Справа №1-73/2007 p.
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

14 червня 2007 року. Саврансъкий районний суд
Одеської області в

складі: головуючого - судді Прібилова В.М.,

при
секретарі Ревенко
Г.А.,

з участю
прокурора Ковальчук Т.В.,

адвоката розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.
Саврань справу про об­винувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Одеса,
мешканки АДРЕСА_1, українки, громадянки України, одруженої, освіта середня,
непрацюючої, раніше не судимої, обвинуваченої по ст. 203 ч. 1 КК України, -

встановив:

18 грудня 2006 року, близько 15 год., ОСОБА_1 у своєму
домого-сподарстві, розташованому в АДРЕСА_1,
під час проведення контрольної закупки, реалізувала громадянину ОСОБА_2. 0,5 літра напою
кустарного виготовлення -
самогону за ціною 6 грн.
Крім цього, в помешканні ОСОБА_1 було виявлено та вилучено ще одну скляну пля­шку
об'ємом 0.75 л., в якій
знаходилася горілка домашнього виробництва - самогон, який вона зберігала без мети збуту.

Згідно висновкам спеціаліста №
4488 та № 4487 від 19 грудня 2006 року представ­лення
на дослідження рідина в двох скляних пляшках, вилучена 18 грудня 2006 року у ОСОБА_1
та ОСОБА_2. являється спиртовим напоєм кустарного виготовлення -самогоном,
міцністю 46,2% та 44,0 %.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 у зайнятті видами господарської діяльно­сті,
щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, а саме - у виготовленні,
збе­ріганні з метою збуту та реалізації самогону, ґрунтуються на доказах,
безпосередньо до­сліджених судом при розгляді даної кримінальної справи.

Підсудна ОСОБА_1 у судовому засіданні винною себе в скоєнні злочину визнала
повністю і пояснила, що вона для особистого вживання без мети подальшої
реалізації у себе вдома виготовила самогон. 18 грудня 2006
року, близько 15
год., до неї в домогос-подарство прийшов ОСОБА_2, який дуже просив
продати йому самогону, за що пообіцяв заплатити. ОСОБА_1 самогоном ніколи не
торгувала, але погодилася, тому як їй потрібні були гроші на придбання
продуктів харчування, і продала ОСОБА_2. 0,5 літра самогону в скляній пляшці за
6 грн., за що отримала 10 грн. однією купюрою. Підсудна відала останньому
півлітрову скляну пляшку з самогоном і здачу 4 грн., після чого він пішов.
Через незначний час до неї прийшли працівники міліції, яким вона добровільно
видала отримані від ОСОБА_2. гроші та скляну пляшку об'ємом 0.75 л. з самогоном,
яка у неї залишилася. Підсудній було відомо, що законом забороняється
виготовлення та реалізація самогону, вона розуміє, що скоїла злочин, кається в
скоєному, запевняє суд, що більше скоювати злочинів не буде. Пояснює, що на
порушення закону її спонукав важкий матеріальний стан, а саме та обставина, що
вона ніде не працює, а грошей на придбання продуктів харчування не вистачає.

Крім того, вина підсудної ОСОБА_1 у скоєнні злочину
підтверджується: прото­колом проведення контрольної закупки (а. с. 7), протоколом
огляду та помітки грошей (а. с
8-9), протоколом виявлення та вилучення речей під час проведення особистого
огляду (а. с. 10), розпискою
підсудної (а. с. 12), протоколом
огляду місця події (а. с. 13),
виснов­ками спеціаліста №
4488 та № 4487 від 19 грудня 2006 року (а. с. 25-27).

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні злочину доведена повністю, дії підсуд­ної
правильно кваліфіковані за ч. 1
ст. 203 КК
України, як зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна
заборона, встановлена законом.

Вирішуючи питання про обрання покарання, суд враховує характер та ступінь
сус­пільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу винної. Крім того,
суд приймає до уваги думку прокурора, який вважає, що за даних обставин
підсудна підлягає звіль­ненню від покарання.

До обставин, що пом'якшують відповідальність підсудної, суд відносить дачу
нею правдивих свідчень про скоєний злочин, щире каяття, скоєння злочину вперше,
важкий матеріальний стан, позитивну характеристику.

Обставин, що
обтяжують відповідальність підсудної, суд не вбачає.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 вчинила злочин, який відповідно до ст. 12 КК України
відноситься до злочинів невеликої тяжкості, позитивно характеризується, з
урахуванням її бездоганної поведінки до скоєння злочину, а також після скоєння
злочину до розгляду справи у суді вважає, що вона не є суспільно небезпечною на
час розгляду справи, і є підстави для її звільнення від покарання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 321, 324, 328-339 КПК України, ст. 74 ч. 4, ст. 203 ч. 1 КК України
Савранський районний суд Одеської області, -

присудив:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ст. 203 ч. 1 КК України, і
призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподат­ковуваних
мінімумів доходів громадян, тобто 850
гривень з позбавленням права займати­ся будь-якою діяльністю, пов'язаною із
реалізацією спиртних напоїв терміном на один рік.

На підставі ч. 4 ст. 74 КК України
ОСОБА_1 від призначеного по­карання звільнити.

Стягнути з ОСОБА_1 240
грн. на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при
УМВС України в Одеській області за прове­дення експертизи.

Речовий доказ: дві скляні пляшки ємністю 0,5 л. та 0,75
л. з самогоном кожна, які знаходяться в камері зберігання речових доказів
Савранського РВ ГУМВС України в Одеській області - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Одеської області через суд, який постановив вирок, протягом п'ятнадцяти діб з
моменту проголошення вироку.