Справа № 301/2527/14-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

25.05.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів :
ОСОБА_1 / головуючої /
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, уродженець та мешканец АДРЕСА_1 , одружений, непрацюючий, не судимий,-
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України з призначенням покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набуття вироком законної сили не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальних витрат немає.
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 21 січня 2014 року близько 17.30 знаходячись на вулиці біля свого дворогосподарства у АДРЕСА_2 , де в той час знаходилась сусідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , між ними , як сусідами, виникла сварка, під час якої ОСОБА_6 схопив своїми руками ОСОБА_9 за обидві руки стиснувши їх, в результаті чого ОСОБА_9 відчула біль. Далі продовжуючи тримати руки ОСОБА_9 почав тягнути її вулицею в напрямку свого подвір`я, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Крім цього, ОСОБА_10 , яка є дочкою ОСОБА_9 , побачивши сварку, підійшла до ОСОБА_6 , щоб захистити свою матір, а в цей час ОСОБА_6 наніс їй один удар рукою в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження, які за ступинем тяжкості кваліфікуються як легкі ушкодження.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок в частині призначення покарання змінити, пом`якшити призначене ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, обгрунтовуючи невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Обгрунтовує тим, що хоча суд призначив ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті, проте не в повній мірі врахував конкретні обставини провадження, зокрема те, що за місцем проживання обвинувачений позитивно характеризується, раніше не судимий і призначення штрафу було б достатньою мірою покарання.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок скасувати, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрити у частині спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 - за відсутністю складу кримінального правопорушення, потерпілій ОСОБА_10 - у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. Вважає вирок суду незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав порушення судом норм процесуального права. Обгрунтовує тим, що у вироку суд послався на покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та зазначив, що вони не бачили та не підтвердили факт нанесення підсудним ОСОБА_6 побоїв потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , однак належної оцінки цим показам суд не дав. Зазначає, що потерпіла ОСОБА_9 не говорила, що ОСОБА_6 навмисно наніс їй тілесні ушкодження. Крім того просить дослідити письмові докази, які знаходяться в провадженні та призначити повторну судово-медичну експертизу щодо потерпілої ОСОБА_10 , вказуючи на сумнівність отримання тілесного ушкодження від обвинуваченого, оскільки суд таке клопотання відхилив.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора потерпілі вважають її необгрунтованою. Обвинувачений не тільки не вибачився перед ними, але й погрожував фізичною розправою. Своєї поведінки не змінив, постійно їх ображає та погрожує розправою, а висловлюючись перед односельцями, хизується тим, що йому за їх побиття нічого не буде. Вважають покаранян призначене судом першої інстанції справедливим. Просять вирок залишити без змін.

В заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого, потерпілі вважають, що обставини, які викладені в апеляційній скарзі щодо моменту їх побиття не відповідають фактичним. Встановлені у суді обставини свідчать про неприязні відносини до них з боку ОСОБА_14 і навмисне нанесення ним тілесних ушкоджень. Просять апеляційну скаргу відхилити в цілому.

Прокурор в запереченні на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 вважає її необгрунтованою, вказує, що суд дав вірну оцінку всім доказам, перевіреним у судовому засіданні, посилання апелянта на сумнівність експертизи щодо тілесних ушкоджень у ОСОБА_15 , спростовані самою експертизою № 37 від 03.03.2014. Просить апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ прокурора в заперечення апеляційних скарг, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримання своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, судова колегія приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції перевіривши докази у справі дійшов обгрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 КК України та призначив покарання, відповідаюче тяжкості вчиненого особі обвинуваченого.

В судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений та потерпілі є сусідами, перебували у неприязних відносинах з приводу суміжного землекористування і подія, яка відбулася 21.01.2014 о 17-30 год. виникла саме з цього приводу. Встановлено як показаннями потерпілих, так і свідків , що була сварка між ОСОБА_14 і потерпілою ОСОБА_16 , цю сварку затіяв ОСОБА_14 , під час якої схопивши за руки потерпілу ОСОБА_16 тягнув її, коли вона впала, продовжував тягнути, при цьому розірвав на ній кофту. Під час захисту своєї матері потерпіла ОСОБА_15 зненацька отримала від ОСОБА_14 удар рукою в обличчя, від чого їй було заподіяно легке тілесне ушкодження.

Показання обвинуваченого про те, що він не вчиняв кримінального правопорушення, оскільки навмисно не заподіював тілесні ушкодження, судова колегія відхиляє, оскільки ОСОБА_14 , перебуваючи у збудженому, нервовому стані, умисно схопив за руки потерпілу ОСОБА_16 , всупереч її волі тягнув її, здавлював руки, заподіюючи таким чином фізичний біль з нанесенням тілесних ушкоджень, а коли за неї вступилася її дочка, наніс удар останній, чим також спричинив умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

Спростування сторони захисту, що тілесні ушкодження ОСОБА_15 отримала не внаслідок удару, а від чогось іншого, судова колегія також відхиляє, оскільки встановлено, що після інциденту, до потерпілих викликано карету швидкої допомоги та працівників міліції, а наступного дня ОСОБА_15 звернулась у лікарню.

Висновок судово-медичної експертизи № 37 від 03.03.2014 не викликає сумнівів, в тому числі щодо механізму нанесення тілесних ушкоджень. Підстав для проведення повторної судово-медичної експертизи з наведених в апеляційній скарзі судова колегія не вбачає, як і не заходить для цього інших.

Не підлягає також задоволенню апеляційне прохання прокуророра про пом`якшення покарання обвинуваченому. Беручи до уваги суспільну небезпеку вчиненого, особу обвинуваченого, який не вибачився перед потерпілими, не розкаявся у вчиненому, та з урахуванням письмових заперечень потерпілих на апеляційні скарги, не переконують апеляційний суд у тому, що особі слід призначити більш м`яке покарання.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд , -

П О С Т А Н О В И В :
вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 04.03.2015 р. яким ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст.125 КК України - залишити без зміни, а апеляціні скарги прокурора та захисника ОСОБА_17 - без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді