провадження №1-кп/333/75/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2015 року м.Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта - середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місця проживання не має, раніше судимий:

- 10.11.2008 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.296, ч.3 ст.185, ст.ст.69,70,72,104 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

- 28.07.2014 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.125 КК України до 80 годин громадських робіт. Призначене покарання не відбув.

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

15.10.2014 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на перехресті вул. Новокузнецька та вул. Гаврилова м. Запоріжжя, діючи з корисливих мотивів, з прямим умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним, для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою з невстановленими на досудовому розслідуванні особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), прослідували за ОСОБА_10 , який на той момент прямував з вул. Новокузнецької в бік вул. Автозаводської в м. Запоріжжі.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_9 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, продовжили переслідування потерпілого ОСОБА_10 до четвертого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де, дочекавшись моменту, коли потерпілий підійшов до безлюдного міста, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, здійснили напад на нього. При цьому, з метою виведення потерпілого з рівноваги невстановлена досудовим розслідуванням особа нанесла удар кулаком потерпілому ОСОБА_10 в обличчя, а ОСОБА_9 в той же момент, за допомогою підібраного на місці скоєння злочину каміння, наніс потерпілому один удар в потиличну частину голови. Відповідно до висновку експерта потерпілому ОСОБА_10 було заподіяно закриту черепно-мозкову травму, виражену закритим переломом кісток склепіння черепу з центром на потиличній кістці праворуч, крововиливом в м`які тканини голови, крововиливами над та під оболонкою головного мозку, забоєм головного мозку та ускладненим набряком головного мозку, які в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 .

Далі, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на заволодіння чужим майном, схопив потерпілого за верхній одяг та силою затягнув до підвального приміщення вказаного будинку, де заволодів майном останнього, витягнувши з внутрішньої кишені карману куртки наступні речі: гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 27 гривень, банківські картки ПАТ «Приватбанк» та ПАТ «Промінвестбанк». При цьому невстановлена досудовим розслідуванням особа в цей же час заволоділа мобільним телефоном «Нокія XI-01», вартістю 250 гривень, витягнувши його з штанів потерпілого.

Після чого невстановлені досудовим розслідуванням особи разом з ОСОБА_9 зникли з місця події. При цьому ОСОБА_9 попрямував до супермаркету «Сільпо», який розташований по вул. Новокузнецькій в м. Запоріжжі, де через банкомат здійснив спробу зняти грошові кошти з однієї з викрадених банківських карток потерпілого, яка після трьох невдалих спроб ввести пін-код була заблокована.

Крім того, 15.10.2014 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 40 по вул. Автозаводська м. Запоріжжя, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, в ході вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_10 , діючи умисно, наніс останньому удар каменем в область потиличної частини голови, спричинивши останньому, відповідно до висновку експерта закриту черепно-мозкову травму, виражену закритим переломом кісток склепіння черепу з центром на потиличній кістці праворуч, крововиливом в м`які тканини голови, з крововиливами над та під оболонки головного мозку, забоєм головного мозку та ускладненим набряком головного мозку, які в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10

ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06 годині 00 хвилин у відділенні НХО 5 МКЛ «Екстреної та швидкої медичної допомоги», по вул. Перемоги в м. Запоріжжі потерпілий ОСОБА_10 від вищевказаних тілесних ушкоджень помер під наглядом лікарів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину повністю не визнав, суду пояснив, що до вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_10 та спричинення тяжких тілесних ушкоджень останньому, від яких настала його смерть, він відношення не має.

ОСОБА_9 пояснив, що 15 жовтня 2014 року приблизно о 08-00 годині він пішов на ринок «Дачник», розташований поруч з вокзалом «Запоріжжя 1» в м. Запоріжжя де він працює вантажником неофіційно і знаходився там приблизно до 10-00 години. Пізніше до нього підійшов його знайомий ОСОБА_11 та запропонував з`їздити з ним в Канкринівку за свіжою рибою, він погодився на його пропозицію. До моменту повернення на станцію Запоріжжя-1 приблизно о 15-00 годині вони постійно знаходились разом. З ринку він пішов разом з ОСОБА_11 випити пива приблизно о 21-00 годині, звідки пішов додому на вул. Тополіна, буд. 29, де знаходився до наступного ранку. Вранці наступного дня пішов на ринок «Дачник».

Далі ОСОБА_9 пояснив, що 20 жовтня його затримали співробітники міліції, мотивувавши тим, що його викликає інспектор. Коли він приїхав до Комунарскього райвідділу, його провели на другий поверх, де в кабінеті співробітники міліції почали показувати фотографії з банкомату. Вони стверджували, що на цих фотографіях було його зображення. Він це заперечував і пояснив їм, що не міг бути там, оскільки в той час знаходився в іншому місці. Він попрохав надати йому захисника, але йому було відмовлено з вказівкою у відсутності такої необхідності. Після чого співробітники міліції зачинили кабінет, наділи на нього наручники, поклали на підлогу та, надівши на голову поліетиленовий пакет, почали душити і бити по ногам. Він також почав вимагати, щоб співробітники міліції пред`явили йому роздруківку з банкомату, яка би підтвердила зняття грошових коштів.

