Справа № 11-а-1559/2007р. Головуючий
в 1 інст.- Марчук Н.О.
Категорія: ст.309 ч.2 КК України Доповідач - Коваль СМ.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 серпня 2007
року колегія суддів
судової палати у
кримінальних справах

Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Ноздрякова'В.М.

суддів Бовтрук В.М.,
Коваль С.М.

за участю
прокурора Карпука Ю.А.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.Києві кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1. на вирок Шевченківського районного суду м.Києва від 24
травня 2007 року.

Зазначеним
вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.Києва, громадянин України, мешкає за
адресою АДРЕСА_1, раніше судимий 11.07.2002 року Солом»янським районним судом
м.Києва за ст.309 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі, -

- засуджений за
ст.309 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 18 травня 2006 року в другій половині
дня, знаходячись біля будинку №122/37 по вул.Саксаганського в м.Києві, у
невстановленої слідством особи, незаконно, без мети збуту повторно придбав
медичний шприц ємкістю 5 мл. з наркотичним засобом - опієм ацетильованим, який
поклав до нагрудної кишені своєї сорочки та незаконно зберігаючи при собі,
направився за місцем проживання до будинку АДРЕСА_1 В цей же день приблизно о
16 годині, ОСОБА_1 був затриманий працівниками міліції біля будинку №3/25 по
вул.Комінтерну в м.Києві, які виявили і вилучили в нього наркотичний засіб.

Згідно висновку експерта №1009х від 09.06.2006 року вилучена у ОСОБА_1.
прозора рідина коричневого кольору містить особливо небезпечний наркотичний
засіб - опій ацетильований, загальною вагою 0,105 гр.

В апеляції засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи обставин
вчиненого ним злочину, доведеності його вини та правильності кваліфікації дій,
просить вирок суду змінити та пом»якшити призначене йому покарання. При цьому
посилається на те, що судом при призначенні покарання не були враховані
обставини, які пом»якшують покарання, а саме: повне визнання своєї вини, щире
каяття у вчиненому та наявність на утриманні неповнолітнього сина Івана, 19.10.1990 року народження. В зв»язку з чим,
просить

пом»якшити
призначене йому покарання і застосувати відносно нього Закон України «Про
амністію» від 19.04.2007 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який
вважав вирок суду законним і обґрунтованим, а апеляцію такою, що не підлягає
задоволенню, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1. у незаконному придбанні та
зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненими повторно за обставин,
викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та
перевірених судом за згодою учасників судового розгляду в порядку ст.299 ч.3 КК
України доказах, в тому числі показаннях засудженого ОСОБА_1., який повністю
визнав вину. Кваліфікація дій ОСОБА_1. за ст.309 ч.2 КК України є правильною.

При призначенні покарання засудженому, суд врахував характер і ступінь
суспільної небезпеки вчиненого злочину, тяжкість вчиненого злочину, дані про
особу ОСОБА_1., який раніше притягувався до кримінальної відповідальності та
характеризується посередньо.

Також судом була
врахована обставина, яка пом»якшує покарання - щире каяття.

З врахуванням всіх цих обставин, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_1
покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції закону, що
передбачає покарання за вчинений злочин, і це покарання є необхідним і
достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, і в повній мірі
відповідає вимогам ст.65 КК України.

Посилання засудженого в апеляції на те, що він має на утриманні
неповнолітнього сина Івана, 19.10.1990 року народження, в зв»язку з чим просить
застосувати відносно нього Закон України «Про амністію» від 19.04.2007 року, не
заслуговують на увагу.

Про те, що засуджений ОСОБА_1, на день набрання чинності Законом України
«Про амністію» від 19.04.2007р., має дитину, якій не виповнилося 18 років і він
не позбавлений батьківських прав, в матеріалах справи не зазначено і такі дані
у справі відсутні. Ці дані також не були надані і самим засудженим.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для пом»якшення
покарання засудженому ОСОБА_1 та застосування відносно нього Закону України
«Про амністію».

Керуючись
ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1. залишити без задоволення, а
вирок Шевченківського районного суду м.Києва від 24 травня 2007 року відносно
ОСОБА_1 - без зміни.