Справа № 1-124/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2011 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої Піцик В.М.

при секретарі Николайчук З.М.

з участю прокурора Оскоріпа В.В.

підсудної ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с.Колодрібка Заліщицького району Тернопільської області, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючої, раніше не судимої, в скоєнні злочину передбаченого ст.289 ч.1 КК України

встановив:

07.09.2011 року біля 23 години ОСОБА_1, перебуваючи в житловому будинку свого співжителя ОСОБА_2, що знаходиться в с.Колодрібка Заліщицького району Тернопільської області, взяла ключі від автомобіля НОМЕР_1 та незаконно заволоділа даним автомобілем, який знаходився на підвір'ї господарства ОСОБА_2, однак, доїхавши до кінця села Колодрібка, автомобіль поламався і ОСОБА_1 залишила його на дорозі.

Так, допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину у скоєному злочині визнала повністю, щиро розкаялася і пояснила, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із співжителем ОСОБА_2, який має у власності мікроавтобус. Оскільки вона має посвідчення водія, ОСОБА_2 неодноразово давав їй керувати автомобілем. 07.09.2011 року ввечері, коли ОСОБА_2 вже спав, до неї зателефонувала сестра та повідомила, що її дочка, яка живе м.Одеса, хвора. Тоді вона пішла до співжителя та намагалася його розбудити, щоб сказати, що їде до дочки, однак ОСОБА_2 міцно спав. Після цього вона викликала таксі та сказала, що буде чекати в с.Колодрібка біля церкви, потім взяла ключі від автомобіля і поїхала ним до церкви, щоб сісти на таксі, автомобіль мала намір там і залишити.Однак, коли вона хотіла розвернутися, автомобіль поламався неподалік від церкви. Тоді вона зачинила мікроавтобус на ключ, ключі поставила під переднє колесо, а сама поїхала на таксі в м.Чортків, звідти в м.Тернопіль, де сіла на поїзд та поїхала в м.Одеса.

Стверджується винність підсудної ОСОБА_1 показами потерпілого ОСОБА_2, який пояснив, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із підсудною ОСОБА_1 7 вересня 2011 року він цілий день працював по домашньому господарству, а ввечері цього ж дня їздив велосипедом до магазину здійснити покупки, там з товаришами він випив пива. Коли прийшов додому, то повечеряв та ліг спати. Вночі він прокинувся та помітив, що його співжительки не має, також побачив, що на подвір'ї не має мікроавтобуса. Тоді він побіг до сільської церкви, однак автомобіля ніде не було, і він подумав, що автомобіль хтось викрав, поскільки дозволу ОСОБА_1 на те, щоб вона взяла автомобіль, він не давав, і тому викликав міліцію. Претензій до підсудної він немає та просить її суворо не карати.

Вина підсудної ОСОБА_1 стверджується також матеріалами кримінальної справи, а саме: протоколом огляду місця події від 08.09.2011 року, під час якого автомобіль НОМЕР_1 було виявлено на краю села Колодрібка Заліщицького району, а.с.13;

висновком експерта № 7-122/11 від 26.09.2011 року, з якого видно, що середня ринкова вартість автомобіля ГАЗ 2752 41 4 Соболь, державний номерний знак НОМЕР_2, 2007 року випуску, станом на 07.09.2011 року складає 56925 гривень 07 копійок, а.с.30-35.

А, тому, виходячи із встановленого в судовому засіданні, суд вважає, що дії підсудної ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ст.289 ч.1 КК України так, як вона незаконно заволоділа автомобілем НОМЕР_1, який належить потерпілому ОСОБА_2

Призначаючи міру покарання підсудній ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, а саме: те, що скоєний злочин є середньої тяжкості, особу підсудної, а саме: те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставини, які пом'якшують покарання підсудній ОСОБА_1, суд враховує, її щире каяття, добровільне відшкодування судових витрат, думку потерпілого, який просить суворо її не карати.

Обставин, які обтяжують покарання підсудній ОСОБА_1, суд не вбачає.

А, тому, приходить до переконання, що міру покарання підсудній ОСОБА_1 слід призначити за ст.289 ч.1 КК України у виді позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Суд також вважає, що до підсудної ОСОБА_1 слід застосувати обмеження передбачені ст.76 ч.1 п.2, 3 КК України.

Керуючись ст.ст. 322-324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні злочину передбаченого ст.289 ч.1 КК України та призначити їй за даною статтею покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

На підставі ст.76 ч.1 п.2, 3 КК України зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок може бути подано апеляцію протягом 15 діб в апеляційний суд Тернопільської області через Заліщицький районний суд.

Вирок вступив в законну силу 29.11.2011 року.

Головуюча: підпис

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_3