватної власності, а тому суд вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі ближче до мінімального розміру санкції інкримінованого закону, без застосування положень ст.75 КК України. При цьому, суд вважає необхідним обрати міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду.

Процесуальні витрати та цивільний позов та у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

До набрання законної сили даним вироком суду, обрати запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, взяти його під варту із залу суду та утримувати в СІЗО №31 м.Чернігова Державного Департаменту України з питань виконання покарань, обчислювати початок строку відбуття покарання із дня проголошення вироку 24 березня 2015 року.

Речовий доказ: - мобільний телефон марки "GSМАRТ-GS202" (серійні номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити у його законному володінні та розпорядженні (т.1а.п.20-21);

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Прилуцький міськрайонний суд.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оскаржувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1