БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-119/11

«17» березня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючого: судді - Пошкурлат О.М.,

при секретарі - Краснощокій Н.А.,

за участю прокурорів Мельниченка О.Ю., Музики І.І.,

потерпілої - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, який народився 15 листопада 1980 року в м. Бровари, Київської області, українця. громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, одруженого, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не засудженого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

підсудний ОСОБА_2 вчинив викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, при наступних обставинах.

Так, 05 вересня 2010 року, близько 04-30 год., ОСОБА_2, з метою викрадення чужого майна прибув до магазину «Базис», що в смт. Калинівка, Броварського району, вул.. Чернігівська, 25, та належить ОСОБА_1, де реалізуючи свій злочинний умисел, за допомогою плоскогубців та викрутки, які взяв з собою з дому, шляхом пошкодження кабелю гучномовця та віконного ролету, використовуючи цеглину, якою розбив скло у метало-пластиковому вікні, проник всередину приміщення, звідки таємно викрав картки поповнення рахунку операторів мобільного звязку, а саме «Київстар 30», вартістю 33 грн. за одну, в кількості 43 штук на загальну суму в 1419 грн., «Лайф 35», вартістю 38 грн. за одну в кількості 30 шт. на загальну суму в 1140 грн., «Лайф 25», вартістю 28 грн., в кількості 19 шт., на загальну суму в 532 грн., «Білайн 30», вартістю 33 грн. за одну, в кількості 17 шт., на загальну суму в 561 грн., «Білайн 15», вартістю 18 грн., в кількості 22 шт., на загальну суму в 396 грн., «МТС 35», вартістю 38 грн., в кількості 26 шт., на загальну суму в 988 грн., а також грошові кошти в сумі 41 грн., завдавши потерпілій матеріальних збитків на загальну суму в 5077 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, викладених в обвинувальному висновку, а також в описовій частині вироку визнав повністю, факт та обставини злочину підтвердив, у скоєному щиро розкаявся.

Судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 299 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин викрадення ОСОБА_2 чужого майна з проникненням у приміщення. При цьому зясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій не має, а також розяснено, що у такому випадку вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Так, підсудний ОСОБА_2 суду показав, що в звязку з тяжким матеріальним становищем, неможливістю влаштуватися на роботу, і вирішив вчинити крадіжку з магазину «Базис», що знаходиться в смт. Калинівка, Броварського району, Київської області по вул.. Чернігівській. З цією метою, 04 вересня 2010 року, близько 22 год. приготувався до вчинення злочину, а саме взяв вдома плоскогубці та викрутку. З зазначеними предметами близько 4-30 год. 05 вересня 2010 року прийшов до магазину «Базис». Впевнившись у відсутності сторонніх осіб заліз на дах магазину, де за допомогою плоскогубців пошкодив кабель гучномовця. Після цього, за допомогою викрутки відігнув ролети на вікні магазину, та цеглиною розбив віконне скло. В подальшому проник всередину приміщення, звідки викрав картки поповнення рахунків операторів мобільного звязку «Київстар», «Лайф», «Білайн» та «МТС», в якій кількості вже не памятає, а також гроші, що знаходилися під прилавком, в сумі 41 грн. З викраденим повернувся додому, де цієї ж дати, автобусом приїхав до м. Києва, де на станції метро «Дарниця» продав викрадені ним картки незнайомій жінці, виручивши від цього продажу гроші в сумі 1300 грн. Останні витратив на власні потреби.

Позовні вимоги, заявлені потерпілою, визнає. В скоєному щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України на думку суду, є доведеною. Про обставини скоєння ним цього злочину він послідовно, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні дав покази, які узгоджуються між собою і сумнівів, у своїй достовірності, не викликають.

Суд вважає, що ОСОБА_2 своїми діями вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення.

При призначенні покарання ОСОБА_2 за скоєння ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, особу підсудного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_2 суд визнає щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння у розкритті такого, а також часткове відшкодування заподіяних матеріальних збитків.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2, а ні органом досудового слідства, а ні судом, не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує також сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу підсудного, що за місцем проживання він характеризується посередньо ( а. с. 92), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра він не перебуває (а. с. 91), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 86), має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 87), думку потерпілої, яка просить суд не позбавляти такого волі.

За наведених вище обставин суд вважає призначити ОСОБА_2 покарання за вчинений ним злочин у виді позбавлення волі, зі звільненням його від відбування покарання та встановленням іспитового строку, оскільки на даний час підсудний не є особою, небезпечною для суспільства, і саме таке покарання суд визнає як необхідне і достатнє для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд покладає на засудженого обовязки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, а саме: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з»являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію .

Відповідно до ст.ст. 91, 93 КПК України судові витрати складаються із сум, що мають бути видані експертам, спеціалістам, із сум, витрачених на дослідження речових доказів. Судові витрати покладаються на засуджених.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області 668,73 грн., за проведення дактилоскопічної експертизи.

Заявлений по справі потерпілою ОСОБА_1 цивільний позов про стягнення з підсудного в її користь заподіяних матеріальних збитків, підлягає до задоволення, з врахуванням часткового відшкодування таких.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити засудженого від відбування призначеного йому покарання, встановивши іспитовий строк в 2 (два) роки, якщо протягом встановленого строку він не вчинить нового злочину та виконає обовязки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, які суд покладає на засудженого, після набрання вироком законної сили, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; - періодично з»являтися на реєстрацію до кримінально виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком законної сили залишити попередньою у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Заявлений по справі цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 4807 (чотири тисячі вісімсот сім) грн.., як заподіяні такій матеріальні збитки.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Київській області 668,73 грн., за проведення дактилоскопічної експертизи.

Речові докази по справі - відсутні.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у звязку із тим, що вони ніким не оспорювалися, - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду, в іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: суддя О.М. Пошкурлат