Справа №1-508/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 21
травня 2007 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

під
головуванням судці
Бачинського В.Л.

за
участю секретаря Письменної
Н.П.

прокурора Балас
К.В.

потерпілих ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3

законного
представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому
судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця м. Луцьк Волинської області, проживаючого АДРЕСА_1, не
працюючого, освіта неповна середня, не одруженого, громадянина України, раніше
судимого:

1.
25.03.2003 року Луцьким міським судом за ст. 15 ч. 2, 186
ч. 2 КК України до 4-х років позбавлення волі;

2.
04.04.2006 року Луцьким міськрайонним судом за ст. 190 ч.
2 КК України до 1700 грн. штрафу;

- у вчиненні
злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 2,186 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_5,
повторно, 28.02.2007 року приблизно о
1400 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в
квартирі АДРЕСА_1, таємно викрав ДПВ-плеєр, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7
матеріальну шкоду на загальну суму 900 грн.

Крім того, підсудний ОСОБА_5, повторно, 28.02.2007 року, в період часу з 1800 год. до 2200 год., перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1, таємно викрав
телевізор «Соні 212 М71», чим спричинив потерпілій ОСОБА_2 матеріальну
шкоду на суму 1200 грн.

Крім того, підсудний ОСОБА_5,
повторно, 08.03.2007 року, приблизно о
1500 год., шляхом вільного доступу, з квартири АДРЕСА_1, таємно
викрав фотоапарат «Олімпус FE-170», чим спричинив потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду
на загальну суму 899 грн.

Крім того, підсудний ОСОБА_5,
повторно, 10.03.2007 року приблизно о
1800 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись
на території дитячого садка АДРЕСА_2, шляхом ривка відкрито викрав мобільний
телефон «Соні Еріксон К750І», чим спричинив потерпілому ОСОБА_1 матеріальну
шкоду на загальну суму 1640 грн.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред'явленого обвинувачення
підсудний ОСОБА_5 свою
вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково, давши суду показання про
те, що дійсно 28.02.2007 року та 08.03.2007 року вчинив крадіжки з квартир.
Також підсудний повідомив, що повністю погоджується з фактичними обставинами
справи по фактах крадіжок та не бажає їх оспорювати. Однак, заперечив факт
пограбування

потерпілого ОСОБА_1, оскільки телефон взяв у потерпілого подивитись, а
телефон з його рук вирвав знайомий на ім'я ОСОБА_6 та втік.

Хоча підсудний частково визнав свою вину у вчинених злочинах, його вина
повністю доведена зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні
доказами.

Так, з показань допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що
28.02.2007 року з її квартири був викрадений належний їй телевізор та
ДВД-плеєр, що належав сину ОСОБА_7 На Наступний день вона дізналась, що
крадіжку вчинив її син ОСОБА_5

З показань допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_3 вбачається, що
8 березня 2007 року до неї зателефонувала дочка та повідомила, що з квартири
зник фотоапарат та повідомила, що в квартирі був сусід ОСОБА_5. Коли він пішов,
то фотоапарат зник.

Факт заволодіння
мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_1 стверджується:

З показань допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_1 вбачається,
що 10.03.2007 року він разом з ОСОБА_6 був на території дитячого садка № 52. до
них підійшов ОСОБА_5 та почав
розмову, потім запитав чи є у когось мобільний телефон. На мобільний телефон
йому прийшло повідомлення, він його вийняв, а ОСОБА_5 вирвав з рук і побіг в бесідку. Там він віддав телефон
своєму другові і той втік. Коли він хотів зайти в бесідку з ОСОБА_6, то ОСОБА_5 загородив їм
дорогу.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 дав суду показання
про те, що вони 10 березня разом з ОСОБА_1 йшли через
територію дитячого садка № 52 і зустріли там ОСОБА_5 та розговорились з ним. Він запитав чи є в нас мобільний
телефон. Хочу на мобільний прийшло повідомлення і він дістав телефон. ОСОБА_5 вирвав телефон і
пішов до бесідки. Вони пішли за ним. В бесідці ОСОБА_5 віддав телефон незнайомому хлопцеві і той переліз через
огорожу і втік. ОСОБА_5 сказав, що дожене його і теж втік.

При проведенні очної ставки між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, останній вказав на
підсудного ОСОБА_5 як такого, що відкрито викрав його мобільний телефон, а
ОСОБА_5 підтвердив показання потерпілого частково та вказав, що телефон дав
йому потерпілий в руки. (а.с. 15).

Суд критично відноситься до показань підсудного ОСОБА_5 в частині
заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_1, оскільки на досудовому слідстві при
додатковому допиті в якості обвинуваченого ОСОБА_5 дав чіткі та послідовні
покази щодо пограбування потерпілого (а.с. 137-138).

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до
висновку про доведеність вини підсудного у вчиненні злочинів, передбачених ст.
185 ч. 2 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є таємне викрадення чужого
майна, вчинене повторно, ст. 186 ч. 2 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є
відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь тяжкості
вчинених злочинів, особу підсудного, який раніше притягувався до кримінальної
відповідальності, має незняті та непогашені судимості, обтяжуючі покарання
обставин, якими суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.
Пом'якшуючих покарання обставин суд не вбачає.

В справі законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4
заявлений цивільний позов про стягнення з підсудного 1630 грн. На думку суду
позов підставний та підлягає до задоволення, оскільки вина підсудного по даному
епізоду повністю доведена.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи, суд приходить до висновку, що
виправлення та перевиховання підсудного без ізоляції від суспільства неможливе,
а тому йому слід обрати покарання в межах санкції статей, за якими він
притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати
винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 2,186 ч. 2 КК України,
призначивши покарання:

за ст. 185 ч. 2
КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

за ст. 186 ч. 2
КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підстав ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів
шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити покарання
у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з моменту постановления вироку
-21.05.2007 року. Зарахувати в цей строк перебування під вартою з 11.03.2007
року по 20.05.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_5 в
користь ОСОБА_4 матеріальні збитки в сумі 1630 (одна тисяча шістсот тридцять)
гривень.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу
засудженому залишити попереднім - тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області
протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під
вартою, протягом такого ж строку з моменту вручення йому копії вироку.