Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 1-14 2007 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2007 року. Машівський районний суд Полтавської області в
складі: головуючого -

судді ДРОБОТЕНКО Ю. Б.

при секретарях ПАНАСЕНКО
Н.А. та ЖУРА Н.Л.

з участю прокурора РЯДНИНА В.В.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка кримінальну
справу про звинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.Хрестище
Красноградського району Харківської області, мешканецьАДРЕСА_1, українця,
громадянина України, неодруженого, військовозобов'язаного, освіта середня,
працюючогоІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 122 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2006
року близько 23 години 45 хвилин на вулиці
Ватутіна вАДРЕСА_1 поряд з Халтурінською СШ між раніше знайомими ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на грунті особистих неприязних відносин виникла сварка, під час якої
ОСОБА_2 тримаючи правою рукоюОСОБА_3 за його ліве плече намагався нанести
останньому удар лівою рукою в обличчя, але ОСОБА_3 ухилися і після цього
ОСОБА_2 умисно, з метою заподіяння тілесного ушкодження правою ногою наніс один
удар в гомілко-стоповий суглоб правої ноги гр.ОСОБА_3, в результаті чого умисно
заподіяв ОСОБА_3 тілесне ушкодження у
вигляді закритого двулодижного перелому кісток правої гомілки в області
гомілко-стопового суглобу з підвивихом стопи, яке відповідно до висновку
судово-медичної експертизиНОМЕР_1 відноситься до середньої тяжкості тілесного
ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров'я.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину визнав
частково і пояснив суду, що 28 січня 2006 року близько 23 години він вийшов з
приміщення будинку культури колишнього
цукрокомбінату в с.Халтуріно Карлівського району, і в цей час поряд з виходом
зустрів ОСОБА_3, з яким він має неприязні відносини. Він підійшов до
ОСОБА_3 та попросив з ним відійти. Вони разом відійшли від приміщення будинку культури. Він сказав ОСОБА_3, щоб той не чіплявся
до сестри, але що йому відповідав ОСОБА_3 він вже не пам'ятає. Дана
бесіда між ними тривала близько 10 хвилин. Під час даної бесіди він тримав
ОСОБА_3 правою рукою за ліве плече, а лівою рукою намагався штовхнути, але йому
це не вдалося, і після цього, так як було слизько він не втримався на слизькому
сніговому покриву і підсковзнувшись почав падати на ОСОБА_3, в результаті чого
вони вдвох впали. До них підбіглиОСОБА_4 та ОСОБА_5 і допомогли підвестися.
Після цього ОСОБА_3 направився додому. Він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 залишився
біля будинку культури, але через деякий пішов за ОСОБА_3, щоб закінчити
розпочату бесіду. Наздогнавши ОСОБА_3 на проїжджій частині вулиці біля
Халтуринської СШ, вони пішли поруч. Він тримав ОСОБА_3 правою рукою за ліве плече,
продовжував говорити йому ,
щоб той не чіплявся до його сестри, але ОСОБА_3 ніяк не реагував на його
слова. Коли вони пройшли біля котельні школи, то він зупинив ОСОБА_3 у світлі
ліхтаря штучного освітлення вулиці, і ставши перед ним намагався вдарити ОСОБА_3
лівою рукою в обличчя, але ОСОБА_3 ухилився від його удару і він не втримався
на слизькій поверхні дороги, яка на той час була вкрита вкатаним снігом, і
своєю правою ногою випадково наступив на праву ногу ОСОБА_3 і оступившись почав
падати на ОСОБА_3, при цьому його права нога продовжувала стояти на правій нозі
ОСОБА_3 До них зі сторони школи підійшов ОСОБА_6 Коли вони підвелися, то
ОСОБА_3 почав йому говорити, що зламав ногу. Він сказав ОСОБА_3, що той не міг
зламати ногу. Він підійшов до ОСОБА_3 і разом з ОСОБА_6 допоміг іти до Халтуринської дільничної лікарні, а після цього
направився до дискотеки, а потім додому. Наступного дня від своєї
сестри, яка працює в дільничній лікарні, він дізнався, що дійсно під час
вищевказаного випадку ОСОБА_3 отримав перелом. Свою вину в умисному заподіянні
ОСОБА_3 вказаного тілесного ушкодження визнає частково, так як хоч дані
ушкодження і заподіяв ОСОБА_3, але не умисно, а з необережності.

Не зважаючи
на часткове визнання підсудним своєї вини, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2
в навмисному нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому повністю доведена.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 В. пояснив суду , що 28 січня 2006 року близько 23 години 40 хвилин він з магазину розташованого біля сільської ради на
вулиці Ватутіна в с.Халтуріно Карлівського району направився додому. В цей час біля будинку культури колишнього
цукрокомбінату він зустрів ОСОБА_2, з яким у нього
були неприязні відносини на особистому ґрунті. ОСОБА_2 підійшов до нього і
почав чіплятися та ображати, намагався вдарити в
обличчя рукою, але йому це не вдалося і після цього ОСОБА_2 ногою його підсік і
таким чином вони вдвох упали на сніговий покрив.
До них підбігли ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підняли їх та розборонили і почали тримати ОСОБА_2, щоб той не чіплявся до нього. Після
цього він направився додому. ОСОБА_2 наздогнав його біля
котельні школи, та зупинив у світлі ліхтаря штучного освітлення вулиці, і
ставши перед ним намагався йому нанести удар рукою в обличчя , але йому знову
це не вдалося і тоді ОСОБА_2 вдарив його правою
ногою в гомілково-стоповий суглоб правої ноги. Після цього він почав падати. В
цей час в нозі він відчув хруст і нога підломилася.
Вони разом упали на сніговий покрив на правому краю проїжджої частини вулиці. В цей час до них зі сторони школи підійшов ОСОБА_6 Коли
він підвівся, то побачив, що стопа його правої ноги знаходиться в невірному положенні, ніби розвернута на 90° праворуч назовні від нормального положення. Він не міг стати на праву ногу і сказав ОСОБА_2, що той поламав йому
ногу, попросив допомогти дійти до лікарні. ОСОБА_2 сказав, що не міг поламати
ногу, і сказав, щоб він не притворявся. Після цього його відвели до
Халтуринської дільничної лікарні, де йому надали
першу медичну допомогу і наклавши шину доставили до Карлівської ЦРЛ, де лікарі у
нього виявили перелом гомілко-стопного суглобу правої ноги.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що близько 24 години 28 січня 2006 року він з ОСОБА_4 знаходився в
приміщенні будинку культури. До них підійшлаОСОБА_7 і повідомила, що на
подвір'ї біля будинку культури між ОСОБА_2 та іншим чоловіком, якого вона не
назвала, відбувається сварка. Після цього він з ОСОБА_4
направилися на подвір'я, де неподалік від будинку культури він побачив ОСОБА_2 таОСОБА_3, які між собою розмовляли. Коли вони йшли до
них, то він побачив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухопились один за одного і після
цього впали, але він не знає хто кого штовхнув і чому вони впали, так як це
відбулося дуже швидко і він не встиг побачити. Після цього він з ОСОБА_4 підбіг
до ОСОБА_2 таОСОБА_3, які лежали на сніговому
покриву та боролися. Підбігши він ухопив ОСОБА_2, аОСОБА_4 ухопивОСОБА_3, і їх розтягай. Після цього ОСОБА_3 розвернувся і пішов в
напрямку школи по вулиці Ватутіна. Наступного дня він
зустрів ОСОБА_2, який розповів, що після того, як він з ОСОБА_4 розборонив його
з ОСОБА_3, то ОСОБА_2 біля школи наздогнавОСОБА_3, і між ними виникла сутичка, під час якої ОСОБА_3 поламав ногу, але як це
відбулося ОСОБА_2 не говорив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що близько 19 години 28 січня 2006 року він прийшов до території Халтурінської СШ, де заступив на чергування
по охороні школи. Близько 24 години 28 січня 2006 року, коли він перебував на подвір'ї
школи, побачив, що на проїжджій частині вулиці Ватутіна знаходиться двоє чоловіків. Щоб з'ясувати хто ці громадяни він направився
до них і побачив, що то були ОСОБА_3 та ОСОБА_2
Він запитав, що сталося. ОСОБА_3 сказав, що щойно поламав ногу, але пояснювати нічого не став, а попросив допомогти дійти до лікарні,
яка знаходиться неподалік. Він допоміг дійти ОСОБА_3 до лікарні. 29 січня 2006 року він зустрів батькаОСОБА_3 - ОСОБА_8, який
сказав, що його сину ногу поламав гр.ОСОБА_2

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що близько 0
годин 15 хвилин 29 січня 2006 року, він знаходився
вдома, і йому повідомили, що необхідно з'явитися до лікарні, так як надійшов хворий. Хто був хворим він на той час не знав. Коли він
прийшов до лікарні, то побачив, що в палаті на ліжку знаходився його син ОСОБА_3, який повідомив, що йшов по вулиці та впавши
отримав перелом. На той час ОСОБА_3 був в тверезому стані, і
від нього не було чути запаху спиртного. Про дійсне походження перелому ОСОБА_3
нічого не говорив. Після цього ОСОБА_3 надали першу медичну допомогу та
направили в Карлівську ЦРЛ, де лікарі
підтвердили перелом гомілко-стопного суглобу правої ноги та госпіталізували до хірургічного відділення. З часом від мешканців
с.Халтуріно Карлівського району йому стало відомо, що перелом ОСОБА_3
заподіяв ОСОБА_2

Вина ОСОБА_2 в навмисному нанесенні потерпілому ОСОБА_3 тілесного
ушкодження підтверджується також:

- протоколом огляду місця події - території вулиці Ватутіна в с.Халтуріно Карлівського
району поряд з

Халтурінською СШ згідно якого проїзна частина дороги
вкрита вкатаним снігом. Яких-небудь нерівностей на дорозі

не
зафіксовано.

(а.с.4)

- протоколом відтворення обстановки
та обставин події, під час проведення якого підозрюваний ОСОБА_2

частково підтвердив нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому.

(а.с.25-27)

- висновком експертаНОМЕР_1 відповідно до якого заподіяні 28 січня 2006 року ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді закритого двулодижного перелому кісток
правої гомілки в області гомілко-стопового суглобу з підвивихом стопи відносяться
до середньої тяжкості тілесного ушкодження, оскільки обумовило тривалий розлад здоров'я. Ці пошкодження могли утворитися при
одноразовій дії ( ударі) в область гомілко-стопового
суглобу правої гомілки постраждалого.

Не можна виключити утворення
вказаного перелому в області гомілково-стопового суглобу у постраждалогоОСОБА_3 в результаті різкого повороту тулуба кругом своєї осі
при опорній правій нозі і фіксованій правій стопі.

(а.с.30-31)

Цей висновок судово-медичний експерт
ОСОБА_9 підтвердив в судовому засіданні.

Вина ОСОБА_2 підтверджується і іншими матеріалами справи. Всі вони
оголошені та досліджені в судовому засіданні.

Своїми умисними діями, що виразилися в заподіянні середньої тяжкості
тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло
за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило
тривалий розлад здоров'я,ОСОБА_2 вчинив злочин передбачений ст. 122 ч.І КК
України.

При обранні покарання підсудному суд, у відповідністю зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який по місцю
проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному, суд вважає те, що він
раніше не судимий, має молодий вік.

Суд не вбачає обставин, які б
обтяжували покарання підсудного.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_2, враховуючи ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу підсудного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують його покарання, суд приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання ще можливе без ізоляції від
суспільства, а тому є можливість і необхідність звільнити його від
відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

По справі заявлено цивільний позов прокурором Карлівського району про
стягнення з ОСОБА_2 на користь Карлівської районної лікарні та на користь
Халтуринської дільничної лікарні коштів затрачених на лікування потерпілогоОСОБА_3 в сумі 767 грн.22 коп., які суд вважає
доведеним та таким, що підлягає до задоволення.

По справі заявлено цивільний позов потерпілим ОСОБА_3 про стягнення з
ОСОБА_2 витрат за надання юридичної допомоги в
розмірі 600 грн., який суд вважає за необхідне
задовольнити в повному обсязі та цивільний позов про стягнення
моральної шкоди в розмірі 35 000 грн., який суд
вважає таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки потерпілому були
завдані моральні муки та страждання. Разом з тим, суд враховує і реальну можливість відшкодування цієї шкоди, матеріальний стан
підсудного і вважає за необхідне стягнути з підсудного ОСОБА_2 на
користь потерпілогоОСОБА_3 20 тисяч грн. моральної шкоди.

По справі заявлено клопотання трудовим колективом ІНФОРМАЦІЯ_3 про передачу
ОСОБА_2 на поруки трудовому колективу, але суд не
знаходить підстав для задоволення цього клопотання, оскільки однією з умов звільнення від кримінальної відповідальності з передачею
на поруки є щире каяття особи, яка вчинила злочин.

Керуючись
ст.ст. 321,323,324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 за ст. 122 ч. 1 КК України до 2 (двох) років обмеження волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від
відбування покарання з випробуванням строком на (1
один) рік.

Зобов'язати ОСОБА_2 в період іспитового строку не міняти без згоди органу
кримінально-виконавчої системи місця проживання,
періодично з'являтися в орган кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

В задоволенні клопотання трудового колективу ІНФОРМАЦІЯ_3 про передачу
ОСОБА_2 на поруки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Карлівської районної лікарні та на користь
Халтуринської дільничної лікарні кошти, затрачені на лікування потерпілогоОСОБА_3 в сумі 767 ( сімсот шістдесят сім) грн.22 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користьОСОБА_3 кошти за надання юридичної допомоги в
сумі 600
( шістсот) грн. та на відшкодування моральної шкоди
в сумі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн.

Міру запобіжного заходу до вступу
вироку в законну силу залишити попередньою - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області на
протязі 15 діб з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ( підпис)

Копія вірна:
Голова Машівського районного суду Ю.Б.ДРОБОТЕНКО