г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2067/15-к
Номер провадження 1-кп/213/233/15
У Х В А Л А
Іменем України
30 липня 2015 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 24.04.2015 року, у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за ст.ст.15 ч.2,191ч.2, 366 ч.1 КК України ,

В С Т А Н О В И В:

До Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 23.06.2015 року від прокурора Інгулецького району м. Кривого Рогу в порядку ст.291 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_5 за ст.ст. 15ч.2, 191ч.2, 366ч.1 КК України.

Як зазначено в обвинувальному при викладенні фактичних обставин за ст.ст.15ч.2, 191ч.2 КК України, ОСОБА_5 , будучи директором TOB «НЕС», перебуваючи у приміщенні Новолатівської сільської ради, уклав договір №03/08 від 09.08.2013 року з Новолатівською сільською радою, на виконання робіт по об`єкту: «Реконструкція підходящого водопроводу до с. Латівка та розводящого в с. Латівка та Новоселівка Широківського району».

Так під час здійснення контролю виконання робіт по вищевказаному об`єкту, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на заволодіння бюджетними коштами, реалізуючи який ОСОБА_5 у 3-4 кварталі 2013 року, більш точного часу на досудовому розслідуванні не встановлено, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, порушуючи свої повноваження та використовуючи організаційно - розпорядчі функції, для незаконного обернення бюджетних коштів на свою користь та користь третіх осіб TOB «НЕС», діючі умисно, віддав незаконну вказівку підпорядкованим особам не проводити роботи у селі Латівка.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння бюджетними коштами ОСОБА_5 , будучі посадовою особою, діючі умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, надав на підпис голові Новолатівської сільської ради ОСОБА_6 , завідомо неправдивий, офіційно оформлений акт приймання виконаних підрядних робіт №1-2/1 від 02.11.2013 на загальну суму 127000 гривень, який останній підписав та передав до бухгалтерії для оформлення платіжного доручення, яке було виготовлено та надіслано до Державної казначейської служби, для перерахування вказаних грошових коштів на рахунок TOB «НЕС», в результаті чого, у Новолатівської сільської ради, виникла завищена кредиторська заборгованість перед TOB «НЕС» на загальну суму 87001,20 гривень.

Таким чином ОСОБА_5 виконав усі дії, спрямовані на заволодіння бюджетними коштами у сумі 87001,20 гривень, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак грошовими коштами не заволодів з причин, які не залежали від його волі оскільки, за відсутності бюджетного фінансування у 2013 році, платіжне доручення повернуто Новолатівській сільській раді без виконання.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 15ч.2, 191ч.2 КК України та за ст.366ч.1 КК України.

При вирішення питання щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заявив клопотання, щодо повернення обвинувального акту прокурору, оскільки, в ході досудового розслідування грубо порушено право обвинуваченого на захист.

Так органом досудового розслідування не був долучений до матеріалів кримінального провадження важливий доказ коригуючий акт №1-2/1-2 кор. приймання виконаних робіт від 27.02.2014 року, в якому зазначена зовсім інша сума, ніж зазначена в обвинувальному акті. Цей акт ОСОБА_5 надав працівникам міліції, копії в нього не залишилося. Чому цей коригуючий акт в наступному не був переданий головою сільради до Державної казначейської служби слідством не з`ясовувалося. Їх клопотання щодо необхідності долучення цього акту до матеріалів кримінального провадження, було залишено без уваги. Долучення зазначеного доказу має дуже важливе значення для розгляду справи, оскільки це впливає на склад кримінального правопорушення та кваліфікацію дій обвинуваченого. Відмова в долученні вищезазначеного доказу позбавила можливості обвинуваченого, та його, як захисника, заявляти клопотання про закриття кримінального провадження, а в разі відмови, оскарження постанови слідчого у слідчого судді. Крім того, якби вищезазначений доказ було долучено, то тоді б сторона захисту заявляла клопотання про проведення додаткових слідчих дій: проведення одночасного допиту свідків, призначення додаткової ревізії. Всього цього вони були позбавлені, внаслідок укриття стороною обвинувачення та не долучення до матеріалів кримінального провадження цього важливого доказу.

