АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року місто Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 жовтня 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 жовтня року задоволено клопотання старшого слідчого СВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_7 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів та визначено заставу у сумі 97440,00 гривень.

Свої висновки слідчий суддя мотивує тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1,2 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, не працює. Крім того, на даний час ще існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших учасників процесу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, скоїти інше кримінальне правопорушення.

Захисник, адвокат ОСОБА_8 , не погодившись з прийнятим рішенням, подала апеляційну скаргу в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та повернути справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Свої вимоги захисник мотивувала тим, що судом першої інстанції допущено порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, не повідомлено її про проведене судове засідання, позбавлено підозрюваного ОСОБА_9 права на захист.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши доводи захисника, яка просила задовольнити вимоги за апеляційною скаргою, підозрюваного ОСОБА_9 , який підтримав вимоги захисника, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення слідчого, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційним переглядом встановлено, що оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено заставу в розмірі 97440 гривень.

Однак, таке рішення слідчого судді суду першої інстанції, зокрема, в частині строку, на який обрано запобіжний захід, колегія суддів вважає незаконним виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного з моменту затримання.

Таким чином, строк тримання підозрюваного під вартою під час досудового розслідування не може перевищувати строків досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду 10 жовтня 2014 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, а 11 жовтня 2014 року - за ч.ч.1,2 ст.307 КК України. Затримано підозрюваного ОСОБА_9 в порядку ст.208 КК України о 21 годині 40 хвилин 09 жовтня 2014 року.

За ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська Дніпропетровської області від 11 жовтня 2014 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів без зазначення дати та визначено заставу в розмірі 974440 гривень.

На переконання колегії суддів, в контексті вимог вищевикладених норм кримінального процесуального закону, строк його тримання під вартою не може перевищувати 60 днів з моменту його затримання та в межах двомісячного строку для проведення досудового слідства, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника стосовно відсутності передбачених законом підстав для обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, та безумовно наявні ризики, що знаходячись на волі, він буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливатиме на свідків, перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, встановлені під час апеляційного розгляду обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які колегія суддів вважає доведеними та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, колегія суддів, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, скасувавши ухвалу слідчого судді районного суду, приходить до висновку про необхідність постановлення нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , оскільки тримання його під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів вважає, що відповідно до ч.3 ст.183 та ч.5 ст.182 КПК України доцільно визначити розмір застави у межах вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати у сумі 97440 гривень, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. При визначенні розміру застави колегія суддів враховує, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким.

На підставі ст.194 КПК на підозрюваного ОСОБА_9 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п.п.1,2,3 ч.5 цієї статті на строк до 05 грудня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 жовтня 2014 року задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 жовтня року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_7 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів та визначено заставу у сумі 97440,00 гривень - скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання слідчого СВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою- задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 грудня 2014 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_9 обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити в межах 80 мінімальних заробітних плат, тобто у сумі 97440 гривень.

Покласти на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави у визначеному судом розмірі обов`язки, передбачені п.п.1,2,3 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або судув залежності від стадії кримінального провадження;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

у разі невиконання яких слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід держави.

Судді :