Справа № 727/4488/15-к
Провадження № 1-кп/727/212/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2015 року. Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю сторін судового провадження:
прокурора - ОСОБА_3
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
законного представника обвинуваченого - ОСОБА_8
потерпілого - ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, дітей не має, студента 3-го курсу Буковинського державного фінансово-економічного університету, раніше несудимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Бережниця Калуського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, студента 2-го курсу Буковинського державного фінансово-економічного коледжу, раніше несудимого, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,
в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 з неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_7 23 березня 2015 року біля 04 години проходили по вулиці Коперніка в м. Чернівці. Підійшовши до будинку АДРЕСА_4 , біля під`їзду № 1 помітили припаркований автомобіль марки «ВАЗ-2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_6 , маючи на меті таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, не повідомивши ОСОБА_7 про свої наміри, підійшов до цього автомобіля, відчинив капот і почав виривати акумулятор з місця кріплення. Під час цих дій ОСОБА_6 до автомобіля також підійшов ОСОБА_7 і, доклавши зусиль, вони разом викрали з автомобіля акумулятор «Kinetic 60в» S/№ НОМЕР_2 вартістю згідно висновку експерта від 07 травня 2015 року в сумі 533 грн. 42 коп., завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму, після чого з місця вчинення злочину втекли, а викраденим розпорядились на власний розсуд.
Своїми діями обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили злочин, передбачений ст.185 ч.1 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), і їх дії за цією статтею кваліфіковані правильно.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні даного злочину визнали повністю. Крім повного визнання своєї винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , їх винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими вони погодились в судовому засіданні.
Обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з участю законного представника ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_9 на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України до початку підготовчого судового засідання 15 червня 2015 року уклали угоди про примирення на тих умовах, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю визнають свою винуватість у таємному викраденні 23 березня 2015 року акумулятора «Kinetic 60в» вартістю 533 грн. 42 коп. з автомобіля марки «ВАЗ-2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , та в повному обсязі відшкодували потерпілому спричинену їх діями матеріальну шкоду в цій сумі.
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_6 за ст.185 ч.1 КК України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн., також ОСОБА_7 за ст.185 ч.1 КК України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн.
На момент підписання угод про примирення потерпілий ОСОБА_9 , обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , його законний представник ОСОБА_8 розуміли наслідки укладення такої угоди, зазначені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було роз`яснено і судом.
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відмовились від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1) КПК України, а потерпілий ОСОБА_9 погодився з тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за даний злочин (окрім випадку невиконання ними у подальшому умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розуміють, що в разі невиконання ними угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпілий ОСОБА_9 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розуміють, що умисне невиконання цих угод є підставою для притягнення їх до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , його законний представник ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_9 підтвердили факт примирення, просять затвердити укладені між ними угоди про примирення і призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн. та ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн.
Судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 цілком розуміють своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого їх обвинувачують, та роз`яснено їх права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілого ОСОБА_9 , що він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угод про примирення сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах, а самі угоди відповідають вимогам закону та нормам КПК України.
Кваліфікація вчиненого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочину за ст.185 ч.1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цих угод про примирення.
Умови угод про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Укладення угод було добровільним і обвинувачені мають можливість виконати взяті на себе за цими угодами зобов`язання.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує умови угод про примирення, укладених 15 червня 2015 року між ними та потерпілим ОСОБА_9 , і узгоджену сторонами міру покарання кожному у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850 грн., вважає, що таке покарання належить їм призначити з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та осіб обвинувачених, які раніше не скоювали ніяких правопорушень, до кримінальної відповідальності притягаються вперше, навчаються, позитивно характеризуються за місцем проживання та навчання, їх молодий вік.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоди про примирення, укладені 15 червня 2015 року між обвинуваченими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та потерпілим ОСОБА_14 .
ОСОБА_10 визнати винним за ст.185 ч.1 КК України та призначити йому за цією статтею узгоджену міру покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
ОСОБА_11 визнати винним за ст.185 ч.1 КК України та призначити йому за цією статтею узгоджену міру покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на користь держави судові витрати за проведення дактилоскопічної, автотоварознавчої та трасологічної експертиз в сумі по 429 гривень 66 копійок з кожного.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченими з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення їм наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
СУДДЯ ОСОБА_17