пр. № 1-кп/759/154/15
ун. № 759/661/15-к
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

30 січня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді: Почупайло

за участю секретаря ОСОБА_1

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002247 від 14 березня 2014 року, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що народилася в м. Канів Черкаської області, заміжньої, не працюючої, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше судимої, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, стосовно якої 19 листопада 2014 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який закінчився 17 січня 2015 року, -

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_2 , захисник ОСОБА_4 , інші учасники провадження: потерпіла ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

До Святошинського районного суду м. Києва 19 січня 2015 року, поштою, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002247 від 14 березня 2014 року, з додатками стосовно ОСОБА_2 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченої, захисника, які вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотань для прийняття судом рішень, передбачених пп. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не заявляли, приходить до висновку про необхідність повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акта, згідно з якими формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального проавопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши наданий прокурором обвинувальний акт, суд виявив невідповідність останнього вимогам ст. 291 КПК України.

За змістом обвинувального акта ОСОБА_2 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. Викладені в ньому фактичні обставини зазначеного кримінального правопорушення не узгоджуються з наведеною в обвинувальному акті правовою кваліфікацією кримінального правопорушення.

Так, виклад в обвинувальнову акті фактичних обставин щодо притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності Шевченківським районним судом м. Києва 31 жовтня 2011 року, не містить посиланням на статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність на підставі якої їй було призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Виклад в обвинувальному акті фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 інкримінованого їй правопорушення, не відповідає викладу правової кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки не зазначає у чому полягає кваліфікуюча ознака «повторність».

Виклад правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_2 кримінального правопорушення також не містить посилання на вчинення незакінченого замаху щодо повторного таємного викрадення, саме «чужого» майна, а відтак фактично відсутнє формулювання обвинувачення, яке було висунуто ОСОБА_2 .

Також, відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості потерпілого, зокрема прізвище потерпілого. Як вбачається з обвинувального акта, потерпілою в даному кримінальному провадженні є ОСОБА_6 , проте з копії свдоцтва про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1 , що видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, вбачається що ОСОБА_6 після реєстрації шлюбу 07 червня 2014 року змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

Зазначення відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 - її каяття у вчиненому кримінальному правоворушенні, не відповідає переліку обставин, зазначених в ч. 1 ст. 66 КК України які, при призначенні покарання судом можуть бути визнанні такими, що його пом`якшують, однією з таких обставин є - щире каяття.

Положеннями п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком та відповідно до вимог ст. 109 КПК України, повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

В порушення вимог ст. 109 КПК України, у долученому до обвинувального акта реєстрі матеріалів досудового розслідування, не містяться дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування, зокрема, відсутні відомості про надання доступу стороні захисту, потерпілому до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення їх з ними (ст. 290 КПК України); не зазначено які речі були визнанні та прилучені в якості речових доказів та місце їх знаходження.

Додана до обвинувального акту розписка про отримання ОСОБА_2 копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування не містить відомостей щодо кількості аркушів зазначених документів, копії яких ОСОБА_2 отримала та зазначення дати їх отримання.

Відповідно до ст. 293 КПК України, прокурор одночасно з переданням обвинувального акту до суду, зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику, а згідно ч. 2 ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний бути присутнім у виконанні процесуальних дій за участю підозрюваного. Зазначена розписка не містить відомостей про участь у виконанні зазначеної процесуальної дії, захисника ОСОБА_2 ОСОБА_4 .

За таких обставин, обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 291, 314, 369-372, 376, КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002247 від 14 березня 2014 року, з додатками, стосовно ОСОБА_2 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: