Дата документу Справа № 219/534/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/993/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.263 КК УкраїниСуддя-доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2015 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Артемівський міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Урожайне Карабутацького району Актюбінської області Республіки Казахстан, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винним в тому, що він у середині листопада 2014 року діючи умисно, з метою зберігання боєприпасів, не маючи відповідного дозволу, всупереч вимогам чинного законодавства України, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , за місцем свого мешкання, прийняв на зберігання від невстановлених осіб дерев`яний ящик з патронами і гранатами, два гранатомети РПГ - 26, підствольний гранатомет з десятьма гранатами і два автомати Калашникова, калібру 7,62 мм з магазинами, в яких знаходилися патрони. Після чого, усвідомлюючи приналежність даних предметів до вогнепальної зброї, бойових припасів і вибухових речовин з метою подальшого зберігання переніс їх на територію домоволодіння за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою та зберігав до 02.12.2014 року.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання з випробувальним строком на 3 роки, та покладено обов`язки передбачені ст.76 КК.

Вирішено питання про судові витрати і речові докази.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи обставин справи, доведеність вини та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого, з огляду вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, підвищеного ступеню небезпеки скоєного ОСОБА_8 злочину в зоні збройного конфлікту, великої кількості вилученої в нього зброї, боєприпасів і вибухових пристроїв, загрози безпеці проживаючих поруч з місцем зберігання зброї особам, вважав призначене покарання таким, що не відповідає тяжкості скоєного діяння і особі обвинуваченого. А тому прокурор вважав безпідставним звільнення ОСОБА_8 від призначеного йому покарання. В зв`язку з чим, прокурор вимагав скасувати вирок в цій частині і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.263 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки з реальним його відбуванням в місцях позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши позицію прокурора, яка підтримала апеляцію процесуального прокурора, обвинуваченого і його захисника, які заперечили проти доводів апеляційної скарги і її вимог та просили вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок суду без змін.
Так, визначаючи ОСОБА_8 вид, міру і спосіб відбування покарання, суд першої інстанції керувався ст.65 КК і врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, вину особи та обставини, що пом`якшують його покарання.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги наведені в апеляційній скарзі доводи прокурора, проте також зважає й на те, що прокурор, вимагаючи призначити покарання у виді позбавлення волі, не зазначив у своїй апеляції жодних пом`якшувальних обставин, які суд першої інстанції встановив і мав врахувати при призначенні покарання.

Як обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд встановив щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Особу обвинуваченого, який вважається особою, що не має судимості, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та матір похилого віку.

Судова колегія також звертає свою увагу на вказані пом`якшувальні покарання обставини. Апеляційний суд, приймає також до уваги громадянську позицію обвинуваченого до його затримання. ОСОБА_9 активно займався і займається волонтерською діяльністю, ініціюючи допомогу Збройним Силам України, що відстоюють територіальну цілісність України на сході країни. Сприяв і опікувався забезпеченням добровольчого батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». В зв`язку з чим, виключно позитивно характеризується як громадськими організаціями, так рядом народних депутатів України, які також просили суд не позбавляти ОСОБА_9 волі, вважаючи, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Таким чином, на переконання судової колегії передбачені ст. 50 КК цілі призначення ОСОБА_8 покарання можуть бути досягнуті й без його позбавлення від суспільства, із встановленням йому достатнього випробувального терміну відповідно до вимог ст.75 КК з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК.

Саме такий спосіб відбування покарання відповідатиме вимогам ст.65 КК, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, і запобігання здійсненню ним нових злочинів.

Зважаючи на доводи прокурора, суд апеляційної інстанції при вирішенні питання про достатність призначеного покарання, також звертає свою увагу на те, що суд першої інстанції призначив більший строк покарання, ніж навіть вимагав в апеляції прокурор. При цьому зваживши на обставини, на які посилався прокурор, суд встановив максимальний з можливих іспитовий строк, протягом, якого ОСОБА_8 в подальшому буде контролюватись кримінально-виконавчою інспекцією.

Таким чином, доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду Вони не впливають на правильність ухваленого судом рішення щодо правильності призначеного ОСОБА_8 покарання. Порушень вимог кримінального і кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування вироку суду, у справі не допущено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Артемівський міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2015 року щодо ОСОБА_8 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4