Протягом двох діб співробітники міліції застосовували до нього фізичний та моральний вплив, допитували, тому після цього він визнав, що на фотографії був зображений саме він. Потім його відвели до слідчого, який почав його допитувати, але основну інформацію переписав з протоколу допиту, який склав оперативний співробітник. Потім працівники міліції почали забирати його речі: принесли спочатку синю куртку, яка йому не належала, а потім принесли куртку, яку взяли у нього вдома. Потім його відвезли в прокуратуру, а потім до суду, де обрали міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_9 пояснив, що про застосування до нього співробітниками міліції впливу він не повідомляв ані захиснику, ані в прокуратурі. Перед тим, як відвести його на місце скоєння кримінального правопорушення, його привезли до райвідділу і оперативні співробітники в кабінеті показали йому схему маршруту на комп`ютері, а також розповіли куди йти і що казати. По приїзді на місце проведення слідчого експерименту, він спитав у співробітника міліції, що йому казати, якщо він забуде куди йти, на що він сказав йому не хвилюватися, що йому підкажуть куди треба йти. На місці вчинення злочину він був вперше і тому співробітники міліції, які здійснювали конвоювання підказували йому куди треба йти.

З приводу наявності крові на його одязі ОСОБА_9 пояснив, що працює на ринку вантажником риби, тому міг поранитися нею. Також вказав, що приблизно в серпні у нього через конфлікт з однією незнайомою людиною була бійка, тож могла залишитися і його кров. Підтвердити той, факт, що він не міг скоїти вказане кримінальне правопорушення можуть охоронець ОСОБА_12 , продавець м`яса ОСОБА_13 та ОСОБА_11 . З показань ОСОБА_9 він знав двох осіб, яких називали ОСОБА_14 одного з с. Пришибу, іншого з м. Вільнянська, з обома бачився дуже давно, приблизно в вересні минулого року.

Не зважаючи на невизнання вини у скоєнні злочинів обвинуваченим ОСОБА_9 , його вина повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними доказами:

- показаннями у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , з яких вбачається, що з обвинуваченим вона не знайома. 15 жовтня 2014 року ввечері їй зателефонувала сестра ( ОСОБА_15 ) та повідомила, що зник їх батько ОСОБА_10 , який проживав разом з останньою. Увечері того ж дня сестра зі своїм чоловіком пройшли територію району, але батька вони не знайшли. Приблизно о 09-30 годині 16 жовтня 2014 року сестра знову зателефонувала та повідомила, що батька знайшли біля під`їзду будинку в підвалі. Хтось викликав швидку допомогу. Батько був побитий, в розірваному одязі. Були відсутні мобільний телефон батька та кредитні картки. Вона зателефонувала до банку, щоб вони заблокували картки, в банку ж їй повідомили, що 15 жовтня 2014 року ввечері була здійснена невдала спроба зняти гроші з картки «Промінвест банку», оскільки був введений невірний пін-код. На перший погляд у батька були лише синці, опухла ліва рука та порваний одяг. Сусід допоміг довести батька до квартири та покласти його на ліжко. Сестра заміряла тиск, він був дуже високий, вона дала йому ліки. Приблизно о 15-00 годині, коли вона приїхала до сестри, вони викликали другу швидку медичну допомогу, яка забрала батька до лікарні, в реанімаційне відділення та зробили операцію. Після операції лікарі казали, що у нього в голові була «каша», настільки сильні були удари по голові. Батько приходив до тями декілька разів і сказав, що нападників було троє, їх особи йому невідомі. 24 жовтня 2015 року батько помер.

Потерпіла засвідчила, що 15 жовтня 2014 року батько отримав зарплату, яку йому дуже часто затримували. Також сестра повідомила, що приблизно з 16-00 год. батьку дзвонив ОСОБА_11 . Вони з сестрою його не знають. Цей ОСОБА_11 попросив батька вийти на вулицю. Сестра вважала, що батько пішов у двір грати в доміно, як він часто робив. Зі слів сестри, батько приблизно з 17.30 годин вже не брав слухавку, а вже десь о 19.00 год. телефон було вимкнуто.

Продавець магазину «Цукерка» підтвердила, що бачила їх батька, він заходив до них приблизно о 17-15 годині і віддав 70 гривень боргу, картка була при ньому. Також його бачили сусіди приблизно о 18-00 годині біля під`їзду, він сидів на лавочці.

У батька викрали мобільний телефон, кредитні картки, грошові кошти.

Внаслідок вчиненого злочину ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду в розмірі 12692,49грн. витрат пов`язаних на лікування та поховання та моральну шкоду в розмірі 150 000,00грн, яка виразилася в душевних стражданнях у зв`язку з втратою близької людини, погіршенням самопочуття, порушення звичного ритму життя та зусиль, необхідних для відновлення їх попереднього стану,

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , з яких вбачається, що останнім часом батько - ОСОБА_10 проживав з нею. 15 жовтня 2014 о 16-00 годині він пішов у двір грати в доміно, через годину повинен був повернутися додому. Коли через годину він не повернувся, вона почала йому телефонувати. В період з 17.30 до 18.30 год. він не брав слухавку, а вже приблизно о 19-00 год. мобільний телефон було вимкнуто. Ввечері вона разом з чоловіком почала його шукати, пройшли по Південному мікрорайону м. Запоріжжя до магазину «Брусничка», ніде його не було. З ранку почала знову пошук, пішла до попереднього місця його проживання до гуртожитку. Коли поверталась додому, приблизно о 09-30 год. біля під`їзду стояла швидка допомога, батько лежав у підвалі, побитий та напіводягнений. В нього були приспущені штани до щиколотки, олімпійка, жилетка були розстібнуті. Був розбитий ніс, опухла ліва рука, гематома на голові, на потилиці була зчесана шкіра, в районі нирок були гематоми. Вони з чоловіком довели батька додому. Після чого вона зателефонувала сестрі та повідомила, що знайшла батька. Поміряла тиск батьку, він був високий, тож вона дала йому ліки. Коли приїхала сестра, приблизно о 15-00 год., вони викликали швидку допомогу і його забрали до лікарні. Намагалася спілкуватися з батьком, спитати в нього, що трапилось, але він був дуже наляканий. Він сказав, що нападників було троє, вони били його. Він приходив до тями, втім нічого більш конкретного не сказав.

Сусіди бачили батька приблизно о 17-30 год. біля під`їзду, він сидів на лавочці. Чоловіки, які з ними грали в доміно, казали, що він приблизно годину пограв з ним та пішов на ринок, бо йому потрібно було купити помідори. Чоловік приблизно о 18.10-18.15 год. повертався додому, батька біля під`їзду вже не було.

Батько приблизно 15 жовтня о 11-00 год. зняв з банкомату гроші з кредитної картки «Промінвест банк», там в нього знаходилася заробітна плата. Додому він приїхав приблизно о 12-30 год., вона гуляла з дитиною у дворі. Потім вони пішли до магазину «Сільпо» за продуктами, купівлю яких батько оплатив однією з наявних у нього карток. Ще дві картки «Приват банку» були при ньому.

Приблизно з 13.00 години батьку дуже часто дзвонив ОСОБА_11 , але батько відповів, що зараз він не може, він зайнятий і вийде пізніше. Особу, яка телефонувала, вона не знає.

У батька викрали мобільний телефон, кредитні картки, грошові кошти. Конфліктних ситуацій у батька ні з ким не було. Обвинуваченого ОСОБА_9 бачила на Південному мікрорайоні, втім особисто не знайома;

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , з яких вбачається, що він приблизно в листопаді 2014 року, після закінчення робочого дня пішов на роботу до дружини, щоб разом поїхати додому. Коли проходив біля кафе «Напарники», що знаходиться на Південному мікрорайоні м.Запоріжжя, побачив мобільний телефон, підняв його, а сим-карту викинув з нього. Показав дружині цей мобільний телефон, але сказав, що його купив. Через деякий час зізнався, що знайшов його. Цей мобільний телефон він віддав дружині в користування, а після вихідних забрав його собі. Співробітники міліції подзвонили йому на роботу, сказали, щоб він підійшов в райвідділ для дачі показань. Після дачі показань він добровільно видав телефон працівникам міліції.

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_17 , з яких вбачається, що він бачив обвинуваченого ОСОБА_9 , коли здійснював його конвоювання при проведенні слідчого експерименту. Жодних інших слідчих дій з цим обвинуваченим за його участю не проводилось. Щодо слідчого експерименту, то пам`ятає, що це відбувалося восени, точної дати не пам`ятає. Забрали обвинуваченого з ізолятору тимчасового тримання, привезли до Комунарського райвідділу. Потім приїхали до магазину «Брусничкуа в Південному мікрорайоні м.Запоріжжя, звідти обвинувачений показав маршрут, яким він йшов на місце скоєння злочину на вул.Автозаводську, номер будинку точно не пам`ятає. Під час проведення слідчого експерименту обвинувачений сам показував маршрут, з ним він не спілкувався. Чи допитувався обвинувачений він не пам`ятає. В ході проведення слідчого експерименту йому стало відомо, що обвинувачений вчинив розбійний напад. Ні зі слідчим, ні з ким іншим щодо обставин цієї справи він не спілкувався. Обвинуваченому схему маршруту на комп`ютері він не показував. Підтвердив, що його кабінет №39 знаходиться на другому поверсі. Жодного морального чи фізичного тиску на обвинуваченого не було. Будь-яких тілесних ушкоджень на відкритих частинах тілах обвинуваченого не бачив. На слідчому експерименті у обвинуваченого був захисник, ніяких скарг з їх сторони не надходило;

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_18 , з яких вбачається, що він разом зі співробітником міліції ОСОБА_19 з метою розкриття кримінального правопорушення та встановлення особи підозрюваного виїхали на ринок, біля станції Запоріжжя 1. Там знайшли ОСОБА_9 , який працював на цьому ринку вантажником риби і повідомили йому про те, що він підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення. Після чого запропонували проїхати з ними до Комунарського райвідділу внутрішніх справ, на що він добровільно погодився. По приїзді до райвідділу ОСОБА_9 провели до кабінету №32, де останній давав покази. В кабінеті крім нього знаходились ОСОБА_9 та ОСОБА_19 , пізніше ОСОБА_19 вийшов, а ОСОБА_9 надавав пояснення. ОСОБА_9 було пред`явлено фотокартку з банкомату, на якій був зображений останній, коли знімав гроші з банківської карки потерпілого в банкоматі, що знаходиться в супермаркеті «Сільпо» .

При цьому з`ясовували, де він знаходився в цей час. Обвинувачений почав давати показання, після того, як йому пред`явили фотокартку з банкомату. З показань ОСОБА_9 вбачалося, що останній зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_14 та іншим чоловіком на ім`я ОСОБА_20 (точно не пам`ятає). ОСОБА_14 запропонував забрати гроші у потерпілого ОСОБА_10 , який в цей час йшов додому. Вони пішли за потерпілим. ОСОБА_9 вдарив каменем потерпілого по голові, після чого вони затягнули його до підвального приміщення. Коли потерпілий ОСОБА_10 був притомний, вони дізналися пін-код від банківської картки, після чого ОСОБА_9 пішов до банкомату в магазині «Сільпо», де намагався зняти грошові кошти. Після наданих пояснень ОСОБА_9 провели до слідчого для подальших слідчих дій. Будь-який фізичний або моральний вплив до ОСОБА_9 не застосовувався. Весь цей час ОСОБА_9 був спокійний.

Точної дати затримання ОСОБА_9 він не пам`ятає. Текст пояснень був надрукований на комп`ютері, після чого ОСОБА_9 ознайомився з ним і підписав без будь-яких зауважень. Інших бесід з ОСОБА_21 не проводилось.

Наступний раз він бачив ОСОБА_9 на слідчому експерименті, котрий проводився на Південному мікрорайоні, але з ним не спілкувався. В грудні разом зі слідчим ОСОБА_22 приїздили до СІЗО-10 до ОСОБА_9 для додаткового допиту;

- показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_23 , з яких вбачається, що він разом з ОСОБА_18 приїхали на ринок, який знаходиться біля станції Запоріжжя-1, знайшли там ОСОБА_9 і роз`яснили йому, що він підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення. Після цього вони привезли ОСОБА_9 до Комунарського райвідділу, в кабінет № 32, де ОСОБА_18 став його допитувати. Точної дати затримання ОСОБА_9 не пам`ятає. Сам він виходив з кабінету, бо в нього була інша робота. Зі слів ОСОБА_9 , вони зі ОСОБА_14 та ще однією особою, знаходячись на Південному мікрорайоні, вирішили пограбувати потерпілого ОСОБА_10 . Вони слідували за ним. ОСОБА_9 знайшовши камінь, вдарив потерпілого по голові. Після чого вони затягли його до підвального приміщення та випитали у потерпілого пін-код від його банківських карток.

Ніякого фізичного чи морального впливу до ОСОБА_9 не застосовувалося. Після того, як ОСОБА_9 була пред`явлена фотокартка з банкомату, де останній знімав грошові кошти, обвинувачений зізнався у вчиненому кримінальному правопорушенні. Після відібрання показань ОСОБА_9 відвели до слідчого. В інших слідчих діях він участі не приймав і жодних інших бесід з ним не проводив;

- даними, встановленими з витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0004141 від 16.10.2014 року, відповідно до яких 15.10.2014 року вчинено розбійний напад відносно ОСОБА_10 ;

- даними, встановленими з витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0004141 від 24.10.2014 року, відповідно до яких, до Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області надійшло повідомлення з чергової частини Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, про те що в 5 МКЛ у відділені НХО з діагнозом «закрита черепно-мозкова травма» помер ОСОБА_10 ;

- даними встановленими з витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0004141 від 06.12.2014 року, відповідно до яких, прокурором прокуратури Комунарського району виділені матеріали з кримінального провадження відносно ОСОБА_9 за фактом вчинення розбійного нападу групою осіб з невстановленими в ході досудового розслідування особами;

- даними, встановленими з протоколу огляду місця події з фотознімками від 16.10.2014 року, з якого вбачається, що місцем події є підвальне приміщення, розташоване біля під`їзду №4 по АДРЕСА_2 , під час якого, було вилучено: два камені, окуляри, запальничка, змиви речовини бурого кольору;

- даними, встановленими з протоколу огляду місця події з фотознімками від 16.10.2014 року, з якого вбачається, що місцем події є 7 поверх у під`їзді АДРЕСА_3 , під час якого, ОСОБА_6 добровільно було видано речі потерпілого ОСОБА_10 , а саме: футболку, жилетку, куртку та ремінь зі слідами бруду та нашаруваннями бурого кольору;

- даними, встановленими з протоколу огляду предмету від 04.11.2014 року та заяви ОСОБА_16 , з яких вбачається що об`єктом огляду є мобільний телефон «Нокіа Х1-01» в корпусі червоно-чорного кольору, який останній знайшов та добровільно видав працівникам міліції;

- даними, встановленими з протоколу огляду предмету від 22.10.2014 року та заяви ОСОБА_9 , з яких вбачається що об`єктом огляду є речі останнього: а саме куртка чоловіча синього кольору, кофта спортивна сірого кольору, спортивні штани чоловічі чорного кольору, які ОСОБА_9 добровільно видав працівникам міліції;

- даними встановленими з протоколу огляду предмета від 28.11.2014 року з фотознімками, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 впізнає окуляри, які належали її батьку ОСОБА_10 ;

