Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/407/15-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2015 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернiвецької областi в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

інспектора КВІ ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м.Сторожинець подання інспектора Сторожинецького районного підрозділу кримінально-виконавчої iнспекцiї відділу Державної пенітенціарної служби України в Чернівецькій області, про скасування звiльнення вiд вiдбування покарання з випробуванням вiдносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, працюючого по найму, засудженого вироком Сторожинецького райсуду від 02.04.2013 року за ст.186 ч.1 КК України до 1 року, шести місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки

встановив
Інспектор Сторожинецького районного підрозділу кримінально-виконавчої інспекції, за погодженням із начальником міжрайонного відділу КВІ державної пенітенціарної служби України в Чернівецькій області (в подальшому КВІ) звернувся в суд з поданням про скасування звiльнення вiд вiдбування покарання з випробуванням вiдносно ОСОБА_5 , зазначивши, що ОСОБА_5 будучи засудженим вироком Сторожинецького райсуду від 02 квітня 2013 року до 1 року шести місяців позбавлення волі з iспитовим строком на два роки, не виконував покладенi на нього судом обов`язки, оскільки будучи ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та явку його до КВІ Сторожинецького району для проведення профілактичної роботи та реєстрації, ОСОБА_5 на реєстрацію до інспекції не з`являвся, без поважних причин 19.08.2013 року, 09.09.2014 року та 08.12.2014 року, за що йому виносились офіційні, письмові застереження у вигляді письмових попереджень про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування призначеного судом покарання.

Крім того засуджений ОСОБА_5 скоював адміністративні правопорушення за що притягався до адміністративної відповідальності, а саме 03.07.2013 року за ст.178 ч.1 КУпАП, 17.12.2014 року за ст.173 КУпАП, 19.12.2014 року за ст.185 КУпАП, 21.01.2015 року за ст.173-2 ч.1 КУпАП та 10.02.2015 року за ст.173-2 ч.2 КУпАП.

Після кожного скоєння і притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_5 також виносились офіційні, письмові застереження у вигляді письмових попереджень про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування призначеного судом покарання.

З огляду на те, що така поведінка засудженого ОСОБА_5 свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а також негативно впливає на інших засуджених, які відбувають покарання не пов`язані з позбавленням волі, підриває авторитет правоохоронних органів і довіру суду, КВІ просить вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбуття призначеного судом покарання.

В судовому засiданнi прокурор та представник КВІ ОСОБА_4 подання пiдтримали, посилаючись на зазначені підстави і просили його задовольнити.

ОСОБА_5 в судовому засiданнi пояснив, що він був попереджений про можливе скасування звiльнення вiд вiдбування покарання з випробуванням, а на реестрацiю до КВI не з`являвся по різних причинах, які від нього не залежали. До адміністративної відповідальності притягався але він нічого не порушував і працівники міліції безпідставно на нього складали протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ст.173 і 185 КУпАП. У нього із співмешканкою дійсно були конфлікти але вони постійно мирилися ще до притягнення його до адміністративної відповідальності. В даний час він обіцяє виправитись і просить його не позбавляти волі, а дати йому ще один шанс.

Вивчивши подання і дослідивши матеріали особової справи на ОСОБА_5 , заслухавши представника КВI, засудженого та думку прокурора, з приводу поданого до суду подання суд встановив, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Сторожинецького районного суду вiд 02 квітня 2013 року за ст.186 ч.1 КК України, до одного року шести місяців позбавлення волі та звiльнений вiд вiдбування призначеного йому покарання з iспитовим строком два роки, тобто з випробуванням та покладенням на нього обов`язкiв в т.ч. i щодо перiодичної явки в органи кримiнально-виконавчої системи для реєстрацii.

Постановами iнспектора КВI вiд 15.05.2013 року, 14.04.2014 року та 17.12.2014 року засудженому ОСОБА_5 встановлювались дні явки на реєстрацiю, із якими засуджений був ознайомлений..

19 серпня 2013 року, 08 вересня 2014 року та 08 грудня 2014 року, ОСОБА_5 не з`являвся для реєстрації в КВІ, за що йому було винесено офіційні застереження у виді письмових попереджень про те, що у разі подальшого невиконання обов`язків, КВІ може направити до суду матеріали про відміну покарання з випробуванням.

Крім цього в суді підтверджена інформація зазначена в поданні КВІ, що відносно ОСОБА_5 складалися протоколи про адміністративні правопорушення і він притягувався до адміністративної відповідальності, постановами від 03.07.2013 року за ч.1 ст.178 КУпАП, від 17.12.2014 року за ст.173 КУпАП, від 19.12.2014 року за ст.185 КУпАП, від 21.12.2014 року за ст.173-2 ч.1 КУпАП та від 10.02.2015 року за ст.173-2 ч.2 КУпАП

Дослідженими судом документами особової справи на ОСОБА_5 , встановлено, що обов`язок у вигляді періодичної явки на реєстрацію в органи КВІ не носили характеру умисності і безперервності дій, а були періодичним ухиленням від цього обов`язку, яке регламентовано ч.1 ст.166 КВК України, що спонукало також і КВІ не направляти на засудженого до суду подання на скасування звільнення від відбування покарання, а застосовувати до нього за такі порушення, застереження у виді письмового попередження про майбутнє скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи з цього та зважаючи на незастосування органом КВІ до засудженого ОСОБА_5 вимог ч.2 ст.166 КВК України, суд знаходить, що зазначена в поданні неявка на періодичну відмітку та застосування до ОСОБА_5 , за кожну неявку попередження, не дає самостійних підстав для скасування звільнення від відбування покарання.

Виходячи із аналізу положень ст.78 КК України, підставами для направлення засудженого для відбування призначеного покарання крім не виконання засудженим покладених на нього судом обов`язків, може бути також і систематичне вчинення засудженим правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Систематичним вчиненням правопорушень, в контексті вимог ст.166 КВК України, вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на матеріали поміщені в особову справу ОСОБА_5 , можна було б зробити висновок про те, що засуджений ОСОБА_5 дійсно, систематично вчинював правопорушення і його було притягнуто до адміністративної відповідальності але досліджуючи постанови про визнання засудженого винним в скоєнні правопорушень, на які КВІ посилається в поданні як на систематичність., суд вважає що таку систему в суді не доведено.

Так постанова від 03.07.2013 року, не може служити підставою для врахування її в системі з іншими постановами, оскільки згідно ст.39 КУпАП, якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

З огляду на те, що протягом більш як одного року після 03.07.2013 року ОСОБА_5 не скоював адміністративні правопорушення, він вважається таким що не піддавався 03.07.2013 року, адміністративному стягненню.

Інша постанова, яка датована 10.02.2015 роком, щодо скоєння ОСОБА_5 правопорушення передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП, судом до уваги не приймається так як на час звернення КВІ до суду, а саме на 11.02.2015 року, вона законної сили не набрала.

Що стосується, трьох правопорушень за які ОСОБА_5 був притягнутий до відповідальності 17 грудня 2014 року 21 грудня 2014 року та 21.01.2015 року то на думку суду вони також не створюють систематичності у вчиненні адміністративних правопорушень, з огляду на те, що постанови від 17 та 21 грудня 2014 року, стосуються одних і тих самих дій засудженого, які ним вчинювались в один і той же час, а саме 05.12.2014 року.

Крім того на думку суду, дії ОСОБА_5 пов`язані із вчиненням адміністративних правопорушень, не дають підстав вважати що засуджений не має бажання стати на шлях виправлення, що є беззаперечною умовою передбаченою ч.2 ст.166 КВК України.

Із пояснень засудженого, даних ним як в суді так і під час проведення інспекцією профілактичних заходів, вбачається, що притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, було можливе по причині негараздів у сім`ї засудженого, що на думку суду, виключає застосування судом передбаченого в ч.2 ст. 78 КК України направлення засудженого для відбування призначеного покарання так як очевидно відсутня така обов`язкова обставина, як небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Неможливість задоволення подання про скасування звільнення і направлення для відбуття призначеного покарання ОСОБА_5 , пов`язана також і з необхідністю правильного і послідовного застосування положень ч.1 і ч.2 ст.166 КВК України, на яку в своєму поданні посилається КВІ, згідно якої у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, КВІ застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, а якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення КВІ вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання..

В даному випадку після неявки ОСОБА_5 на реєстрацію та після кожного, в т.ч. і останнього 10.02.2015 року, притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, КВІ виносила офіційне, письмове застереження у вигляді письмового попередження про те, що у разі подальшого невиконання покладених обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, засудженого може бути направлено для відбування призначеного покарання.

Таким чином, очевидним є те, що всі випадки які стосуються ОСОБА_5 , і які зазначені у розглядуваному поданні, КВІ вважало не невиконанням і систематичним вчиненням правопорушень, які передбачено в ч.2 ст.166 КВК України, а тільки ухилення від виконання обов`язків і вчинення правопорушень які передбачені в ч.1 ст.166 КВК України.

Після неявки засудженого на відмітку чи після притягнення його до адмінвідповідальності, КВІ не направляла подання до суду, а попередивши ОСОБА_5 , продовжувала здійснювати облік та профілактичну роботу, що підтверджено листками реєстрації та попередженнями в т.ч. і від 10.02.2015 року про недопустимість в подальшому скоєння правопорушень.

При постановленні цієї ухвали, суд враховує і те, що засуджений являється молодою людиною, бажає стати на шлях виправлення і обіцяє не порушувати умови іспитового строку.

З урахуванням наведеного, подання про скасування звiльнення вiд вiдбування покарання з випробуванням та направлення для вiдбування призначеного судом покарання щодо засудженого ОСОБА_5 , задоволенню не пiдлягає.

При цьому суд не бере до уваги посилання КВІ на негативність впливу поведінки засудженого на інших засуджених, які відбувають покарання не пов`язані з позбавленням волі, підрив авторитету правоохоронних органів і довіри суду з огляду на те, що вказане не передбачено нормами законодавства яке регулює розглядувані правовідносини.

Керуючись ст.78 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України та ст.ст.13, 163,164,166 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ
Вiдмовити інспектору Сторожинецького районного підрозділу кримінально-виконавчої iнспекцiї відділу Державної пенітенціарної служби України в Чернівецькій області в скасуванні звiльнення вiд вiдбування покарання з випробуванням вiдносно ОСОБА_5 .

Особову справу відносно ОСОБА_5 направити до Сторожинецького районного підрозділу КВІ Державної пенітенціарної служби України в Чернівецькій області, для здійснення подальшого контролю за виконанням вироку суду.

На ухвалу суду може бути подана апеляцiя до Апеляцiйного суду Чернiвецької областi через Сторожинецький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ: