Провадження № 1-кп/331/161/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«19» травня 2015 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинувачених: ОСОБА_4
ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Яричів Кам`янка-Бузького району Львівської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, офіційно не працевлаштованого, сімейний стан не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який має судимість:
- 17.02.2010 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ст. ст. 69, 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2011 року вирок суду змінено, виключено з обвинувачення кваліфікуючу ознаку вчинення злочинів організованою групою, дії перекваліфіковані з ч. 5 на ч. 2 ст. 186 КК України, з ч. 4 на ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. ст. 69, 70 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі; ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21.08.2013 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк: 01 рік 06 місяців 13 днів;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно не працевлаштованого, сімейний стан одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , який має судимості:
- 17.02.2010 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 186, ст. 304, ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2011 року вирок суду змінено, виключено з обвинувачення кваліфікуючу ознаку вчинення злочинів організованою групою, дії перекваліфіковані з ч. 5 на ч. 2 ст. 186 КК України, з ч. 4 на ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 70 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.06.2013 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк: 02 роки 14 днів;
- 27.06.2014 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнений від відбування покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи особою, до якої було застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вчинення корисливих злочинів та ОСОБА_5 , який раніше неодноразово був засуджений за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не стали, відповідних висновків для себе не зробили та, знову вчинили аналогічний злочин за наступних обставин.
Так, 22 січня 2015 року, близько 05 години 30 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, маючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, на автомобілі моделі ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві користування ОСОБА_5 , прибули до будинку № 31 по вулиці Українській в місті Запоріжжі, з метою таємного викрадення дизельного палива з бензобаків автомобілів «МАН» державний номер НОМЕР_2 та «МАЗ» державний номер НОМЕР_3 .
Прибувши за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що їх дії ніким не помічені, розподілили між собою ролі. Так, ОСОБА_4 зливав з бензобаків вищевказаних транспортних засобів паливо, а ОСОБА_5 переносив каністри з дизельним паливом до багажного відділу свого транспортного засобу ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1 .
Таким чином, в результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 таємно, за допомогою викрутки, шляхом пошкодження бензобаку автомобіля «МАН» державний номер НОМЕР_2 , викрали триста літрів палива, спричинивши ТОВ «Протранс 2014» матеріальний збиток на суму 4935 гривень та, за допомогою викрутки, шляхом пошкодження бензобаку автомобіля «МАЗ» державний номер НОМЕР_3 , таємно викрали сто літрів палива, спричинивши ТОВ «Зернопром» матеріальний збиток на суму 1700 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив суду, що ввечері 21 січня 2015 року йому зателефонував ОСОБА_4 з проханням відвезти його в Хортицький район м. Запоріжжя для вирішення його особистих справ, на що він погодився. Коли вони поверталися назад через Набережну магістраль, вздовж вулиці Української в м. Запоріжжі, то звернули увагу на два вантажних автомобілі моделі «МАН» та «МАЗ», що були там припарковані. Так, він відвіз ОСОБА_4 додому, після чого сам направився до себе додому, але не став лягати спати, а вирішив попрацювати в своєму гаражі. Після полуночі, 22 січня 2015 року, йому знову зателефонував ОСОБА_4 з пропозицією злити пальне з вантажних автомобілів, на які вони звернули увагу, напередодні ввечері, прямуючи додому з Хортицького району. Він погодився на дану пропозицію, після чого на своєму автомобілі моделі ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_4 , який йому належить на праві користування, поїхав за ОСОБА_4 . Вдома у ОСОБА_4 вони взяли 6 порожніх каністр, приблизно по 25-30 л кожна, та шланг. Далі, вони направились до подвір`я будинку АДРЕСА_4 , де, скориставшись тим, що їх дії лишаються ніким не поміченими, оскільки водії вказаних автомобілів спали, шляхом викрутки, пошкодили бензобаки та викрали приблизно 300 л пального з автомобіля «МАН» та 100 л пального з автомобіля «МАЗ». При чому, безпосередньо за допомогою шлангу з бензобаків зливав пальне ОСОБА_4 , а він, в свою чергу, відносив наповнені каністри до багажного відділу свого автомобіля моделі ВАЗ 2101. Після того, як всі каністри були наповнені та перенесені до його автомобіля, їх дії були помічені співробітниками міліції. Окрім цього додав, що він відшкодував в повному обсязі завдані збитки потерпілим особам.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому йому, кримінальному правопорушенні, повністю визнав, у скоєному щиро розкаявся та надав суду показання, аналогічні показанням обвинуваченого ОСОБА_5 . Окрім цього додав, що вказаний злочин він вчинив у зв`язку з бажанням покращити своє матеріальне становище, йому дуже соромно за вчинене, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки, зобов`язується в подальшому подібні дії не вчиняти.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів судового провадження, які характеризують осіб обвинувачених.
Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні ними кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а їх дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченим суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про осіб обвинувачених, їх відношення до скоєного, ступінь участі кожного з них у вчиненні злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості після застосування до нього умовно-дострокового звільнення, протягом невідбутої частини покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.02.2010 року, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, до моменту взяття його під варту мав джерело доходу, працюючи водієм за наймом, не одружений, дітей на утриманні не має, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв розкриттю злочину та встановленню істини у справі, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив відповідні висновки.
Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, офіційно не працевлаштований, має джерело доходу, здійснюючи авторемонтні роботи, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , має постійне місце проживання, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв розкриттю злочину та встановленню істини у справі, збитки, завдані ТОВ «Зернопром» на суму 1700 гривень та збитки, завдані ТОВ «Протранс-2014» на суму 4935 гривень відшкодував в повному обсязі (а.п. 97-98, 102-103, 127-128).
Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.
На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його відношення до скоєного, приймаючи до уваги, що він повністю відшкодував потерпілим особам заподіяну шкоду, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, та за цих підстав вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння, із застосуванням положень ст. 75 КК України, разом з цим, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин протягом невідбутої частини покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.02.2010 року, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства і за цих підстав вважає за необхідне призначити йому покаранняв межах санкції статті, за якою кваліфікується його діяння у вигляді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 71 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України прийняти відмову представника ТОВ «Зернопром» ОСОБА_9 від цивільного позову про стягнення з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ТОВ «Зернопром» матеріальної шкоди на суму 1700 гривень. (а.п. 97-101).
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України прийняти відмову представника ТОВ «Протранс-2014» ОСОБА_10 від цивільного позову про стягнення з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ТОВ «Протранс-2014» матеріальної шкоди на суму 4935 гривень. (а.п. 102-103, 129, 130).
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.02.2010 року і призначити остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 23 січня 2015 року, відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2015 року (а.п. 72).
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України прийняти відмову представника ТОВ «Зернопром» ОСОБА_9 від цивільного позову про стягнення з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ТОВ «Зернопром» матеріальної шкоди на суму 1700 гривень.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України прийняти відмову представника ТОВ «Протранс-2014» ОСОБА_10 від цивільного позову про стягнення з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ТОВ «Протранс-2014» матеріальної шкоди на суму 4935 гривень.
Речові докази:
- автомобіль ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_1 , шість каністр із запахом палива, які передані на відповідальне зберігання під розписку обвинуваченому ОСОБА_5 - залишити у ОСОБА_5 за належністю (а.п. 68-70).
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1