Це порушення є суттєвим порушенням права на захист, а тому він просить повернути обвинувальний акт прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання свого захисника підтримав, підтвердив, що коригуючий акт №1-2/1-2 кор. від 27.02.2014 року він видав працівникам міліції. Цей акт має важливе доказове значення саме у його справі. Чому він знаходиться в іншій кримінальній справі, як пояснював прокурор, йому не відомо.

Прокурор, проти заявленого стороною захисту клопотання заперечує, оскільки вважає, що з`ясування фактичних обставин справи повинно відбуватися при судовому розгляді справи, а не в підготовчому судовому засіданні.

Вислухавши сторони кримінального провадження, ознайомившись з обвинувальним актом та додатками до нього, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. З огляду на клопотання сторони захисту, суд вважає, що ця вимога закону не виконана.

Так, фактичні обставини в обвинувальному акті викладені не повно, та містять суперечності.

Так, при викладенні фактичних обставин не зазначено, які роботи згідно укладеного договору повинен був виконати обвинувачений та його підприємство, вартість цих робіт та порядок їх оплати.

Не зазначено, чи виконувались роботи взагалі, якщо виконувались, то які.

В обвинувальному акті не зазначено коли саме виник умисел у обвинуваченого на скоєння злочину: час, дата, місце. Не зазначено кому-саме з підпорядкованих осіб обвинувачений дав вказівку не виконувати роботу. Не зазначено коли, де склав акт приймання виконаний робіт обвинувачений, та які завідомо неправдиві відомості вніс ( при викладенні обставин за ст.15ч.2, 191ч.2 КК України), тобто об`єктивна сторона складу злочину за цією статтею не розкрита. З обвинувального акту не зрозуміло: чому кредиторська заборгованість перед ТОВ «НЕС» дорівнює 87001,20грн., якщо ОСОБА_5 вніс неправдиві відомості на суму 127000грн, тобто обвинувальний акт містить суперечності, які не роз`яснені.

Аналогічні недоліки має і викладення фактичних обставин за ст.366 ч.1 КК України.

Викладення відомостей, які зазначені в п.5 ч.2 ст.291 КПК є найбільш складним елементом обвинувального акту. В описовій частині обвинувального акту повинні бути зазначені дані, які стали приводом і підставами початку досудового розслідування: обставини кримінальної події, як їх було встановлено під час досудового розслідування; місце, час, способи, мотиви й наслідки кримінального правопорушення вчиненого підозрюваним, а також докази, які зібрані у провадженні.

Ці вимоги органом досудового розслідування не виконано.

Суд також погоджується з клопотанням сторони захисту, що недолучення до матеріалів кримінального провадження важливих доказів, які мають суттєве значення для встановлення факту кримінального правопорушення та складу злочину, є суттєвим порушенням права обвинуваченого на захист, оскільки це позбавило сторону захисту заявляти клопотання про проведення додаткових слідчих дій в ході досудового розслідування, клопотання щодо закриття кримінального провадження, оскарження в разі відмови в задоволенні цих клопотань рішень слідчого у слідчого судді.

Крім того, неконкретне, неповне викладення обставин у обвинувальному акті, порушує право обвинуваченого захищатись від конкретного обвинувачення, а отже з огляду на норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушує право обвинуваченого на захист.

Крім того, долучений до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає ст.109 КПК України, оскільки не містить переліку всіх процесуальних дій та рішень, та к в ньому не йдеться про доручення жодного речового доказу.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вищезазначеним, на думку суду підтверджується, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а також що порушено право обвинуваченого на захист, а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Оскільки прокурор не заявляв клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який був обраний обвинуваченому на досудовому розслідуванні, суд також не бачить підстав для його продовження.

Керуючись ст. ст. 291, 314-315, 369-372, 392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2015 року за № 0000015 у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.ст.15ч.2,191ч.2, 366ч.1 КК України, прокурору Інгулецького району м.Кривого Рогу (прокурори прокуратури ОСОБА_7 , ОСОБА_3 ) для усунення вищезазначених недоліків та виконання вимог ст. 291 КПК України.

Строк виконання зазначених в ухвалі суду недоліків до 30.09.2015 року.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: