А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

11.03.2015р. м. Ужгород
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на шість років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Запобіжним заходом щодо ОСОБА_6 залишено тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з 25.02.2015 року.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 880 гривень 20 копійок судових витрат за проведення експертиз.
Речові докази: наркотичну речовину, упаковані в пакет № 0339113, корок з отвором, обмотаний фольгою і ізоляційною стрічкою, 13 шматків фольги і металічну сіточку, упаковані в поліетиленовий пакет № 0339112, 4 паперові згортки і поліетиленовий пакет, упаковані в поліетиленовий пакет № 0339114 постановлено знищити. Мобільний телефон марки NOKIA, моделі 1280 з СІМ-карткою, мобільний телефон марки SAMSUG з СІМ-карткою, пластикову картку від стартового пакету Лайф, фотоапарат марки Kodak, з футляром, шнуром і зарядним пристроєм, ігрову приставку PlayStation 2 марки Soni SCPH 9008, з двома шнурами, двома джойстиками марки Soni, та 4 DVD дисками постановлено залишити на зберіганні в кімнаті речових доказів Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області до вирішення питання про конфіскацію. Оптичний диск CD-R що містить аудіо записи і текстові файли постановлено зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Згідно з вироком ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що з січня 2013 по 10 січня 2014 року, при невстановлених обставинах придбав невстановлену кількість наркотичного засобу канабісу (марихуани), незаконно зберігав його з метою збуту в підсобному приміщенні по АДРЕСА_1 , де на початку 2013 року організував місце для незаконного вживання наркотичних засобів: встановив у кімнаті стіл, лавку і ліжко, виготовив саморобний пристрій для вживання шляхом куріння наркотичного засобу канабісу (марихуани), та неодноразово безоплатно надавав цю кімнату своїм знайомим, вчиняв дії, якими викликав у інших осіб бажання до вживання канабісу (марихуани), збував їм наркотичний засіб канабіс (марихуану).
Зокрема, у січні 2013 року за вказаною адресою ОСОБА_6 двічі під час телефонної розмови пропонував вжити канабіс ОСОБА_8 , у підсобному приміщенні продав йому невстановлену кількість канабісу (марихуани) за 70 гривень і надав вказану кімнату для вживання наркотичного засобу.
В лютому 2013 року та в кінці листопада 2013 року ОСОБА_6 пропонував вжити наркотичний засіб неповнолітньому ОСОБА_9 і надав йому вказану кімнату для вживання даного наркотичного засобу.
У кінці березня 2013 року ОСОБА_6 надав вказану кімнату для вживання наркотичного засобу ОСОБА_10 та неповнолітньому ОСОБА_11 .
На початку квітня 2013 року ОСОБА_6 під час телефонної розмови запропонував вжити наркотичний засіб неповнолітньому ОСОБА_11 , за вказаною адресою в підсобному приміщенні продав йому невстановлену кількість канабісу (марихуани) за 120 гривень, надав кімнату для вживання наркотичного засобу. У квітні 2013 року, там же, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_11 вжити наркотичний засіб, продав йому невстановлену кількість канабісу (марихуани) за 100 гривень і надав йому вказану кімнату для вживання наркотичного засобу.
На початку червня 2013 року ОСОБА_6 під час телефонної розмови запропонував вжити наркотичний засіб ОСОБА_12 , продав йому та неповнолітнім ОСОБА_13 , ОСОБА_11 невстановлену кількість канабісу (марихуани) за 100 гривень і надав їм кімнату для вживання наркотичних засобів.
27.06.2013 року близько 10.00 год. ОСОБА_6 під час телефонної розмови запропонував вжити наркотичний засіб неповнолітньому ОСОБА_11 і того ж дня близько 15.00 год. біля торгового центру Атлант по вул. Привокзальній у м. Рахові продав йому невстановлену кількість канабісу (марихуани) за 100 гривень.
У вересні 2013 року ОСОБА_6 продав невстановлену кількість канабісу (марихуани) неповнолітньому ОСОБА_9 за 150 гривень.
09.01.2014 року, близько 21.00 год., в підсобному приміщенні по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 продав невстановлену кількість канабісу (марихуани) ОСОБА_8 за 120 гривень.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що клопотання про продовдення строку тримання під вартою судом розглянуто без участі підозрюваного та захисника. Зазначає, що з моменту оголошення про підозру, а саме - з 16.01.2014 р. до затримання 25.02.2014 р., ОСОБА_6 був позбавлений права на захист, а тому всі докази, отримані в цей період, є недопустимими. Вказує також, що протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , неможливо прочитати, що зі слів обвинуваченого, його матері ОСОБА_14 та понятих, вони не були присутніми під час проведення вказаної слідчої дії, а підписали протокол уже в кінці проведення слідчої дії, коли їм надали виготовлений протокол та повідомили, що вони зобов`язані його підписати.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника на підтримання апеляційної скарги, промову прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Згідно з ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти такі рішення:
1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 цього Кодексу;
2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п.4-8 ч.1 або ч.2 ст.284 цього Кодексу;
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;
4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
З матеріалів провадження вбачається, що до суду подано обвинувальний акт та реєстр матеріалів, які не відповідали вимогам ст. 291 КПК України.
Пунктом 5 ч. 2 вказаної статті передбачено, що обвинувальний акт має містити й такі відомості як: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як встановлено апеляційним судом, складений старшим слідчим СВ Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_15 обвинувальний акт від 12.03.2014 року не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.
З обвинувального акту вбачається, що фактичні обставини кримінального правопорушення викладені у ньому непослідовно та плутано, наявні суттєві розбіжності щодо часу вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень і такі обставини не в повній мірі узгоджуються з формулюванням обвинувачення.
Так, в обвинувальному акті замість часу і місця вчинення кримінальних правопорушень містяться невизначені посилання: влітку 2012 року біля будинку виростив рослину коноплі, в другій половині літа 2013 року, з березня 2013 року по 09.01.2013 року неодноразово повторно незаконно збував іншим особам, на що суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні уваги не звернув та не повернув обвинувальний акт, а призначивши судовий розгляд, позбавив себе можливості ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Відповідно до ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника. У випадках, передбачених законом, що регулює надання безоплатної допомоги, підозрюваному, обвинуваченому правова допомога надається безоплатно за рахунок держави.
Обвинувачений ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду кримінального провадження пояснив, що на стадії досудового розслідування йому ніхто захисника не пропонував, хоча він мав бажання такого мати, однак із-за відсутності коштів, він не зміг його запросити.
Згідно з п. 20 ч. 1 ст. 7 КПК України гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами є однією з засад кримінального провадження.
Пунктом 7 частини другої ст. 412 КПК України передбачено, що судове рішення у всякому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Відповідно до вимог ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.
Прослухати перебіг судових засідань, зафіксованих на технічному носії інформації, який міститься в матеріалах кримінального провадження через неякісний звукозапис неможливо, а звукозапис судових засіданнь від 30.11.2014 р. та 06.11.2014 р. на технічному носії інформації відсутні взагалі.
При новому розгляді кримінального провадження ці порушення закону слід усунути і ухвалити в ньому судове рішення, яке відповідало б вимогам ч. 1 ст. 370 КПК України.
Керуючись ст.ст. 202, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Тячівського районного суду від 18 грудня 2014 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 317 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, до позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, скасувати

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 призначити до нового розгляду в суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 змінити на домашній арешт цілодобово до 10 квітня 2015 року із застосуванням електронного засобу контролю.

Обвинуваченого ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання: АДРЕСА_1 , де звільнити з-під варти.

Копію ухвали надіслати начальнику УВП № 9, командиру в/ч НОМЕР_1 М та начальнику Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області для відома та виконання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: