Справа № 1-89/08
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт.
Любешів
22 серпня 2008 року

Любешівський районний суд
Волинської області під головуванням:

судді Гапончука В.В.,

за участю секретаря Літвинчук І.М.,

прокурора Веремчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Любешів кримінальну
справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя с. Мала Глуша
Любешівського району Волинської області, громадянина України,
українця, з початковою загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого,
маючого на утриманні одну особу, раніше
не судимого,

у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.
122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
6 липня 2008 року біля 02-ї години,
перебуваючи в стані алкогольного сп”яніння,
знаходячись біля будинку культури с. Мала Глуша Любешівського
району Волинської області,
умисно наніс удари
кулаком та ногою в обличчя
громадянину ОСОБА_2, чим заподіяв
останньому середньої
тяжкості тілесні ушкодження
у вигляді перелому нижньої щелепи в ділянці сьомого
зуба зліва, по ознаці стійкої втрати працездатності менш ніж на третину.

Допитаний у судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1 вину у
вчиненні злочину визнав
повністю та вказав, що 06
липня 2008 року ввечері разом із знайомими розпив одну пляшку горілки. Біля 24
год. пішов у будинок культури с. Мала
Глуша Любешівського району. Коли стояв на сходах до будинку культури та
розмовляв із знайомими, побачив, що з клубу вийшов його знайомий ОСОБА_2 Він сказав
ОСОБА_2 щоб той вийшов разом з ним за клуб, оскільки хоче з ним порозмовляти. Під час розмови з
ОСОБА_2, наніс йому удар лівою рукою в обличчя. Від удару ОСОБА_2 впав на
землю. Тоді він відразу наніс йому удар ногою в обличчя. Це побачили
односельчани, які підбігли та припинили бійку.
На наступний день, усвідомивши свою протиправну поведінку, він пішов до
ОСОБА_2 та попросив вибачення за вчинене. У вчиненому розкаюється. Просив
суворо не карати.

Разом з
тим, винність ОСОБА_1 в умисному
нанесенні середньої тяжкості тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_2, повністю
доведена доказами, які зібрані під час
досудового слідства і не оспорюються підсудним, які одержані законним
шляхом без порушень прав
людини і громадянина
у відповідності до ст. 62
Конституції України та Кримінально-процесуального кодексу України.

Як
вбачається з рапорту оперативного чергового
Любешівського РВ УМВС
України, 06.07.2008 року о 17 год. 30 хв. з
Камінь-Каширської ЦРЛ
надійшло повідомлення про
те, що 06.07.2008 року в приймальне відділення Камінь-Каширської ЦРЛ
було доставлено громадянина ОСОБА_2, жителя с. Мала Глуша Любешівського
району з діагнозом: подвійний перелом нижньої щелепи
без зміщення. (а.с. 5).

Згідно висновку №203 від 23.07.2008 року експерта
Маневицького міжрайвідділення СМЕ
громадянину ОСОБА_2 нанесено
тілесне ушкодження у
вигляді перелому нижньої
щелепи, яке виникло
внаслідок дії тупого твердого предмета, по ступені
тяжкості відноситься до
категорії середньої тяжкості
тілесних ушкоджень, по ознаці стійкої втрати працездатності менш ніж на
третину. (а.с. 24-25).

Таким
чином, взявши до уваги показання підсудного в судовому засіданні, а також
дослідивши матеріали кримінальної справи доведено, що ОСОБА_1 умисно наніс
середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_2

Дії ОСОБА_1
на досудовому слідстві
кваліфіковано вірно. Вони
повністю підпадають під
ознаки злочину,
передбаченого ч.1 ст. 122 КК
України.

Обставиною,
яка пом'якшує покарання підсудного
є щире
каяття, активне сприяння
розкриттю злочину.

Обставиною, що
обтяжує покарання підсудного
є вчинення злочину в стані алкогольного сп”яніння.

При призначенні
покарання підсудному ОСОБА_1,
суд враховує ступінь
тяжкості скоєного злочину, наявність
пом”якшуючих та обтяжуючих
покарання обставин, дані про
підсудного, який раніше
до кримінальної відповідальності не притягувався, по
місцю проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню
дитину, тому суд
приходить до переконання,
що виправлення і перевиховання
ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства і
обирає покарання в межах
санкції статті, за
якою він притягується
до відповідальності із
застосуванням ст. 75 КК
України та покладенням
певних обов”язків, передбачених ст. 76
КК України.

Речові докази та судові витрати у справі
відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати
винним ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК
України, призначивши покарання у
виді обмеження волі
на строк 1 (один) рік.

На
підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання у
виді обмеження волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку
не вчинить нового злочину.

Згідно
ст.76 КК України зобов”язати ОСОБА_1 не
виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи
або навчання, періодично
з”являтися в ці
органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу
засудженому ОСОБА_1 на час вступу вироку
в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази та судові витрати у справі
відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На вирок може бути подана апеляція до
апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ Гапончук В.В.

З оригіналом вірно.

СУДДЯ ЛЮБЕШІВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ В.В. Гапончук