В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу в складі: Головуючого судді ОСОБА_1 ; секретарі ОСОБА_2 ; з участю прокурора ОСОБА_3 ; обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0003177 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, раніше судимого останній раз:

18.03.2009 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 315 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Звільнився 16.06.2014 року на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області з адміністративним наглядом терміном на 12 місяців.

не зареєстрований фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України,

ВСТановив:
16 червня 2014 року, постановою Рівненського районного суду Рівненської області відповідно до ст.3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» встановлено щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 адміністративний нагляд строком на 1 рік, з обмеженням у вигляді:

заборона виходу із місця помешкання з 22-00 до 06-00 годин;

з`являтися у РВ на реєстрацію 2 рази на місяць;

16 червня 2014 року ОСОБА_4 при звільнені з місць позбавлення волі був ознайомлений з постановою суду про встановлення адміністративного нагляду відносно нього. Також, ОСОБА_4 письмово, був попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

Однак незважаючи на це, з 02.08.2014 року ОСОБА_4 , умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду ігнорував вказану постанову суду і самовільно залишив місце обраного проживання за адресою АДРЕСА_1 , та 07.08.2014, 21.08.2014 року на реєстрацію в органи міліції не з`являвся, та проживав без визначеного місця мешкання чим навмисно ухилявся від виконання покладених на нього судом обмежень та обов`язків, та своїми діями порушив умови адміністративного нагляду.

За правовою кваліфікацією ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ст.. 395 КК України, за ознаками самовільного залишення особою місця проживання, з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд при звільненні з місць позбавлення волі.

На підставі частини третьої статті 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину за вказаних обставин визнав повністю. Підтвердив, що все відбувалося саме так як зазначено в обвинувальному акті, та пояснив, що залишив місце обраного проживання за адресою АДРЕСА_1 , оскільки йому там не подобалось. Щиро розкаюється в скоєнному.

Допитавши обвинуваченого, вислухавши думку прокурора, суд прийшов до переконання про те, що обвинувачений ОСОБА_4 винний у скоєнні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, за ознаками самовільного залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого злочину: злочини, передбачені статею 395 КК України класифікуються як невеликої тяжкості;

- особу винного, раніше судимого, який перебував під диспансерним наглядом з вересня 2001 року по лютий 2005 року з приводу психічного поведінкового розладу в результаті вживання алкоголю (синдром залежності);

- його позицію до скоєного, а саме щире каяття.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_4 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про не можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та обрати покарання, необхідним й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді арешту.

Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання за ст.395 КК України у виді ОДНОГО місяця арешту.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1