Справа
№ 11-599/ 07 р. Головуючий у 1
інстанції Мачульський В.В.
Доповідач Матвієнко Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 20
листопада 2007 року

Колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого Матвієнко Н.В.,

суддів Силки Г.І., Лозовського
А.О.

з
участю прокурора Сіжука В.П.

засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3

законного представника ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Луцьку кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Шацького районного суду від 10 вересня 2007 року, -

в с т
а н о в и
л а :

Зазначеним вироком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Верхні Сірогози Нижньосірогозьського району
Херсонської області, українець, громадянин України, освіта середня, учень
Луцького ВПУ № 2, не одружений, мешканець м. Луцьк, судимий 14.05.2007 р. за ст. 185 ч.3, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з
іспитовим строком на 1 рік, -

- засуджений за ст. 309 ч.2 КК
України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 102 КК
України за сукупністю вироків повністю приєднане до покарання, призначеного за
даним вироком не відбута частина покарання за вироком Володимир-Волинського
міського суду від 14.05.2007 року і остаточно призначено ОСОБА_1 покарання 4 роки позбавлення
волі.

Цим же вироком засуджені ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, учень ПТУ № 5 м. Ковеля, раніше не судимий, та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, учень Володимир-Волинської школи-інтернату для
дітей-сиріт , раніше не судимий, за ст.
309 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі кожний.

На підставі ст.75 КК України засуджених
ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо вони протягом 1 року 6 місяців іспитового
строку не вчинять нового злочину та
виконають покладені на них обов'язки, передбачені ст.76 КК України, а саме, не змінювати місця проживання та
навчання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та періодично
з'являтися в ці органи для реєстрації.

Постановлено змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_1 з підписки про невиїзд
на тримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання.

Строк відбування покарання засудженим ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
постановлено рахувати з моменту приведення
вироку до виконання.

Вироком вирішено долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний
винними в тому, що 03 липня 2007 року близько в 16 год., за попередньою змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для власного вживання без мети збуту придбали
у невстановленої досудовим слідством особи наркотичний засіб - канабіс, який
громадським транспортом перевезли в кімнату НОМЕР_1 оздоровчого табору
«Світязь», що в с. Пульмо Шацького району, де його зберігали. 04 липня 2007
року даний наркотичний засіб масою 30,15 гр. був виявлений і вилучений
працівниками міліції.

Засуджений ОСОБА_1 в своїй апеляції,
не оспорюючи вини у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 309 ч.2 КК України, посилається на те, що суд призначив йому надто суворе покарання..
Просить врахувати, що він сирота, виховувався в школі-інтернаті для дітей-сиріт, займався спортом і став
кандидатом в майстри спорту, ніколи не вживав наркотики, щиро розкаявся у
вчиненому, злочин вчинив в неповнолітньому віці, не подумавши. Врахувавши наведене
просить пом'якшити йому покарання.

Засуджені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 апеляцій на вирок не подавали.

Заслухавши доповідача, який доповів
суть вироку, повідомив ким і в якому обсязі він оскаржений, виклав доводи
апеляцій, заслухавши засудженого ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_4, які просили
задовольнити апеляцію і зменшити покарання, засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
які підтримали апеляцію, прокурора, який заперечував
проти апеляції, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляції підлягає до задоволення.

Висновки суду про вчинення ОСОБА_1 злочину
при зазначених у вироку обставинах
ґрунтуються на досліджених судом доказах і не оспорюються в апеляції.

Що стосується призначеного
засудженому ОСОБА_1 покарання, то суд першої інстанції при його
призначенні, врахувавши ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, не достатньо врахував дані про його особу
та обставини, що пом'якшують покарання. Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 вчинив злочин у неповнолітньому віці,
вину визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, не був
ініціатором вчинення злочину, від його дій
негативних наслідків не настало, він є круглою сиротою і виховувався в
школі-інтернаті для дітей-сиріт, матеріально незабезпечений, на день вчинення
злочину навчався у ВПУ № 2 м. Луцька, вихователі школи-інтернату позитивно
характеризували засудженого і просили його суворо не карати. Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_1 мінімальне
покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 309 КК України.

При призначенні ОСОБА_1 покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71
КК України з врахуванням ст.102 КК України суд першої інстанції помилково вказав, що покарання за попереднім вироком
до призначеного покарання приєднується повністю, хоча приєднав невідбуте ним покарання за вироком
Володимир-Волинського міського суду від 14.05.2007 року частково, тому дана помилка підлягає виправленню.

Крім того, суд першої інстанції у вироку, змінивши засудженому ОСОБА_1
запобіжний захід і взявши його під варту в залі суду після проголошення вироку
, тобто 10 вересня 2007 року, невірно зазначив, що строк відбування покарання
йому слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання, в зв'язку з чим у
мотивувальну частину слід внести зміни.

Переглядаючи справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1, колегія суддів у
відповідності з вимогами ст. 365 КПК України вважає за можливе зменшити
покарання і засудженим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до мінімального строку покарання,
передбачене санкцією ч.2 ст. 309 КК України,
врахувавши при цьому, що вони злочин вчинили вперше, є особами молодого
віку, навчаються, характеризуються позитивно, вину визнали повністю, сприяли
розкриттю злочину і щиро розкаялись у вчиненому, є круглими сиротами і виховувалися в
школі-інтернаті для дітей-сиріт, а також те, що ніяких негативних наслідків для
суспільства від їх дій не настало. Крім того, колегія суддів, погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції про звільнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням
на підставі ст. 75 КК України,
враховуючи вищенаведені обставини, що пом'якшують покарання, вважає за
можливе зменшити їм термін іспитового
строку до одного року та зменшити обсяг обов'язків, передбачених ст. 76 КК
України.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати в кримінальних
справах, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції засудженого ОСОБА_1 задовольнити. Вирок Шацького районного суду від 10 вересня 2007
року змінити. Призначити ОСОБА_1 за
ст. 309 ч.2 КК України покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 102 КК України за сукупністю вироків до покарання,
призначеного за даним вироком, приєднати частково невідбуте покарання за
вироком Володимир-Волинського міського суду від 14.05.2007 року - один рік і
один місяць позбавлення волі, і остаточно призначити покарання три роки один
місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з 10 вересня 2007 року, з
моменту взяття під варту.

В порядку ст. 365 КПК України змінити даний вирок щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Зменшити їм покарання за ст. 309 ч. 2 КК
України до двох років позбавлення волі кожному.

На підставі ст.75 КК України засуджених
ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо вони протягом одного року

іспитового строку не вчинять нового
злочину та виконають покладені на них обов'язки, передбачені ст.76 КК
України, а саме, не змінювати місця
проживання та навчання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи.

В решті вирок залишити без змін.

Головуючий:
Н.В.Матвієнко

Судді: 1. Г.І
Силка. 2.
А.О.Лозовський