Справа №503/527/15-к
пр. №1-кп-505/195/15 р.
ВИРОК
16.04.2015 р. Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Серби, Кодимського району, Одеської області, українця, громадянина Російської Федерації, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, до арешту проживаючого АДРЕСА_1 , а зареєстрованого АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,
- обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України,
14.01.2015 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись в приміщенні літньої кухні ОСОБА_9 , розташованої по АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, які виникли між ним та потерпілим в результаті словесного конфлікту, раптово виник злочинний умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний намір, в той же день та час, з метою умисного вбивства ОСОБА_10 , передбачаючи та бажаючи настання смерті потерпілого ОСОБА_7 з метою реалізації свого задуму, схопив рукою сокиру, яка знаходилась в приміщенні літньої кухні та продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 наніс близько трьох ударів обухом сокири по голові ОСОБА_10 , чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №4 від 30.01.2015 року смерть ОСОБА_11 наступила 14.01.2015 року і перебуває в прямому причинному зв`язку, з відкритою черепно-мозковою травмою з переломом кісток склепіння та основи черепа, очагами субарахноідальних крововиливів, контузіоними крововиливами в речовину головного мозку в речовині великих півкуль. Безпосередньою причиною смерті став набряк тканини головного мозку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення і показав суду, що 14.01.2015 року вечором він прийшов у гості до ОСОБА_9 де в приміщені літньої кухні вживали з ним спиртні напої. Біля 22 годин прийшов ОСОБА_10 , з яким у нього вдень при зустрічі виник конфлікт. Всі втрьох вони продовжили вживати горілку. Всього на протязі дня і вечора він випив біля одного літра горілки. ОСОБА_9 знаходячись в нетверезому стані заснув, а між ним та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт причину, якого він не пам`ятає. ОСОБА_10 наніс йому рукою в область обличчя зліва один удар, у відповідь він також наніс лівою рукою ОСОБА_10 один удар в обличчя і він упав на ліжко. Після цього він взяв сокиру, яка знаходилась біля плити у літній кухні та умисно наніс два удари обухом сокири по голові ОСОБА_10 , розуміючи, що наносить удари в життєво важливий орган, а сокиру поклав у плиту. Він не пам`ятає чи наносив третій удар ОСОБА_10 , оскільки був схвильований. Побачивши кров на голові потерпілого, та впевнившись, що він не подає ознак життя, він розбудив ОСОБА_9 , сам зателефонував у райвідділ міліції і чекав на них. Цивільний позов потерпілої про стягнення з нього моральної шкоди в сумі 10 000 гривень визнає в повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що 15.01.2015 року вночі їй подзвонив сільський голова с. Серби ОСОБА_12 та повідомив, що ОСОБА_7 вбив її брата ОСОБА_10 . Їй також відомо, що між її братом і обвинуваченим були добрі стосунки. Від жителів села їй стало відомо, що 14.01.2015 року вдень ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в кафе с. Серби, Кодимського району вживали спиртні напої і ОСОБА_10 ударив ОСОБА_7 . Продавець кафе їх розборонила і ОСОБА_7 пішов додому, її брат залишався в кафе, а вечором ОСОБА_10 прийшов в будинок до ОСОБА_9 де знаходився ОСОБА_7 . Деталі конфлікту, який стався між ними у ОСОБА_9 їй не відомі.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Перебування ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння 14.01.2015 року підтверджується самим обвинуваченим, який не заперечував, що вживав спиртні напої біля 1 літру горілки.
З висновку судово-психіатричної експертизи №41 від 03.02.2015 року вбачається, що у ОСОБА_7 не простежувалось клінічних ознак психічного захворювання і він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння. Також у ОСОБА_7 на даний час не простежується ознак психічного захворювання і примусові заходи медичного характеру йому не показані.
За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Враховуючи встановлені обставини справи та оцінивши в сукупності надані по кримінальному провадженню докази, досліджені у судовому засіданні, суд дійшов висновку про повне підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні зазначених судом діянь, і суд його умисні дії кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки він скоїв вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, публічне вибачення в залі суду перед потерпілою.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання судом враховується думка потерпілої про призначення покарання ОСОБА_7 , а також його відношення до вчиненого що після скоєння вбивства ОСОБА_7 сам зателефонував та викликав працівників міліції і матеріали, що його характеризують.
Суд враховує, що відповідно до довідки-характеристики, що видана Сербівською сільською радою, Кодимського району, Одеської області ОСОБА_7 проживав без реєстрації в приватному будинку по АДРЕСА_3 разом з дружиною, ніде не працював, скарги та заяви на ОСОБА_7 до сільської ради не поступали, зауважень до поведінки в громадських місцях не має.
ОСОБА_7 на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що його обтяжують, дані, що характеризують його особу, і вважає, що йому має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, - в межах санкції інкримінованої йому статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.
Запобіжний захід слід залишити ОСОБА_7 тримання під вартою до набрання вироком законної сили та строк покарання рахувати з дня затримання 15.01.2015 року.
Під час досудового розслідування потерпілою ОСОБА_8 , яка є сестрою ОСОБА_10 , заявлений цивільний позов про відшкодування 10 000 гривень моральної шкоди. В судовому засіданні потерпіла підтримала заявлений позов. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, завданої потерпілій, що слід стягнути з обвинуваченого на її користь, суд, у відповідності до вимог ст. 23 ЦК України, враховує глибину душевних страждань потерпілої, що зазнала у зв`язку з втратою брата, і отримала важку психологічну травму, істотність і наслідки вимушених змін у її життєвих стосунках, вимоги розумності і справедливості, і вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 гривень підлягають повному задоволенню у розмірі 10 000 гривень.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, оскільки його перевиховання та виправлення не можливі без ізоляції від суспільства.
Враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого злочину та ступінь його тяжкості, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_7 ст.ст. 69, 75 КК України.
Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 118-124 КПК України.
Керуючись ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.
Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_7 обчислювати з 15.01.2015 року, зарахувавши термін тримання під вартою ОСОБА_7 в період досудового розслідування та судового розгляду.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення дактилоскопічної експертизи у розмірі 393 грн. 12 коп.
Речові докази, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Кодимського РВ ГУМВС України в Одеській області - спортивна кофта, куртка, шапка, сокира знищити.
Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржений, до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайсуд, Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3