Справа № 185/5/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0003451 від 13 листопада 2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, одруженого, не працюючого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.10.2012 р., на підставі якого був виданий виконавчий лист № 429/9632/12 від 09.10.2012 р., зобов`язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 800 ( вісімсот) грн., щомісячно з подальшою щомісячною індексацією, починаючи з 24 вересня 2012 року і до повноліття дитини.

Однак ОСОБА_4 , маючи відомості про необхідність сплати присуджених судом аліментів, достовірно знаючи про порядок та суму яку він мав сплачувати, діючи умисно та протиправно, грубо порушуючи обов`язки, які покладаються на батьків Конституцією України та сімейним законодавством щодо забезпечення захисту майнових інтересів малолітніх дітей, в період з 01.02.2014 року по 22.12.2014 року аліменти не виплачував, іншої будь-якої матеріальної допомоги по утриманню малолітньої дитини ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 не надавав, у зв`язку з чим утворив заборгованість в сумі 8468 грн. Після закриття відносно нього Павлоградським міськрайонним судом кримінального провадження 21.11.2013 року, ОСОБА_4 достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів в розмірі 800 ( вісімсот) грн., щомісячно з подальшою щомісячною індексацією, до повноліття дитини, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, не виконував в добровільному порядку покладені на нього судовим рішенням зобов`язання по виплаті аліментів. ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своєї поведінки, шляхом бездіяльності, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повністю не виплачує, іншої матеріальної допомоги дитині не надає, постійної офіційної роботи не має, в центр зайнятості не став, маючи таку можливість, на попередження та повідомлення державного виконавця про необхідність сплати аліментів не реагує. В результаті своїх умисних та протиправних дій ОСОБА_4 утворив заборгованість по сплаті аліментів за період часу з 01.02.2014 року по 22.12.2014 року в сумі 8468 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Так, заборгованість за період часу з 01.02.2014 р. по 22.12. 2014 р. склала:

2014 рік: з лютого по листопад по 800 грн., грудень 568 грн.. Всього - 8468 грн.

Загальна заборгованість ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 22.12.2014 р. по несплаті аліментів на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 14155 грн.

Ознаки встановленого судом діяння, відповідають ознакам злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, оскільки згідно примітки до даної статті, під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за шість місяців відповідних платежів.

Дії ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ст. 164 ч. 1 КК України, як злісне ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів, на утримання дітей (аліментів).

Встановлені в судовому засіданні обставини обвинувачення підтверджуються наступними доказами.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений винним визнав себе повністюта показав, що він з потерпілою перебуває в шлюбі та є батьком ОСОБА_6 2011 року народження. Біля двох років разом із дитиною він не проживає. В 2012 році було винесено рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісячно. За період 2014 року він не працював, стабільного доходу в нього не було, крім того на тривалому лікуванні він не перебував, також в центр занятості на облік не ставав. Про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів він знав. В 2013 році він притягався до кримінальної відповідальності, але кримінальне провадження було закрито. З 2014 року з дитиною не спілкується, та аліментів не сплачував. У вчиненому розкаюється, на даний час знайшов роботу і буде сплачувати аліменти.

Потерпіла ОСОБА_5 показала, що вона в 2013 році зверталась із заявою про притягнення обвинуваченого до відповідальності за несплату аліментів, але потім відмовилась від обвинувачення. Починаючи з 2014 року обвинувачений аліментів не сплачував, іншої допомоги не надавав, з дитиною не спілкується. Тому, зараз вона наполягає на його притягненні до відповідальності.

Згідно фотокопії свідоцтва про народження, обвинувачений є батьком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 . (т.2 а. 33)

Відповідно до виконавчого листа від 09 жовтня 2012 року, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. починаючи з 24 вересня 2012 року і до повноліття дитини. (т. 2 а. 23)

Згідно довідки ВДВС Павлоградського МРУЮ від 22 грудня 2014 року заборгованість за вказаним виконавчим листом за період з лютого 2014 року по 22 грудня 2014 року становить 8468 грн., а загальна заборгованість, починаючи з вересня 2012 року становить 14155 грн.

Відповідно до ухвали від 21 листопада 2013 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.. 164 ч.1 КК України, за період з 24 вересня 2012 року по 10 жовтня 2013 року закрите, у зв`язку з відмовою потерпілою від підтримання обвинувачення. ( т. 2, а.25-26)

Згідно довідки КЗ Павлоградска центральна районна лікарня від 11 грудня 2014 року, ОСОБА_4 за період з 21 листопада 2013 року за медичною допомогою не звертався.

Згідно довідки Павлоградського міськрайонного центру занятості від 26 грудня 2014 року обвинувачений ОСОБА_4 з листопада 2013 року до центру занятості не звертався, в той же час з довідки слідує що в 2014 році роботодавці надавали інформацію про наявність 984 вакансій на місця, які не потребують спеціальної підготовки. ( т. 2 а. 60)

Крім того з копій викликів та попереджень, слідує, що обвинувачений попереджався про кримінальну відповідальність за несплату аліментів.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України. Суд приходить до висновку про наявність ознаки злісність, оскільки обвинувачений, будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України, не приймав заходів для пошуку роботи, будучи здоровою людиною, в центр занятості не звертався, що свідчить про наявність інших джерел доходу.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання суд, керується ст.65 КК України і враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до злочину невеликої тяжкості. Оцінюючи суспільну небезпеку даного злочину, суд звертає увагу на те, що було порушено право дитини на повноцінне життя та всебічний розвиток. В той же час суд, бере до уваги, що відсутні тяжкі наслідки для дитини.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
В якості пом`якшувальних обставин, суд враховує визнання вини у вчиненому злочині, сприяння встановленню істини в судовому засіданні.
Обтяжуючі обставини при розгляді справи не встановлено.

Враховуючи викладене, зокрема позицію сторони обвинувачення, пом`якшуючі обставини та дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання за ст. 164 ч. 1 КК України у вигляді обмеження волі.

Враховуючи позицію прокурора, який просив застосувати положення ст.. 75 КК України, позицію потерпілої, яка не наполягала на суровому покаранні, враховуючи пом`якшуючі обставини справи, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що мета покарання може бути досягнута без ізоляції обвинуваченого від суспільства, і вважає за можливе звільнити обвинуваченого від остаточного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання сприятиме виконанню обвинуваченим обов`язків по утриманню дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, зобов`язавши його, згідно п. 2,3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1