Справа № 192/408/15-к
Провадження № 1-в/192/145/15
Ухвала
"10" квітня 2015 р.смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації СВК-21 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (приймав участь

у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку заяву засудженого ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 судимий:

- 13.05.1991 року Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.229-6 ст.42 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. 25.12.1991 року звільнений за амністією;

- 15.06.1993 року Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.140 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 12.07.1995 року звільнений по закінченні строку покарання

- 09.07.1996 року Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.229-6 КК України до 2 років позбавлення волі; 18.11.1997 року звільнений за амністією;

- 26.10.1998 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 та ч.3 ст.140, ч.1 ст.145. ч.1 ст.42 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Звільнений 04.10.2002 року по відбуттю строку покарання;

- 20.03.2003 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Звільнений 21.04.2005 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 23 дні;

- 18.03.2006 року Тернівським районним м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.263, 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

- 27.12.2006 року Тернівським районним м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.307, ч.4 ст.70 до позбавлення волі строком на 6 років. Звільнений 17.09.2010 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці;

У даній справі ОСОБА_5 засуджено 01 червня 2011 року Довгинцівським районним м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.309, ст.71 КК України до позбавлення вол строком на 5 років 5 днів позбавлення волі.

Початок строку: 08.04.2011 року, кінець строку: 13.04.2016 року.

До Солонянської виправної колонії №21 для відбування покарання засуджений ОСОБА_7 прибув 12 серпня 2011 року.

20 березня 2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України, вказуючи на те, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав та просив її задовольнити. Пояснив, що вину у вчиненому злочині він визнає повністю, щиро розкаюється, у Солонянській ВК №21 працює на заводоуправління на підприємстві установи, має чотири заохочення та одне стягнення, яке погашене.

Представник Солонянської виправної колонії №21 заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого. Вказав, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення. Участі в організації виховних заходів та у реалізації програм диференційованого виховного впливу не бере. Не приймає участі в у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи. Крім того ОСОБА_5 раніше був засуджений за тяжкі злочини. Адміністрація колонії заохочує засуджених, щоб стимулювати їх законослухняну поведінку. Начальник колонії заперечує проти направлення матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення осіб, до яких застосовано ст.71 КК України.

06 лютого 2015 року, адміністративною комісією Солонянської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області №21, ОСОБА_5 було відмовлено у направленні матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення (ст.81 КК України), як такому, що не довів своє виправлення. Засуджений до праці ставиться посередньо, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Виконує роботу із благоустрою установи під контролем. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, яким користується при виконанні дорученої йому роботи.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації СВК-21 та прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що заява засудженого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Адміністрація СВК№21 дійшла висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, до нього недоцільно застосовувати ст.81 КК України, посилаючись на те, що він до роботи ставиться задовільно, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Роботи із благоустрою установи виконує під контролем. Відповідно до ст. 124 Кримінально-виконавчого кодексу не бере особистої участі у в організації виховних заходів, які проводяться в установі та у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня.

В той же час із зазначеної характеристики та довідки про заохочення та стягнення убачається, що з лютого 2014 року, тобто за останній рік, засуджений порушень режиму утримання не допускав, стягнень не мав. За час відбування покарання засуджений 4 рази заохочувався. Остання подяка була оголошена 22.10.2014 року.

Зазначені обставини свідчать про позитивну динаміку в поведінці засудженого, його бажання дотримуватися законослухняної поведінки та виправлення.

Оціночне судження начальника відділення про риси характеру засудженого, копія витягу з протоколу засідання виховної ради СВК-21, без наведення фактів та доказів, не можуть бути підставою для відмови у застосуванні умовно-дострокового звільнення засудженого.

Оскільки у судовому засіданні знайшли підтвердження факти, які свідчать про виправлення засудженого, суд приходить до висновку, що заява засудженого про умовно-дострокове звільнення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 3 дні.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий