Справа № 405/6387/14-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2015 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
адвокатів: ОСОБА_4
ОСОБА_5
потерпілого : ОСОБА_6
законного представника: ОСОБА_7
представника служби у справах
дітей Кіровоградської міської ради: ОСОБА_8
представника сектору кримінальної
міліції у справах дітей
Кіровоградського МВ УМВС
України в Кіровоградській області: ОСОБА_9
В С Т А Н О В И В:
Неповнолітній ОСОБА_10 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за наступних обставин.
20.04.2014 року близько 03.00 год. ОСОБА_6 перебував по вул. Преображенській, 2., біля нічного клубу «Распутін». В цей час з приміщення нічного клубу вийшов неповнолітній ОСОБА_10 , який підійшовши до потерпілого ОСОБА_6 попросив останнього відійти щоб поговорити, на що потерпілий погодився. Знаходячись біля відділення «Приватбанку», що знаходиться за вказаною вище адресою, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_10 , діючи умисно, маючи намір на спричинення тілесного ушкодження, наніс потерпілому кулаком правої руки один удар в область нижньої щелепи з лівої сторони, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді двостороннього перелому нижньої щелепи: ментального в ділянці 21 зубів та ангулярного зліва зі зміщенням; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рани в потиличній ділянці голови, які згідно висновку експерта № 471 від 19.05.2014 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я.
Допитанний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не заперечив проти фактичних обставин справи і показав, що 20.04.2014 року в нічний час із друзями відпочивав в нічному клубі «Распутін». Близько о 03.00 год. вирішили йти додому. Спочатку з клубу вийшли друзі ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . Вийшовши з клубу побачив, що неподалік від входу в клуб хлопці розмовляли з трьома йому незнайомими хлопцями. Підійшовши до них побачив серед них ОСОБА_13 , якого раніше знав. Став з ним розмовляти, спитавши у нього чи займався той раніше дзю-до. Після цього запропонував ОСОБА_13 відійти щоб поговорити, на що той погодився. Відійшовши за відділення «Приватбанку» стали розмовляти про тренування. Під час розмови до них підійшов друг ОСОБА_13 і позвав його, на що той відповів, що пізніше підійде. Під час розмови запитав у потерпілого чого той ображав його в дитинстві, на це потерпілий відповів що не пам`ятає такого. В цей час раптово у нього виникло бажання відомстити потерпілому за образи в дитинстві і з цим наміром він наніс удар потерпілому правою рукою у щелепу. Після чого потерпілий впав потім встав і втік. Він підійшов до друзів, де ОСОБА_11 викликав таксі і всі поїхали додому. Ствердив, що ніхто не чув його розмови з потерпілим. Третяка знає з дитинства, разом тренувались у спортивній школі, в секції дзю-до. Також пояснив, що в дитинстві ОСОБА_13 морально та фізично його ображав перед хлопцями та дівчатами. Потім тривалий час ОСОБА_13 не бачив. Підставою нанесення удару стала відповідь потерпілого, що він не пам`ятає про те як його ображав. Зазначив, що шкодує про скоєне. Позов визнав частково в частині витрат на лікування, в частині відшкодування моральної шкоди поклався на розсуд суду. У вчиненому розкаявся.
Діяння ОСОБА_10 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Допитана в судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 пояснила, що її син ніколи не вчиняв протиправних дій, слухняний, позитивно характеризується, допомагає по господарству, навчається.
Представник кримінальної міліції у справах дітей та представник служби у справах дітей Кіровоградської міської ради пояснили, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 характеризується позитивно, на обліках у кримінальній міліції не перебуває, житлово - побутові умови проживання неповнолітнього є задовільними, нарікань із навчального закладу на обвинуваченого не надходило.
З урахуванням того, що обвинувачений неповнолітній ОСОБА_10 визнав фактичні обставини справи і проти них не заперечив, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання неповнолітньому ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Неповнолітній ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, як особа за місцем проживання і навчання характеризується позитивно, раніше не судимий, навчається.
Обставинами, пом`якшуючими покарання для неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає вчинення злочину неповнолітнім щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди, вчинення злочину вперше.
Обставин обтяжуючих покарання неповнолітнього
обвинуваченого ОСОБА_10 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не визнано.
Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, його неповнолітній вік, а також беручи до уваги ту обставину, що від злочину не настали тяжкі наслідки, суд вважає можливим виправлення неповнолітнього ОСОБА_10 без відбування покарання, відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст. ст. 368, 371, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_10 визнати винним за ч.1 ст.122 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один ) рік.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази, диск формату DVD R залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід неповнолітньому ОСОБА_10 судом не обирався.
Стягнути з неповнолітнього ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_6 3 тис. грн. моральної шкоди, у разі відсутності коштів у неповнолітнього ОСОБА_10 у відповідності до ст.1179 ЦК України стягнути вказану суму із законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 .
З урахуванням того, що під час розгляду справи в суді матеріальна шкода у сумі 5195,95 грн., що встановлена судом, відшкодована потерпілому, стягнення в частині відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_6 не проводити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1