Справа № 344/7473/15-к
Провадження № 1-кп/344/351/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер паспорта: НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, неофіційно працюючого столяром, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Злочин вчинено за наступних обставин.

07 квітня 2015 року близько 14.50 години ОСОБА_4 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керуючи автомобілем марки Форд Сієра, реєстраційний номер НОМЕР_3 рухався проїздною частиною вул. Берегова у напрямку перехрестя вулиць Берегова - Каховська, та мав намір здійснити маневр - поворот праворуч на вул. Каховська в м. Івано-Франківську. В цей час по проїздній частині дороги вул. Каховська, справа наліво відносно напрямку руху даного автомобіля, переходила проїзну частину дороги пішохід ОСОБА_5 . Здійснюючи вказаний маневр ОСОБА_4 маючи технічну можливість попередити дорожньо-транспортну пригоду шляхом застосування екстреного гальмування, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, не надав дорогу пішоходу, своєчасно не вжив заходів для зменшення руху аж до зупинки автомобіля, внаслідок чого вчинив наїзд передньою лівою частиною автомобіля на ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_4 всупереч вимогам п.2.10 в) Правил дорожнього руху України, перемістив свій автомобіль після вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього рух України, а саме: п.2.9 а) згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин; п.10.2 у відповідності з яким виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїздною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає. п. 12.1., згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3., який зобов`язує водія в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. п. 2.10. в) який вказує, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний не переміщати транспортний засіб та предмети, що мають причетність до пригоди.

Внаслідок порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої ОСОБА_5 , згідно висновку експерта №249 від 20.05.2015 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: травми правої стопи з закритим переломом II клиновидної кістки правої стопи з незначним зміщенням відламків та синцем в ділянці тильної поверхні стопи, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, ствердив все вищенаведене відповідно до викладеного. Пояснив суду, що він дійсно виїхав на дорожню смугу , проявив неуважність та спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження.Визнає також, що перебував в стані наркотичного сп`яніння. Розкаюється у вчиненому, просить врахувати, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 він визнає , згідний в подальшому відшкодувати , просить суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що на даний час завдана шкода їй не відшкодована, просить її цивільний позов в частині матеріальної шкоди залишити без розгляду. Просить задоволити її цивільний позов, що стосується моральної шкоди та 200 гривень витрат, які вона оплатила за юридичні послуги. Просить обвинуваченого суворо не карати, не позбавляти його волі.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України суд, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та немає сумнівів у добровільності їх позицій приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ст. 286 ч. 1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані викликаному вживанням наркотичних засобів.

При призначенні покарання суд враховує те, що обвинувачений в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні одну неповнолітню дитину, думку потерпілої, яка просить обвинуваченого суворо не карати.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ст. 286 ч. 1 КК України у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку. Суд вважає за необхідне призначати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки обвинувачений вчинив злочин в стані викликаному вживанням наркотичних засобів. Вказане покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди слід залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди задоволити частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Від злочинних дій обвинуваченого потерпіла ОСОБА_5 зазнала певних незручностей, переживань, фізичного болю, порушено нормальний спосіб життя, оскільки була змушена докладати додаткові зусилля для лікування в закладі охорони здоров`я. Однак, розмір моральної шкоди, про який просить потерпіла ОСОБА_5 є надто завищений, не відповідає реально спричиненій шкоді та наслідкам, що настали. Тому в цій частині позовні вимоги слід задоволити частково, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 10000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 - 200 гривень витрат на правову допомогу, що підтверджується квитанцією №019 від 03 червня 2015 року.

Керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді одного року шести місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік шість місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду, в частині стягнення моральної шкоди задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди, 200 (двісті) гривень на правову допомогу, а всього разом 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (р/р №0002, код ЗКПО: 37952250, МФО 836014, код класифікації доходів: 24060300 «Інші надходження» банк отримувач ГУДКСУ в Івано-Франківській області 920 (дев`ятсот двадцять) гривень 70 (сімдесят) копійок витрат за проведення експертиз.

Речовий доказ автомобіль марки Форд Сієра реєстраційний номер НОМЕР_3 , який переданий на зберігання ОСОБА_7 вважати повернутим ОСОБА_7 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1