АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

20 лютого 2007 року апеляційний суд
Житомирської області в складі:

суддів: Романова
О.В. - головуючого,

Заліщука М.С. та Широкопояса Ю.В.,

з участю: прокурора Воронухи Д.С.,

засудженого ОСОБА_1

та його законного представника - ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за
апеляцією помічника прокурора Малинського району Сивця A.M. на вирок
Малинського районного суду Житомирської області від 19 грудня 2006 року,

встановив:

Цим вироком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодруженого,
непрацюючого, несудимого, -

засуджено за ч. 1 ст. 186 КК
України на 2 роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 104 КК України вирішено звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання з випробуванням на 2 роки та зобов'язано його повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та навчання.

Згідно
вироку, 12 жовтня 2006 року близько 14 год.
на вул. Тараскіна в м. Малині біля продуктового магазину №7 неповнолітній
ОСОБА_1 відкрито викрав у малолітньогоОСОБА_3 мобільного телефона "Нокія-6670"
вартістю 1200 грн. та стартовий пакет до нього "Джинс" вартістю 30
грн., чим завдав ОСОБА_3 майнової шкоди в розмірі 1230 грн.

В
апеляції прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції,
просить скасувати вирок та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_1 за ч.
2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Посилається
на те, що суд першої інстанції, кваліфікуючи дії засудженого за ч. 1 ст. 186 КК
України, застосував кримінальний закон, який не підлягає застосуванню, а також
на невідповідність фактичним обставинам справи висновку суду про відсутність в
діях засудженого фізичного насильства, що не є небезпечним для життя чи
здоров'я потерпілого.

Справа №
11-128/2007 Головуюча
у суді 1-ї інстанції Збоцька К.Д.

Категорія
СТ.186 ч.1 КК України Суддя-доповідач
Широкопояс Ю.В.

2

Заслухавши
доповідача, пояснення
засудженого та його
законного представника про залишення вироку без зміни, міркування
прокурора в підтримання апеляції, перевіривши справу в межах апеляції,
апеляційний суд визнає апеляцію необгрунтованою з таких підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено,
підтверджуються розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку
доказами.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_3 про те, що
ОСОБА_1 раптово струснув його за плечі, від чого мобільний телефон впав з його
руки на землю, підняв мобільного телефона
та втік. Болісних відчуттів від цього не відчував. Будь-яких інших дій щодо
нього, пов'язаних із заволодінням телефону, ОСОБА_1 не вчиняв.

Суд першої інстанції обгрунтовано відкинув як недостовірні показання
малолітніх свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що в момент заволодіння мобільним
телефоном ОСОБА_1 повалив ОСОБА_3 на землю та поставив його на коліна, оскільки
ці обставини спростовуються показаннями самого потерпілого ОСОБА_3 та
засудженого ОСОБА_1.

Аналізуючи докази по справі, суд першої інстанції, керуючись роз'ясненнями,
що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про
практику в справах про корисливі злочини проти приватної власності" від
25.12.1992р. № 12, прийшов до вірних висновків про те, що засуджений не вчиняв
активних дій, що виразилися в обмеженні чи позбавленні волі потерпілого, про
недоведеність факту застосування засудженим насильства, що не є небезпечним для
життя чи здоров'я потерпілого, та обгрунтовано перекваліфікував дії винного з
ч. 2 на ч. 1 ст. 186 КК України.

При визначенні покарання суд, відповідно до правил ст. 65 КК України,
правильно врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого
Ніколенком злочину, дані про його особу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК
України, апеляційний суд, -

ухвалив:

апеляцію
помічника прокурора Малинського району Сивця A.M. залишити без
задоволення, а вирок Малинського районного суду Житомирської області від 19
грудня 2006 року щодо ОСОБА_1, - без зміни.