Справа №1-132/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
червня 2007 року Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі:

головуючого - судді Мурашко
І.А.,

при секретарі - Литвяк Я.В.,
Шемець Т.Ю.,

з участю
прокурора - Шахова
А.В.,Ярмош Р.В.,

потерпілої - ОСОБА_6,

адвоката - ОСОБА_18,

захисників - ОСОБА_7, ОСОБА_19,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Чернігові справу по

обвинуваченню:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженки м. Чернігова, українки, громадянки України, освіта
середня, незаміжня, не працює, не судимої, мешкає: АДРЕСА_1,

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 115
КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 15.11.2006 року,
приблизно о 12.00, перебуваючи
у квартирі за адресою АДРЕСА_1, на ґрунті особистих неприязних відносин, під
час сварки, з метою умисного вбивства, нанесла два удари ножем у область
життєво важливих органів ОСОБА_2, чим заподіяла їй рану по правій
середньо-ключичній лінії в проекції 3-го ребра та рану по зовнішній поверхні
правого променево-зап"ястного суглобу, що кваліфікується як тяжкі тілесні
ушкодження, від яких потерпіла ОСОБА_2 померла на місці.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину
у пред'явленому їй обвинуваченні по ч.1 ст. 115 КК України не визнала та показала, що 14.11.2006 року до неї
додому прийшла ОСОБА_2, яка принесла з собою 2 л пива. Коли вони випили пиво, то ОСОБА_2 цього було мало, і вона
почала телефонувати знайомим, щоб її пригостили пивом. Потім вони домовились
зустрітись з ОСОБА_3 біля магазину "Сіверський" о 19.00. Коли вони прийшли,
то ОСОБА_3 сказав, що треба почекати його товариша ОСОБА_4, який підійшов через
десять хвилин. Потім вони з ОСОБА_2 пили пиво, а хлопці горілку, після чого
пішли всі разом до неї додому о 22.30,
де вживали горілку. Вона та ОСОБА_3

залишились
спати, а ОСОБА_2 кудись пішла зі ОСОБА_4 Приблизно о 09.00, 15.11.2006 року, їй
додому зателефонувала ОСОБА_2 та спитала, чи може вона прийти до неї додому
разом зі ОСОБА_4Коли вони прийшли, то принесли з собою пиво, але вже були у
стані алкогольного сп'яніння. Вони пили пиво, а у цей час ОСОБА_3 хтось
зателефонував, і він кудись пішов. Потім вона пам'ятає, як вона зайшла у
кімнату, і побачила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 лежали у кімнаті. Вона почала
вигонити ОСОБА_4, і пам'ятає, що казала йому, що вона зараз переодягнеться, і
вони підуть у магазин. Як вона йшла у магазин та поверталась з нього, не
пам'ятає. Вона також пам'ятає як звала ОСОБА_2, яка не озивалась, і коли вона
зайшла у кімнату, то побачила, що ОСОБА_2 лежала на спині, і вся її майка була
у крові. Вона почала трясти ОСОБА_2, у якої губи були синіми, а руки холодними.
Вона побачила під правою рукою ОСОБА_2 ніж, який вона узяла та відкинула у бік,
бо не хотіла, щоб ОСОБА_2 поранилась, бо думала, що ОСОБА_2 ще жива. Де в цей
момент був ОСОБА_4 не знає. Потім вона почала телефонувати ОСОБА_3, ОСОБА_5, до
медичної допомоги, при цьому що вона казала не пам'ятає. До швидкої медичної
допомоги вона телефонувала з міського телефону, ОСОБА_5 по мобільному телефону,
а по якому телефону телефонувала ОСОБА_3 не пам'ятає, а пам'ятає тільки, як
вона вже була у міліції по вул. Шевченко,13. Сварки між нею та ОСОБА_2 не було.
Вона давала показання оперативним працівникам міліції та слідчому, що між ними
відбувалась сварка, але обставини викладені у поясненні та показаннях вона придумала,
так як на неї було здійснено фізичний та психологічний тиск оперативними
працівниками, які були присутні при допиті її слідчим, і вона боялась
оперативних працівників. Чому вона нічого не пам'ятає пояснити не може, раніше
з нею такого не було. З ОСОБА_2 вони були подругами, у школі сиділи за однією
партою, конфліктів між ними не було. Вона не пам'ятає, щоб вона наносила удари
ножем ОСОБА_2, і скільки було ударів вона сказати не може, про це вона питала у
слідчого. Удари ОСОБА_2 могли нанести вона чи ОСОБА_4, так як у квартирі більше
нікого не було, але цього вона не стверджує.

Заперечувала показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, вказала, що вона їм не
казала, що це зробила вона, а свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 настоювали на своїх
показаннях.

Цивільний позов
потерпілої не визнала.

Допитана у судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_6 показала, що
вона не може назвати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подругами. її дочка не була
конфліктною, кожного разу їй телефонувала, коли де не будь затримувалась.
Суттєвих сварок між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не було, їй дочка тільки казала, що вони
посварились, але скільки разів це було та про обставини сварок нічого сказати
не може. Відносини у неї з дочкою були нормальні, дочка відносилась до неї з
повагою. Дочка могла попити пиво, але спиртними напоями не зловживала. Вона не
згодна з тим, що ОСОБА_1 нічого не пам'ятає, так як комусь з друзів ОСОБА_1
казала, що вбила ОСОБА_2 Про те, що ОСОБА_1 вбила її дочку вона почула від
хлопців. Заподіяна їй матеріальна шкода вказана у позові, де також вказано
обґрунтування моральної шкоди.

Допитана в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_7, яка є бабусею
ОСОБА_1,

показала,
що вона 15.11.2006 року,
телефонувала приблизно о 09.00
додому ОСОБА_1, яка була
дома, після чого, приблизно о 09.30,
принесла їй варення. Двері їй ніхто не відчинив, але вона бачила, що у "зрачку" на дверях
щось мигнуло. Потім по сходинках до квартири піднімалась ОСОБА_1 та хлопець,
який ніс пиво. Онука її впізнала, була у звичайному стані, як завжди. Вони
зайшли у квартиру, хлопець роздягнувся та пішов до кімнати. Потім вона
побачила, як на ліжку лежить ОСОБА_2, і хлопець також ліг на ліжко. ОСОБА_2
лежала на ліжку, нічого не казала, але була жива. Вона почала виганяти ОСОБА_2,
а ОСОБА_1 сказала, щоб вона не чіпала ОСОБА_2 У квартирі вона бачила тільки
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та хлопця. Продуктів харчування у спальні вона не бачила. У
цей день, коли вона ходила до онуки, вона з нею більше не розмовляла. Увечері
до неї прийшла потерпіла ОСОБА_6,
повідомивши, що хтось комусь телефонував, та сказали, що у її дочки не
витримало серце, і вона померла. Вони разом пішли до квартири ОСОБА_1, але вона
вже була опломбована. їй, потерпіла ОСОБА_6 казала, що дочка
робила спроби з нею битись.

Допитаний в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_4 показав, що дату
подій не пам'ятає, але разом з ОСОБА_3 він зателефонував ОСОБА_2 та ОСОБА_1
Спочатку за магазином вони вживали горілку, а згодом пішли додому до підсудної.
Потім, приблизно о 23.00,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишились, а він з ОСОБА_2 пішли на вулицю, і о 07.00, вони повернулись
у квартиру підсудної. Вони вчотирьох пили пиво та спілкувались, а потім ОСОБА_3
сказав, що йому потрібно додому та пішов. Котра була година, коли пішов
ОСОБА_3, не пам'ятає. Потім ОСОБА_1 пішла у свою кімнату, ОСОБА_2 лягла на
диван, а він ліг на сусіднє ліжко, і заснув. Прокинувся він від крику ОСОБА_1, яка кричала
"я її вбила". Він подивився на ОСОБА_2, яка лежала на дивані на боку, спиною до нього. Він
вирішив розбудити ОСОБА_2, перевернув її, і побачив у неї кров'яну пляму. Ножа
біля ОСОБА_2 не бачив, а ОСОБА_1 не приносила ніж на другий день, бо вони пили
пиво, і закуска була непотрібна. Він з ОСОБА_3 питав у ОСОБА_1 де ніж, на що
вона відповіла, що не знає куди його діла. У ОСОБА_1 була істерика. Коли
приїхала швидка медична допомога, то її працівники сказали, що ОСОБА_2 мертва,
і необхідно викликати міліцію. Він, перед викликом швидкої медичної допомоги,
пішов за ОСОБА_3, якому телефонувала ОСОБА_1, і зустрівшись з ним біля магазину
"Союз", прийшов до ОСОБА_1 Чи була сварка між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 він
не пам'ятає. Наскільки він зрозумів, то ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розмовляли про
хлопця ОСОБА_2, при цьому ОСОБА_1 щось пояснювала ОСОБА_2, і це не була дружня
розмова, але це не було і сваркою. Зранку бабусі ОСОБА_1 він не бачив. До
приїзду міліції ОСОБА_1 підходила до ОСОБА_2, смикала та трясла її.

Допитаний в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_3
показав, що події відбувались у жовтні, або листопаді 2006 року. Він,
ОСОБА_4 з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зустрівся приблизно о 19.00, після чого у магазині
"Союз" придбали спиртне, гуляли на вулиці, після чого пішли додому до
ОСОБА_1, де вживали спиртні напої. Наскільки пам'ятає, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 потім
пішли з квартири, а він та ОСОБА_1 залишились. Наступного дня, ОСОБА_2 разом зі
ОСОБА_4прийшли знову додому до ОСОБА_1, і вони разом пили пиво. Конфлікту між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 начебто не було. Потім,

приблизно
о 12.00, ОСОБА_1
та ОСОБА_4 пішли у магазин, а трохи пізніше він пішов додому, при цьому ОСОБА_2
спала. Більше у квартирі нікого не було. Потім йому на домашній телефон
зателефонувала ОСОБА_1, і сказала йому, що вона вбила ОСОБА_2 та просила його
прийти. Він не повірив їй, пішов до ОСОБА_1, по дорозі зустрівши ОСОБА_4, який
йшов за ним. Коли вони підходили до під'їзду, під'їхала швидка медична
допомога, і вони вже разом з лікарями заходили у квартиру. ОСОБА_1 комусь
дзвонила, але що казала не пам'ятає. Коли вони прийшли, то ОСОБА_1 була у
істеричному стані, постійно плакала. Він спитав, як це сталося, на що ОСОБА_1
відповіла, що вона її зарізала ножем. На його запитання де ніж, ОСОБА_1
відповіла, що не знає куди його діла. Коли їх з квартири забрала міліція, і
коли вони сіли у машину, то ОСОБА_1 казала, що це зробила вона, просила їх, щоб
вони не казали, що це зробила вона.

Допитаний в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_8 показав, що проводив
досудове слідство по кримінальній справ відповідно до норм КПК України, до
ОСОБА_1 незаконних заходів фізичного та психічного впливу не застосовувалось, і
таких заяв ОСОБА_1 не робила. При проведенні допитів ОСОБА_1 сторонніх осіб не
було.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5, який перебуває у
дружніх відносинах з ОСОБА_1, показав, що знайомий з ОСОБА_1 з 2002 року, і
підтримував з нею дружні стосунки, а ОСОБА_2 знав як подружку ОСОБА_1
Характеризував ОСОБА_1 як спокійну людину. 15.11.2006 року, йому на мобільний телефон номер НОМЕР_1
зателефонувала ОСОБА_1, яка плакала, у неї була істерика. ОСОБА_1 йому сказала,
що ОСОБА_2 мертва. Коли його допитував слідчий, то допит проходив спокійно, він
прочитав протокол допиту, підписав його. У протоколі допиту все було записано
правильно, доповнень він не робив.

Після оголошення його показань(а.с.34-35), ОСОБА_5
підтримав свої показання, вказавши, що все у протоколі написано правильно.

Відповідно до показань (а.с.34-35), наданих у ході досудового слідства,
ОСОБА_5 показав, що 15.11.2006
року йому телефонувала ОСОБА_1, яка розповіла, що вбила свою подругу
ОСОБА_2, що вона зарізала її. ОСОБА_1 також казала, що вона вдарила ОСОБА_2
ножем, і ОСОБА_2 лежить у крові.

Допитана в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_9 показала, що про
обставини справи нічого повідомити не може, а ОСОБА_2, з якою вона вчилась у
одному класі, була неконфліктною, спокійною, була наполегливою, не мала ніяких
поганих звичок.

Допитані в якості свідків у судовому засіданні ОСОБА_10, ОСОБА_11, надали
показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_9, позитивно характеризували
ОСОБА_2

Допитана в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_13,
яка є сусідкою ОСОБА_12 та перебуває з нею у дружніх відносинах, показала, що
про обставини справи їй нічого невідомо, а про події їй відомо зі слів
потерпілої. ОСОБА_12 після поховання, спала у ОСОБА_14, бо не могла ночувати
дома. ОСОБА_12 стала скаржитись на стан здоров'я. Про дітей у присутності
ОСОБА_12 розмовляти не можна, бо вона згадує про дочку. ОСОБА_15займалась
закупкою продуктів, їй відомо, що придбавали 10 кг м'яса. Які ще

закупались
продукти, їх вагу, кількість вона не знає.

Допитана в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_14, яка з ОСОБА_12
перебуває у дружніх відносинах, показала, що про обставини справи їй нічого
невідомо. Те, що сталося дуже вплинуло на ОСОБА_12, вона замкнулася у собі.
Вона приймала участь у закупці продуктів харчування на поминки: ковбаси,
солодощів, води, іншого асортименту та вартості продуктів не пам'ятає.

Допитана в якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_15, яка з ОСОБА_12
перебуває у дружніх відносинах, показала, що про обставини справи їй нічого
невідомо. Вона займалась закупкою продуктів, замовленням ритуальних послуг,
кафе. Продукти: ковбасу, сир, м'ясо, воду, цукерки, - закупали на базарі, і тому
чеків про закупку не має. На продукти, без врахування вартості м'яса, було
витрачено приблизно 300 грн.

Згідно пояснення ОСОБА_1(а.с.8-9) від 15.11.2005
року, оголошеного у судовому засіданні, ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_2 почала
ображати її, схватила її за
волосся, вдаривши її у обличчя, на що вона сильно розлютилась, і у відповідь
вдарила ОСОБА_2 кулаком у обличчя, після чого вдарила її ножем у область
грудей, але звідки у неї з'явився ніж не знає. Вона телефонувала з приводу
того, що сталось ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, якому сказала, що вбила ОСОБА_2, але
той не повірив.

Допитана в якості підозрюваної у ході досудового слідства ОСОБА_1(а.с. 126-128), показання якої
були оголошені у судовому засіданні, показала, що вони з ОСОБА_2 почали
лаятись, ОСОБА_2 схватила
її за волосся та вдарила по обличчю, на що вона вдарила ОСОБА_2 у обличчя.
Вона вдарила ОСОБА_2 кухонним ножем, який зробив її батько, ручка якого
виготовлена з рогу тварини чорно-жовтого кольору. Коли вона наносила їй удар,
то стояла до неї обличчям. З приводу того, що сталося вона телефонувала
ІНФОРМАЦІЯ_2, але що вона йому казала не пам'ятає. Також вона телефонувала
своєму хлопцю ОСОБА_5, якому сказала, що вбила ОСОБА_2.

Допитана в якості обвинуваченої у ході досудового слідства
ОСОБА_1(а.с.141-144), показання якої були оголошені у судовому засіданні,
показала, що вони почали лаятись з ОСОБА_2, ОСОБА_2 схватила її за волосся та
вдарила по обличчю, на що вона вдарила ОСОБА_2 у обличчя. Коли вони повернулись
з магазину з ОСОБА_4, то вона побачила, що у ОСОБА_2 майка була у крові, мабуть
від того, що вона вдарила її ножем до того, як піти до магазину. Вона вдарила
її ножем, який виготовив її батько, ручка якого виготовлена з рогу тварини.
Коли вона наносила удар, то вона стояла обличчям до ОСОБА_2 Вона телефонувала
ІНФОРМАЦІЯ_2, але що вона йому говорила не пам'ятає, ОСОБА_5, якому сказала, що
вбила ОСОБА_2. Вину свою визнає частково, бо не бажала вбивати ОСОБА_2, а це
сталося у ході бійки.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1600 від 11.01.2007 року(а.с.42-48), оголошеного у
судовому засіданні, у ОСОБА_2 виявлені наступні тілесні ушкодження -рани: рана №1 по правій середньо
ключичній лінії в проекції 3-го
ребра та на відстані 118
см від підошвової поверхні стоп, яка утворилась від дії знаряддя, що має
колюче-ріжучі властивості по типу ножа. Рана утворилась прижиттєво, незадовго
до настання смерті ОСОБА_2, на що вказує зяяння рани при відсутності ознак її
загоєння, наявність крововиливів в оточуючі м'які тканини, виражене
малокрів"я внутрішніх органів, як ознака

гострої
крововтрати. За ознакою небезпеки для життя, вказане ушкодження стосовно живих
осіб слід кваліфікувати як тяжке ,
що перебуває у прямому причинному зв'язку з настанням смерті. З даним
тілесним ушкодженням потерпіла могла жити на протязі короткого проміжку часу,
який вимірюється хвилинами. Рана №2 - по зовнішній поверхні правого
променево-зап"ясного суглобу, косо розташована, яка утворилась від дії
знаряддя, що має колюче-ріжучі властивості по типу ножа. Рана утворилась
прижиттєво, незадовго до настання смерті ОСОБА_2, на що вказує зяяння рани при
відсутності ознак її загоєння, наявність крововиливів в оточуючі м'які тканини.
За ознакою небезпеки для життя вказане ушкодження стосовно живих осіб слід
кваліфікувати, як легке з короткочасним розладом здоров'я.

Смерть потерпілої ОСОБА_2 настала внаслідок ножового проникаючого поранення
грудної клітки з пошкодженням правої легені, що обумовило гостру внутрішню та
зовнішню кровотечу, та привело до розвитку гострого малокрів"я, яке і є
безпосередньою причиною смерті. Цей висновок стосовно причин смерті
підтверджується виявленими у ході проведення судово-медичного дослідження трупа
проникаючої рани у ділянці грудної клітки з порушенням цілісності м'яких тканин
грудної клітки та правої легені, наявністю характерних для гострої крововтрати
смугастих, блідо-червоного кольору крововиливів під внутрішню оболонку лівого
шлуночка серця(плями ІНФОРМАЦІЯ_3), вираженим малокров"ям внутрішніх
органів.

Враховуючи вираженість трупних явищ(трупні плями та трупне заклякання),
вони дають змогу вважати, що смерть її могла настати 15.11.2006 року, в проміжок
часу з 11.30. до 14.30.

В момент заподіяння тілесних ушкоджень(рани) нападник та потерпіла могли
знаходитись в будь-якій позі, окрім положення потерпілої обличчям до площини.

Локалізація ран, їх направлення та даних, які свідчать
про самозахист(рана №2),
в сукупності вказують на неможливість спричинення ушкоджень самою
потерпілою.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №2741 від 27.11.2006 року,
оголошеного у судовому засіданні, у ОСОБА_1 маються тілесні ушкодження: синець
по зовнішній поверхні верхньої третини лівого стегна, котрий виник від дії
тупого предмета, або при ударі о такий, в строк 15.11.2006 року, і кваліфікується, як легке тілесне ушкодження.

Згідно висновку комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної
експертизи №04/742 від 02.01.2007 року(а.с.103-109),
дослідженого у судовому засіданні, у ОСОБА_1 в період часу, до якого
відноситься інкриміноване їй діяння, мав місце демонстративний розлад
особистості^ 60.4 за
Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), який не позбавляв її
здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_16 при теперішньому
судово-психіатричному експертному дослідженні виявлений демонстративний розлад
особистості, але за психічним станом їй не показане застосування примусових
заходів медичного характеру.

У ОСОБА_1 в період часу, до якого відноситься
інкриміноване їй діяння, клінічних ознак стану фізіологічного афекту, як і
іншого емоційного стану(стрес, фрустрація тощо), які могли суттєво вплинути на
її поведінку, не виявлено.

Крім того, винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй
злочину, також підтверджується доказами, перевіреними у судовому засіданні, а
саме:

- протоколом
огляду місця події від 15.11.2006 року(а.с.15-24), згідно якого при
огляді

квартири
АДРЕСА_2,
виявлено труп ОСОБА_2, у якої на грудній клітині та по середньо-ключичній лінії
у проекції молочної залози маються пошкодження. З місця огляду вилучено
фрагменти покривала та підодіяльника, сліди пальців рук, ніж;

·
висновком судово-медичної експертизи №261-МК від 21.12.2006 року речових
доказів :ножа (а.с.72-74), згідно якого не виключено, що раніше досліджені
пошкодження на двох клаптях шкіри і фрагментах хрящових ребер від трупу ОСОБА_2
у вигляді трьох розрізів, причинені наданим на експертизу ножем;

· висновком
судово-медичної цитологічної експертизи №272
від 29.12.2006 року(а.с.85-87),
згідно якої кров трупа ОСОБА_2 належить до групи АВ, а кров ОСОБА_1 належить до
групи АВ з супутнім антигеном Н та ізогемаглютиніном анти-А. У підньогтьовому
вмісті ОСОБА_2 виявлена кров людини та епітеліальні клітини, статеву належність
яких встановити неможливо. При серологічному дослідженні в об. 1,2 виявлені
антигени А і В ізосерологічної системи АВО, що властиві особам з групою крові
АВ. Враховуючи це не виключено походження крові, як від самої потерпілої
ОСОБА_2, так і від ОСОБА_1 при наявності у останньої пошкоджень, що могли б
викликати кровотечу;

· висновком
судово-медичної цитологічної експертизи №271 від 29.12.2006 року(а.с.92-94),
згідно якої на клинку і ручці ножа виявлені кров людини жіночої генетичної
статі і піт. При серологічному дослідженні за допомогою реакції кількісної
абсорбції виявлені антигени А і В, ізогемаглютиніни не виявились. В об. 1 (клинок)
проводили диференційоване вилучення антигенів крові, в об.2 - диференційоване
вилучення антигенів поту. При повторному дослідженні даних об'єктів в
об.1(кров) виявлені атнигени А і В, враховуючи групу крові потерпілої ОСОБА_2,
походження крові від неї не виключається. В об.2(піт) виявлені антигени А,В,Н,
таким чином .враховуючи групові характеристики крові і виділень осіб, що
проходять по справі, на ручці може мати місце змішання поту ОСОБА_2 і ОСОБА_1;

· протоколом
огляду предмету - ножа від
20.11.2006 року
(а.с.111);

·
протоколом відтворення обстановки та обставин події від 16.11.2006 року(а.с.129-132),
відповідно до якого ОСОБА_1 повідомила учасникам слідчої дії про конфлікт, який
виник між нею та ОСОБА_2 та те, що вона вдарила ОСОБА_2 кухонним ножем, ручка
якого ребриста, виготовлена з рогу. Після чого ОСОБА_1, у АДРЕСА_1, показала та
розповіла про обставини, які повідомила у кабінеті слідчого;

· речовим
доказом - ножем(а.с.112), який був
оглянутий у судовому засіданні.

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи
обвинувачення та показання підсудної ОСОБА_1, її доводи, які були нею наведені
на свій захист про те, що її вину не доведено у судовому засіданні, а удари
потерпілій могли нанести інші особи, доводи захисника про те, що відсутні
докази вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, суд приходить до висновку, що
обвинувачення, пред'явлене ОСОБА_1 ,
знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі.
Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що показання підсудної
та її доводи у судовому засіданні, є непослідовними та неправдивими, на
підставі яких підсудна робить спробу перекласти вину за наслідки на інших осіб
та уникнути відповідальності за злочин ,
який їй інкримінований. З показань ОСОБА_1 в

якості
підозрюваної видно,- що ОСОБА_1 послідовно давала показання щодо подій, які
відбувались, що вона підтвердила у ході відтворення обстановки та обставин
події та у ході допиту її у якості обвинуваченої 17.11.2006 року. Показання ОСОБА_1 у ході досудового слідства
підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, які були
допитані у судовому засіданні, протоколом огляду місця події, висновками
судово-медичних, судово-медичних цитологічних експертиз, протоколом відтворення
обстановки та обставин події, протоколом огляду ножа, речовим доказом ножем,
які узгоджуються між собою, і у своїй сукупності спростовують показання
підсудної та її доводи у судовому засіданні. Крім того, у судовому засіданні,
не знайшли свого підтвердження показання підсудної ОСОБА_1 щодо застосування
відносно неї незаконних заходів при проведенні дізнання та досудового слідства
відповідно до матеріалів перевірки прокуратури м. Чернігова(відмовний матеріал
№168/1-07), які були оголошені у судовому засіданні, і у яких мається постанова
про відмову в порушенні кримінальної справи відносно працівників міліції. З
врахуванням висновку судової психолого-психіатричної експертизи, показань
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, суд вважає, що не знайшли свого
підтвердження показання підсудної щодо її стану, внаслідок якого вона подій не
пам'ятає. Таким чином, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_1, наносячи удари ножем ОСОБА_2 у життєво важливі органи,
діяла умисно , а її дії
були направлені на позбавлення життя потерпілої.

Дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 115 КК України, як
вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь
тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким злочином, конкретні
обставини справи, при яких було вчинено злочин, наявність цивільного позову
потерпілої, та те, що шкода заподіяна злочином потерпілій невідшкодована, що
потерпіла не настоювала на суворому покаранні, особу винної - її вік, сімейний стан,
освіту, стан
здоров'я, позитивну характеристику за місцем навчання у школі та ліцеї, те що
раніше підсудна не притягувалась до адміністративної та кримінальної
відповідальності.

Обставиною, яка пом'якшує покарання підсудній, з врахуванням даних про її
батьків та умов її виховання ,
суд вважає сімейний стан підсудної, а обставин, що обтяжують покарання, у
судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 необхідно
призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції етапі, якою
передбачена відповідальність за вчинений підсудною особливо тяжкий злочин, що є
необхідним і достатнім для виправлення підсудної та попередження нових
злочинів.

Вирішуючи питання про цивільний позов по справі, суд
враховує наслідки, які настали від дій підсудної, що матеріальна шкода доведена
у судовому засіданні частково у сумі 2
347,62 грн., яка підтверджується квитанціями та чеками з
вказаними у них витратами потерпілої, обґрунтування моральної шкоди потерпілою
у позові щодо глибини фізичних та душевних страждань, матеріальний стан
підсудної та потерпілої, а також вимоги розумності та справедливості, і
приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню:

матеріальної шкоди у сумі 2347,62 грн., а моральної шкоди у сумі 40 000 грн.

Речовий доказ по
справі: ніж необхідно знищити.

Судові витрати
по справі відсутні.

Міру запобіжного заходу підсудній до набрання вироком
законної сили слід залишити без змін -
утримання під вартою.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 323,324
КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України і
призначити їй покарання у вигляді десяти років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з дня її затримання з 15 листопада 2006 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1,
до набрання вироком законної сили, залишити без змін - взяття під
варту.

Цивільний позов ОСОБА_6 про
відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди задовольнити частково,
стягнути з ОСОБА_1 2
347,62 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 40 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_17.

Речовий доказ:
ніж(а.с.112) - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду
Чернігівської області протягом 15
діб з моменту його проголошення, а засудженою ОСОБА_1 в той же строк з
моменту вручення копії вироку.