ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/2895/13-к

22.10.2013 р. Суворовський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді Колєсніченко Т.Є.

при секретарі Шевченко О.В.

за участю прокурора Подоляк К.М.

потерпілої ОСОБА_1

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000884 за підозрою

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженки м.Херсона, українки, гр-нки України, освіта середня-спеціальна, одруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючої медсестрою в проктологічному відділені на базі хірургічного відділення Херсонської обласної клінічної лікарні, що мешкає: АДРЕСА_1, раніше не судимої,

у скоєнні кримінальних правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

встановив :

ОСОБА_4 звинувачується в тому, що 29 квітня 2012р. о 13.00год. знаходячись в хірургічному відділені Херсонської обласної клінічної лікарні, розташованої по пр.. Ушакова 67 в м.Херсоні, умисно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з поверхні полки, що знаходиться біля посту зазначеного відділення, таємно викрала майно, яке належить ОСОБА_1, а саме: шкіряний гаманець чорного кольору, вартістю 100грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 1042грн., банківські картки «Укрексімбанк» та «Приватбанк», чим спричинила ОСОБА_1 матеріальну шкоду на суму 1142грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна за ч.1 ст. 185 КК України.

Обвинувачення ОСОБА_4 на досудовому слідстві обґрунтовано явкою з повинною ОСОБА_4, її щирими каяттям, поясненнями потерпілої ОСОБА_1, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Відповідно до вимог ч.4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати свої рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них і обґрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе не визнала та пояснила, що дійсно 29. квітня 2012р. була на роботі у проктологічному відділенні Херсонської обласної клінічної лікарні, однак крадіжку гаманця потерпілої ОСОБА_1 не вчиняла. На досудовому слідстві попервах визнавала провину під тиском працівників слідства.

Такі самі свідчення дала ОСОБА_4 під час її одночасного допиту з потерпілою ОСОБА_1 27.02.2013р. (а.п.220)

Потерпіла ОСОБА_1 в суді пояснила, що 29.04.2012р. вона разом з ОСОБА_5 під час робочого дня пішли до банкомату, де вона намагалася зняти кошти, однак не змогла, так як забула пін-код. На її прохання ОСОБА_5 зняла 1000грн. зі свого рахунку та передала їй, гроші вона поклала у свій гаманець, який залишила на полиці сестринського посту. Після повернення з ренгенкабінету, куди возила хворого, гаманця на місці не знайшла. Хто саме вчинив крадіжку вона не бачила.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що 29 квітня 2012р. чергувала разом з ОСОБА_1 в хірургічному відділенні. Разом вони ходили до банкомату. Але ОСОБА_1 не змогла зняти гроші. На її прохання вона зняла та передала потерпілій 1000грн. ОСОБА_1 поклала гроші у свій гаманець. Хто саме викрав у ней гаманець вона не бачила.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків працівники хірургічного відділення ХОКЛ ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_13 повідомили, що обставини викрадення гаманця не бачили. Хто скоїв крадіжку їм не відомо.

Лікар ОСОБА_12 засвідчив в суді, що у відділенні була крадіжка грошей у ОСОБА_1, однак хто її вчинив він не знає. Того дня медсестру ОСОБА_4 відпустив з роботи, о котрій годині це було не пам»ятає.

Свідки ОСОБА_9. ОСОБА_8 підтвердили в суді лише факт зізнання ОСОБА_4 під час досудового слідства у вчинені крадіжки.

Таким чином не один зі свідків не бачив як ОСОБА_4 викрала гаманець. Після проведення додаткового розслідування в порушення вимог ч.7 ст.374 КПК України(в редакції 1960р.). не виконана ухвала Апеляційного суду Херсонської області від 18.12.2012р. очевидців злочину, осіб які мали вільний доступ до столу медсестринського посту в коридорі хірургічного відділення Херсонської обласної клінічної лікарні та хлопця на ім.»я Радіон, що знайшов гаманець так і не встановлено.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10, поняті при відтворенні обставин крадіжки, не підтвердили той факт, що ОСОБА_4 визнавала свою провину саме в крадіжці. Крім того ця слідча дія проведена з порушенням права обвинуваченої на захист без захисника. При таких обставинах цей доказ не може бути прийнятий судом.

Протокол виїмки від 05.06.2012р., згідно якого ОСОБА_4 видала чек супермаркету «Оскар» від 29.04.2012р. на суму 207,30грн., де здійснювала купівлю продуктів після викрадення гаманця, а також протокол виїмки від 15.06.2012р. гаманця у ОСОБА_1, суд не може прийняти як доказ обвинувачення, оскільки вони не містять інформації про щодо винуватості ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення.

Інших належних і допустимих доказів, які б вказували на безпосередню участь підсудної ОСОБА_4 у здійсненні крадіжки гаманця потерпілої ОСОБА_1 стороною обвинувачення не наведено.

На підставі ст.. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, форма вини, мотив та мета кримінального правопорушення.

Оцінивши представлені докази, що були досліджені у судовому засіданні в повному обсязі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні нею таємного викрадення чужого майна у судовому засіданні стороною обвинувачення не доведена, а ті докази на які посилаються державний обвинувач недостатні для постановляння судом обвинувального вироку.

Відповідно до ст.. 62 Конституції України, та ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не забов»язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не довела винуватості особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду "Про виконання судами України законодавства» і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" неприпустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов'язаний постановити виправдувальний вирок.

Відповідно до ст. 373 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, ухвалюється виправдувальний вирок.

За таких обставин, ОСОБА_4 . слід виправдати за недоведеністю її вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185КК України.

Керуючись ст. 373-376 КПК України, суд, -

ухвалив :

Визнати невинною ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та виправдати за недоведеністю її участі у вчинені злочину.

Міру запобіжного заходу у вигляді особистого забов»язання відмінити.

Речові докази по справі:

- чек «Укрексімбанка», чек «Оскар»- зберігати в матеріалах справи.

- гаманець - вважати повернутим власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Херсонської області в 30-денний строк з дня його проголошення через Суворовський райсуд м. Херсона.

СуддяКолєсніченко Т. Є.