- даними встановленими з транзакцій по картковому рахунку ОСОБА_10 відкритому у ПАТ «Промінвестбанк», з яких вбачається що з банкомату ПАТ «Приват Банк», розташованого в приміщенні супермаркету «Сільпо» за адресою: м.Запоріжжя, вул.Новокузнецька 5, де 15.10.2014 року в проміжок часу з 21год.04хв.14сек. по 21год.04хв.27сек. здійснено спробу зняття грошових коштів, однак після введення невірного пін-коду у кількості трьох разів, банківська картка заблокована;
- даними, отриманими з 2 фотознімків з банкомату ПАТ «Приват Банк», розташованого в приміщенні супермаркету «Сільпо» за адресою: м.Запоріжжя, вул.Новокузнецька 5, де зображено фото ОСОБА_9 , який в період часу з 21год.03хв.32сек. по 21год. 05хв.4сек. 15.10.2014 року намагався зняти гроші;

- даними, отриманими з відеозаписів камер спостереження супермаркету «Сільпо» за адресою: м.Запоріжжя, вул.Новокузнецька 5, де зображено ОСОБА_9 , який в період часу з 20год. 50хв. по 21год. 10хв. 15.10.2014 року здійснює операції по зняттю грошей з банкомату «Приват Банк»

- даними отриманими з відповіді ПАТ «Приват Банк від 30.03.2015 року, з якої вбачається, що в період з 14.10.2014 року по теперішній час по картковим рахункам відкритим на ім`я ОСОБА_10 в ПАТ «Приват Банк» зняття коштів не здійснювалось;

- даними встановленими з протоколу огляду предмета від 23.10.2014 року з фотознімками, з яких вбачається що об`єктом огляду є камінь, який було вилучено в ході проведення огляду місця події від 16.10.2014 року;

- даними, отриманими під час пред`явлення предмета для впізнання від 29.10.2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_9 в присутності понятих, за участю захисника вказав на (впізнав) каміння, яким він 15.10.2014 року наніс удар в область потилиці потерпілому ОСОБА_10 ;

- даними, отриманими з протоколу проведення слідчого експерименту від 23 жовтня 2014 року, з якого вбачається що ОСОБА_24 в присутності понятих, за участю захисника розповів про події, що мали місце 15.10.2014 року, та за допомогою статиста показав як наносив удар камінням в область потиличної частини голови ОСОБА_10 , після цього затягнув його до підвального приміщення будинку, де з внутрішньої кишені карману куртки заволодів гаманцем та банківськими картками.

Із дослідженого в судовому засіданні висновку експерта №683 від 14.11.2014 року, встановлено що при судову-цитологічному дослідженні каменю (об`єкт 1) знайдена кров людини. При встановленні групової належності крові в об`єкті №1 були виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВ0, що не виключає походження крові від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В та супутним антигеном Н, у тому числі від ОСОБА_10 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_9 у вищезазначеному об`єкті виключається.

Із дослідженого в судовому засіданні висновку експерта №1019 від 25.11.2014 року встановлено що, в крові, висушеної на марлі ОСОБА_10 виявлені антигени А і Н та ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, що не виключає приналежності його крові до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н. Кров ОСОБА_9 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0; в його крові, висушеній на марлі, виявлений супутній антиген Н. В змиві 1 (об`єкт №1) та змиві 2 (об`єкт №2) вилучених з місця події знайдена кров людини та виявлені антигени А і Н.

Отриманий результат не виключає походження крові у даних об`єктах від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В, супутнім антигеном Н, в тому числі від ОСОБА_10 . Походження крові в даних об`єктах від ОСОБА_25 виключається.

Із дослідженого в судовому засіданні висновку експерта №1020 від 28.11.2014 року встановлено, що на одязі ОСОБА_9 : куртці (об`єкт №3), кофті (по постанові светрі) (об`єкти №5-7), штанах (об`єкти №8,9), знайдена кров людини та виявлені антигени А і Н. Отриманий результат не виключає походження крові у даних об`єктах від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н, в тому числі від ОСОБА_10 . Походження крові в даних об`єктах від ОСОБА_9 виключається. В інших слідах на куртці ОСОБА_9 (об`єкти №1,2,4) наявність крові не встановлена.

Із дослідженого в судовому засіданні висновку експерта №1018 від 25.11.2014 року встановлено, що на одязі трупа ОСОБА_10 : куртці (об`єкти №1-3), жилетці (об`єкти №4,5), футболці (об`єкт №6), знайдена кров людини та виявлені антигени А і Н. Отриманий результат не виключає походження крові у даних об`єктах від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н, в тому числі від самого ОСОБА_10 . Походження крові в даних об`єктах від ОСОБА_9 виключається.

Із дослідженого в судовому засіданні висновку експерта №3976 від 25.10.2014 року встановлено, що смерть ОСОБА_10 настала від закритої черепно-мозкової травми, виражену закритим переломом кісток склепіння черепу з центром на потиличній кістці праворуч, крововиливом в м`які тканини голови, крововиливами над та під оболонкою головного мозку, забоєм головного мозку та ускладненим набряком головного мозку, які в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 .

Із дослідженого в судовому засіданні акту №683 від 24.11.2014 року, первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи, встановлено що складеного експертною комісією Комунального закладу «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької міської ради, судова колегія встановила, що ОСОБА_9 хронічним психічним захворюванням не страждав і в даний час не страждає, а виявляє психічні та поведінкові розлади, внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. В період вчиненого інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані простого алкогольного сп`яніння. Отже, він міг віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними. За своїм психічним станом на цей час він також може віддавати собі звіт у своїх діях і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Потребує протиалкогольного лікування. За психічним станом протипоказань до лікування немає. Під час проведення експертизи, обвинувачений ОСОБА_9 пояснив що 15.10.2014 року він був у свого приятеля в дома по АДРЕСА_4 де і ночував. Через 4 дні його затримали працівники міліції, які звинуватили його у вчиненні злочину.
- судом також оглянуті в судовому засіданні речові докази по справі: ДВД- диск з камер спостереження супермаркету «Сільпо» за адресою: м.Запоріжжя, вул.Новокузнецька, 5 від 15.10.2014 року, ДВД - диск з відеоматеріалами проведення слідчого експерименту від 23.10.2014 року за участю ОСОБА_9 ; два камені, окуляри запальничка вилучені при огляді місця події від 16.10.2014 року; мобільний телефон, вилучений під час огляду від 04.11.2014 року; речі ОСОБА_9 : а саме куртка, кофта та штани оглянуті 22.10.2014 року, які останнім були добровільно видані працівникам міліції;

Із дослідженого в судовому засіданні відеоматеріалу проведення слідчого експерименту від 23 жовтня 2014 року за участю ОСОБА_9 , судова колегія встановила що зазначена слідча дія проводилась за участю захисника та відповідно до вимог, передбачених кримінально-процесуальним законодавством.

Після перегляду вищезазначеного відеоматеріалу ОСОБА_9 пояснив суду, що під час проведення зазначеної слідчої дії на нього здійснювався тиск зі сторони працівників міліції.

Після огляду в судовому засіданні мобільного телефону, окулярів, потерпіла ОСОБА_6 підтвердила що зазначені речі належали її батькові ОСОБА_10 .

Після огляду в судовому засіданні куртки, кофти та штанів, які оглянуті 22.10.2014 року та добровільно видані працівникам міліції ОСОБА_9 , останній підтвердив що зазначені речі належать йому та були вилучені працівниками міліції на підставі його заяви про добровільну видачу.

Судом, за клопотанням сторони обвинувачення, було призначено судово-медичної молекулярно-біологічну експертизу, провадження якої доручено експертам НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області.

Із дослідженого в судовому засіданні висновку експерта №138 від 12.03.2015 року на правій передній половині брюк (об`єкт № 1), лівій передній половині брюк (об`єкт № 2), передній частині кофти (об`єкт № 3), правому рукаві кофти (об`єкт № 4), лівому рукаві кофти (об`єкт № 5), на правому рукаві куртки (об`єкт № 6) та на камені (об`єкт № 7) встановлена наявність клітин з ядрами. На фрагменті марлі (об`єкт № 8) клітин з ядрами не виявлено.
В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження були встановлені генетичні ознаки біологічних слідів на правій передній половині брюк (об`єкт № 1), лівій передній половині брюк (об`єкт № 2), передній частині кофти (об`єкт № 3), правому рукаві кофти (об`єкт № 4), лівому рукаві кофти (об`єкт № 5), на правому рукаві куртки (об`єкт № 6) та на камені (об`єкт № 7). Також встановлені генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_9 (об`єкт № 9) та зразка крові трупа ОСОБА_10 (об`єкт № 10).
Генетичні ознаки біологічних слідів на правій передній половині брюк (об`єкт № 1), правому рукаві кофти (об`єкт № 4) та лівому рукаві кофти (об`єкт № 5) є змішаними, тобто походять більш ніж від однієї особи, не співпадають між собою, містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_9 (об`єкт № 9) та не містять генетичні ознаки зразка крові трупа ОСОБА_10 (об`єкт № 10).
Генетичні ознаки біологічних слідів на лівій передній половині брюк (об`єкт № 2) та передній частині кофти (об`єкт № 3) належать особі чоловічої генетичної статі, співпадають між собою та співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 (об`єкт № 9).
Ймовірність випадкового співпадіння генетичних ознак біологічних слідів на лівій передній половині брюк (об`єкт № 2), передній частині кофти (об`єкт № 3) та зразка крові ОСОБА_9 (об`єкт № 9) складає 3,48x10-21. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2,87x1020 осіб.
Генетичні ознаки біологічних слідів на правому рукаві куртки (об`єкт № 6) та на камені (об`єкт № 7) належать особі чоловічої генетичної статі, співпадають між собою та співпадають з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_10 (об`єкт № 10).
Ймовірність випадкового співпадіння генетичних ознак біологічних слідів на правому рукаві куртки (об`єкт № 6), на камені (об`єкт № 7) та зразка крові трупа ОСОБА_10 (об`єкт № 10) складає 3,82x10-25. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2,61х1024 осіб.
Дослідивши вищезазначені докази у їх сукупності, будь-яких підстав не довіряти показанням вказаних свідків та потерпілої, судова колегія не вбачає, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження. Вказані докази, досліджені судом є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини справи.

Судом перевірялась версія обвинуваченого ОСОБА_9 про непричетність його до вчиненого злочину, у зв`язку з тим, що він в той час перебував на ринку «Дачник», розташованому поруч з вокзалом «Запоріжжя 1» в м.Запоріжжя, яка свого підтвердження не знайшла.

Так відповідно до матеріалів виконаного доручення від 27.03.2015 року працівниками міліції були здійснені заходи щодо встановлення осіб, саме працівників ринку на ім`я ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які за версією ОСОБА_9 могли підтвердити місцезнаходження останнього в час вчинення злочину. З пояснень директора ринку «Дачник» ОСОБА_26 зазначені особи йому не відомі та взагалі не працюють.

В ходу судового розгляду було допитано свідка ОСОБА_27 , який пояснив, що він познайомився з ОСОБА_9 на початку літа 2014 року на станції Запоріжжі-1, де працював вантажником. Про що запитували у нього слідчі він не пам`ятає, оскільки був нетверезий. Хто приймав участь у бійці яку він бачив не пам`ятає і не може точно сказати чи був присутній там обвинувачений ОСОБА_9 .. У бійці приймало участь три людини, але було темно і хто бився він не бачив.

Від показань, які викривають ОСОБА_9 у вчиненні злочинів свідок відмовився, пояснивши це тим, що вони були надані ним під фізичним та моральним тиском зі сторони співробітників міліції.

Від показань, які викривають ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, свідок відмовився, пояснивши це тим, що вони були надані ним під фізичним та моральним тиском зі сторони співробітників міліції;

До показань свідка ОСОБА_27 , щодо показань непричетності ОСОБА_9 до вчиненого злочину, суд ставиться критично, оскільки він перебуває з ним у дружніх стосунках, тому намагається у такий спосіб допомогти останньому уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , як під час судового розгляду так і в судових дебатах щодо проведення слідчих дій з порушенням норм кримінального-процесуального закону, а саме: щодо фіксування та складання протоколу огляду предмета від 23.10.2014 року, проведення пред`явлення речей для впізнання від 23.10.2014 року, проведення слідчого експерименту від 23 жовтня 2014 року, судова колегія визнає безпідставними.

Під час дослідження цих документів (протоколів) в ході судового розгляду та перегляду в судовому засіданні відеозапису зазначених слідчих дій, судом встановлено, що вони відповідають вимогам, передбаченим ст.ст.223,228,229,231,237 КПК України, а тому ці докази є належними, допустимими та достовірними.

Щодо тверджень обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 про недопустимість доказу, висновку експерта №683 від 14.11.2014 року, згідно з яким при судово-цитологічному дослідженні каменю встановлена кров людини, групова приналежність якої не виключає походження від потерпілого ОСОБА_10 , оскільки під час огляду 23.10.2014 року зазначений камінь не пакувався до номерного спец пакету та на ньому не було ні яких плям бурого кольору, то судом встановлено, що зазначена слідча дія відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 223, 237 КПК України, а тому висновок експерта як доказ є належним, допустимим та достовірним.

Щодо тверджень захисту про недопустимість в якості доказу висновку експерта судово-імунологічної експертизи №1020 від 28.11.2014 року, під час якої досліджувався одяг ОСОБА_9 ( куртка, штани, кофта), оскільки на думку захисту зазначені речі взагалі не вилучались та не складався жодний процесуальний документ, то із дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду предмету від 22.10.2014 року та заяви ОСОБА_9 , з яких вбачається що речі останнього, а саме: куртка чоловіча синього кольору, кофта спортивна сірого кольору, спортивні штани чоловічі чорного кольору, які ОСОБА_9 добровільно видав працівникам міліції, та в судовому засіданні при їх огляді як речових доказів підтвердив їх належність, тому зазначений висновок експерта судова колегія вважає належним, допустимим та достовірним доказом.

Щодо тверджень про недопустимість в якості доказу, висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №138 від 12.03.2015 року, то судова колегія приходить до наступного. По перше, зазначена експертиза була призначена судом за клопотанням сторони обвинувачення, заперечень зі сторони захисту не надійшло, а навпаки захисником і обвинуваченим було поставлено питання для вирішення перед експертом. По друге, висновок експерта є беззаперечним доказом, оскільки він категорично підтверджує причетність ОСОБА_9 до вчинення інкримінованих злочинів, так як на одежі ОСОБА_9 та камінні знайдена кров потерпілого ОСОБА_10 , що в свою чергу узгоджується з висновком експерта №3976 від 28.11.2014 року щодо причини смерті ОСОБА_10 і отриманих тілесних ушкоджень, тому виключає доводи захисту щодо виникнення внутрічерепної травми у потерпілого, внаслідок падіння з висоти.

Від обвинуваченого ОСОБА_9 в судовому засіданні надійшла заява, про застосування до нього фізичного та морального тиску з боку працівників міліції під час досудового розслідуванні, яка була направлена прокурору Комунарського району м. Запоріжжя. Зазначена заява перевірялась процесуальним прокурором прокуратури Комунарського району м.Запоріжжя. Матеріали та висновки вказаної перевірки досліджувалися в судовому засіданні.

В рішенні у справі «Рудяк проти України» від 04 вересня 2014 року щодо скарг заявника на не проведення державними органами ефективного розслідування його тверджень про жорстоке поводження, Європейський суд констатував порушення процесуального права аспекту статті 3 Конвенції з огляду на те, що заявник подав до національних органів небезпідставну скаргу, яку було розглянуто національним судом і відповідними органами доручено провести перевірку, про те така перевірка виявилася безрезультатною, оскільки обмежилась допитом працівників міліції, на дії яких заявник скаржився.

На переконання судової колегії перевірка проведена всебічно, повно та об`єктивно, тому суд погоджується з її висновками від 04.02.2014 року про відсутність в діях посадових осіб органів внутрішніх справ будь-яких порушень, які би свідчили про застосування незаконних заходів ведення досудового розслідування до ОСОБА_9 , що підтверджується показами допитаних за ініціативою суду працівників міліції: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , на яких вказував ОСОБА_9 , як на осіб, які застосовували до нього під час досудового розслідування фізичний та моральний тиск. Крім того, жодних медичних документів про виявлення у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень стороною захисту суду не надано. Також зазначені данні не надавались під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Твердження захисника - адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 про незаконне тримання останнього з 20.10.2014 року в Комунарському РВ ЗМУ ГУМВС України, судова колегія визнає безпідставними, оскільки Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 22.10.2014 року ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В судовому засіданні встановлено, що 22.10.2014 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, в порядку ст.209 КПК України він не затримувався, порушень ст.ст.207-209 КПК України не встановлено.

Невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_9 за ч.2 ст.121 та ч.4 ст.187 КК України колегія суддів розцінює виключно як бажання обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні злочинів доведена повністю та кваліфікує його дії за:

- ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого;

- ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочинами. Вину у їх вчиненні ОСОБА_9 не визнав, не розкаявся, завдану потерпілій шкоду не відшкодував. Також суд приймає до уваги вік обвинуваченого та стан його здоров`я, який на цей час на обліках у психіатричному та психоневрологічному диспансерах не перебуває. Відповідно до інших даних, що характеризують особу винного, він раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, вчинив злочини в період відбування покарання, не має постійного місця проживання, не одружений, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка просить суворе покарання для обвинуваченого, пов`язане з позбавленням волі.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 згідно зі ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено (оскільки суд розглядає кримінальне провадження відповідно до обвинувального акту, тому не може вийти за межі висунутого обвинувачення та погіршити становище особи).

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, та вимоги, зазначені в абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає за можливе призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.2 ст.121 та ч.4 ст.187 КК України.

Враховуючи наявність корисливого мотиву при вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому злочину, суд вважає за необхідне призначити додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Оскільки ОСОБА_9 вчинив злочини в період відбування покарання, призначеного за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28.07.2014 року, суд вважає остаточним призначити покарання за правилами ст.ст.71,72 КК України.

Судом розглянуто цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення на її користь завданої матеріальної шкоди в розмірі 12 692,49грн. та моральної шкоди в розмірі 150 000,00грн., який було уточнено в ході судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_9 позовні вимоги не визнав повністю.

Відповідно до ч.5 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ст.1177 ЦК України, шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від злочину, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

В силу ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення на її користь завданої матеріальної шкоди в розмірі 12692,49грн. підлягає задоволенню, оскільки є законним і обґрунтованим, та документально підтвердженим.

При вирішенні питання про розмір моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_6 , суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує роз`яснення п.4, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», де сказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи характер моральних та фізичних страждань потерпілої ОСОБА_28 , які виразилися у втраті члена сім`ї (батька), в порушенні побуту та зміни життєвих стосунків, зусиль, необхідних для відновлення їх попереднього стану, суд вважає, що цивільний позов щодо відшкодування моральної шкоди є законним і обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи у кримінальному провадженні складають 3693,20грн.

Відповідно до з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що зазначені експертизи було проведено експертами спеціалізованої державної установи НДЕКЦ ГУМВС України в Запорізькій області, вони підлягають відшкодуванню у якості процесуальних витрат з ОСОБА_9 .

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.100,122,124,366-368,370-371 КПК України, судова колегія, -

ЗАСУДИЛА:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121 та ч.4 ст.187 КК України, та призначити йому наступне покарання

- за ч.2 ст.121 КК України у виді 9 років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.187 КК України у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

Відповідно до ст.ст.71,72 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуте покарання за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28.07.2014 року і остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 11 років та 5 днів позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту фактичного затримання - з 16.30год. 22.10.2014 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 12692,49грн. та моральну шкоду в розмірі 150 000,00грн.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судової експертизи в сумі 3693,20грн.

Речові докази:

- мобільний телефон «Нокиа», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 - залишити у користуванні останньої;

- запальничка, монета номіналом 25 коп., окуляри, які знаходяться в кімнаті для зберігання речових доказів Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, повернути за потерпілій ОСОБА_6 ;
- два камені, змиви РБК, які знаходяться в кімнаті для зберігання речових доказів Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області знищити.
- СД диски в кількості 2шт., які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити в провадженні;

- дві фотографії з банкомату, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в провадженні;

- верхній одяг ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , який знаходяться в кімнаті для зберігання речових доказів Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, повернути за належністю.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3