Справа №592/1615/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - Князєв
Номер провадження 11-кп/788/236/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 березня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зняття арешту з майна: будинку АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 серпня 2003 року ОСОБА_7 визнаний винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України і йому призначено покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки, з конфіскацією майна, що є особистою власністю засудженого.

20 лютого 2015 року ОСОБА_7 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із клопотанням про зняття арешту з житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , який було накладено під час призначення покарання ОСОБА_7 за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 серпня 2003 року.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 березня 2015 року в задоволені клопотання ОСОБА_7 було відмовлено з тих підстав, що постановою державного виконавця в порядку примусового виконання виконавчого листа Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.08.2003 року №1-352 було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою зняти арешт з будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Вказує, що листом від 16 лютого 2015 року №46/0019 відділом державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції повідомлено, що 24.12.2008 року постанова була повернута стягувачеві, оскільки кошти, майно та цінності, що підлягали опису не були виявлені, транспортних засобів та нерухомості не зареєстровано, а тому в даному випадку і арешт з будинку, розташованого за вказаною адресою повинен бути знятий у відповідності до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Вислухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_7 , його захисника, які в повному обсязі підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який погодився з апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені у апеляційній скарзі, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно договору дарування від 08.07.1975 року ОСОБА_8 належить 46/100 частин домоволодіння з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 серпня 2003 року ОСОБА_7 було засуджено за ч.2 ст. 307 КК України до покарання в тому числі й у виді конфіскації майна, що є особистою власністю засудженого, а постановою державного виконавця Ковпаківського ВДВС від 09.04.2004 року в порядку примусового виконання виконавчого листа Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.08.2003 року № 10352 було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 .

Листом Начальника Відділу ДВС Сумського міського управління від 16 лютого 2015 р. повідомлено, що постанова була повернута стягувачеві, у зв`язку з тим, що кошти, майно та цінності, що підлягали опису не були виявлені, транспортних засобів та нерухомості не зареєстровано.

Суд розглянув заяву ОСОБА_7 виходячи з вимог ст. 174 КПК України (2012 р.), якою передбачено скасування арешту майна під час досудового розслідування, а також під час ухвалення судового рішення, яким закінчується розгляд справи.

Оскільки ОСОБА_7 звернувся із заявою про зняття арешту з майна виходячи із вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 серпня 2003 року відносно нього, який вступив в законну силу, та по якому він вже відбув покарання, то розгляд його заяви на підставі ст. 174 КПК України (2012 р.) є безпідставним, оскільки не відповідає цій нормі закону.

Суд, першої інстанції розглянув заяву ОСОБА_7 в порядку ст.ст. 537 ч. 1 п. 14, 539 КПК України, та ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», тобто в порядку позову про визнання права власності на майно, та зняття з нього арешту, не визначившись в якому провадженні повинна розглядатися вказана заява.

В зв`язку з наведеними порушеннями, колегія суддів вважає, що ухвала суду не може бути визнана законною, оскільки у даному випадку заява про зняття арешту повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та ЦПК України, а не в порядку КПК України.

В зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що ухвала судді не може бути визнана законною, та на підставі ст. 407 ч. 1 п. 5 КПК України підлягає скасуванню із закриттям провадження, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 березня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зняття арешту з майна: будинку АДРЕСА_1 скасувати, закривши провадження по справі.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

ОКРЕМА ДУМКА

судді Апеляційного Суду Сумської області ОСОБА_1 стосовно ухвали Апеляційного суду Сумської області від 19 травня 2015 року за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 березня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зняття арешту з майна.

Вважаю, що ухвалене рішення, яким закрито провадження по справі - помилковим, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

При цьому клопотання про вирішення питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, подаються до суду, який ухвалив вирок.

Згідно вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 серпня 2003 року ОСОБА_7 було засуджено за ч.2 ст. 307 КК України до покарання в тому числі й у виді конфіскації майна, що є особистою власністю засудженого, а постановою державного виконавця Ковпаківського ВДВС від 09.04.2004 року в порядку примусового виконання виконавчого листа Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.08.2003 року № 10352 було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 .

За таких обставин, місцевий суд повинен був розглядати провадження в порядку ст.ст. 537 ч. 1 п. 14, 539 КПК України, а не в порядку ЦПК України, оскільки питання визнання права власності на майно будинок не ставилося іншими особами.

Враховуючи викладене та, виходячи з того, що вирок Ковпаківського районного суду м. Суми щодо ОСОБА_7 від 12 червня 2013 року, набрав законної сили, заява ОСОБА_7 підлягала розгляду саме в порядку кримінального процесуального закону. Оскільки ОСОБА_7 було призначено додаткове покарання у виді конфіскації всього належного йому майна без будь-якого виключення, судове рішення повинно було бути залишено без змін.

Суддя Апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_9