АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/501/2014 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 640/6840/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2014 року,
В С Т А Н О В И Л А:
В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність звільнення підозрюваного з-під варти у разі внесення суми застави та в такому випадку покласти на ОСОБА_9 обовязки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.
На дану ухвалу слідчого судді подав апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 ., який просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2014 року, якою застосовано до його підзахисного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави 609000 грн. та прийняти нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту. В разі незгоди суду в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просить зменшити суму застави, визначу слідчим суддею із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Свою апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 мотивує тим, що при вирішенні питання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу суд вказав, що вину ОСОБА_9 у вчиненні вказаного правопорушення сторона обвинувачення підтверджує наданими доказами, але якими саме не зазначив, не перевірив легальність та законність отримання даних.
Крім того, на думку апелянта, слідчий суддя не прийняв до уваги той факт, що на утриманні ОСОБА_9 знаходяться троє неповнолітніх дітей, він одружений, має постійне місце проживання на території Харківської області, працює, раніше не судимий. При призначенні разом із запобіжним заходом суми застави у вигляді 609000 грн., слідчий суддя не врахував матеріальний стан підозрюваного і той факт, що така сума необґрунтована, підозрюваний ОСОБА_9 та члени його родини не мають можливості внести заставу у визначеному розмірі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , який прохав задовольнити його апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який прохав відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:
ОСОБА_9 як голова постійної комісії з питань агропромислового комплексу, земельних відносин та використання природних ресурсів, екології, землевпорядкування та землекористування, підозрюється в тому, що на початку листопада 2013 року до нього звернувся ОСОБА_10 з метою зясування питання щодо можливості отримання позитивного рішення сесії Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області з питань виділення трьох земельних ділянок загальною площею 0,5 га громадянам ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які розташовані за адресами: АДРЕСА_1 .
При цьому у ОСОБА_9 виник злочинний намір на отримання шляхом вимагання від ОСОБА_10 неправомірної вигоди у розмірі 19 500 доларів США різними частинами.
15 листопада 2013 року ОСОБА_9 знаходячись біля будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_10 та згідно попередньої домовленості отримав від останнього частину неправомірної вигоди у розмірі 1500 доларів США за підготовку позитивного проекту рішення засідання земельної ділянки комісії вказаної ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою зазначених земельних ділянок загальною площею 0,5 га, подальше винесення вказаного проекту на чергове засідання сесії селищної ради та підтримання цього проекту під час виступу на сесії.
Далі, у період з листопада 2013 року по лютий 2014 року, під час неодноразових зустрічей ОСОБА_10 з ОСОБА_9 , останній вимагав збільшення суми раніше отриманої частини неправомірної вигоди, щонайменше на 1000 доларів США, посилаючись не невірне розуміння ОСОБА_10 розміру неправомірної вигоди, яку очікував отримати ОСОБА_9 за підготовку позитивного рішення засідання земельної комісії вказаної ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою зазначених земельних ділянок площею 0,5 га, подальше винесення вказаного проекту на чергове засідання сесії селищної ради та підтримання цього проекту під час виступу на сесії.
ОСОБА_10 був вимушений погодитись на вказану незаконну пропозицію ОСОБА_9 .
14.02.2014 року ОСОБА_9 , перебуваючи біля кафе «Лісне», розташованого в сел. Солоницівка, Дергачівського району Харківської області, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір на отримання неправомірної вигоди у великому розмірі шляхом вимагання, отримав від ОСОБА_10 500 доларів США у якості частини неправомірної вигоди. При цьому, ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_9 три рішення XLVI сесії Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області VI скликання №№ 11,12 та 13 від 13.02.2014 року « Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд громадянам ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відповідно, інтереси яких представляв за довіреністю ОСОБА_10 .
16.04.2014 року ОСОБА_9 з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на отримання неправомірної вигоди у великому розмірі, під час зустрічі з ОСОБА_10 біля кафе «Кентукі» за адресою: АДРЕСА_3 , вимагав передати йому останню частину неправомірної вигоди в сумі 1500 доларів США за підготовку позитивного проекту рішення засідання земельної комісії вказаної ради про затвердження проекту землеустрою на земельні ділянки загальною площею 0, 4048 га громадянам ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , розташованих за адресами: АДРЕСА_1 , подальше винесення вказаного проекту на чергове засідання сесії селищної ради та підтримання цього проекту під час виступу на сесії.
При цьому ОСОБА_9 маючи намір на отримання неправомірної вигоди шляхом вимагання, погрожував ОСОБА_14 ініціюванням питання на черговій сесії ради про скасування вищезазначених рішень селищної ради.
26 квітня 2014 року, близько 11-00 години ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір на отримання шляхом вимагання неправомірної вигоди у великому розмірі, діючи протиправно, перебуваючи біля будівлі АДРЕСА_4 , згідно попередньої домовленості отримав від ОСОБА_10 останню частину неправомірної вигоди у розмірі 170 000 гривень за підготовку позитивного проекту рішення засідання земельної комісії вказаної ради про затвердження проектів землеустрою на земельні ділянки загальною площею 0, 4048 га громадянам ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , розташованих за адресами: АДРЕСА_1 , подальше винесення вказаного проекту на чергове засідання сесії селищної ради та підтримання цього проекту під час виступу на сесії.
У своєму клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно із вимогами ст. 194 КПК України слідчий суддя вмотивовано вважає обґрунтованою підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення і вірно вказує на наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу і які були доведені прокурором в судовому засіданні, що унеможливлює застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу більш м`якого, ніж у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Згідно вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у передбачених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обовязків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати, передбачених п.п. 2, 3 ч.5 ст. 182 КПК України, відповідно.
Водночас слідчим суддею при винесенні ухвали про застосування запобіжного заходу повністю враховано як виключний випадок обставини вчинення службовою особою кримінального правопорушення,передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_9 , вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, відомості про його особу, його сімейний та майновий стан та обґрунтовано, згідно із вимогами ч. 5 ст. 182 КПК України, визначено заставу у розмірі 609 000 гривень, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
За таких обставин, колегія судів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, ст. 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2014 року у відношенні ОСОБА_9 , якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді