Провадження № 1-кп/161/11/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 01 квітня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Луцьку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000766 від 30.10.2013 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гать Луцького району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 22.08.2008 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.187 ч.1 КК України до 4-х років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;

· 19.11.2008 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст.185 ч.2, 71 КК України до 4-х років 1 місяця позбавлення волі, 15.08.2011 року звільнений постановою Маневицького районного суду Волинської області умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 4 дні.

· за ст.187 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 , 27.10.2013 року, в період з 12:00 год. до 15:30 год., перебуваючи в с. Одеради Луцького району, разом із потерпілим ОСОБА_5 вживав алкогольні напої, після чого, удвох пішли до місця проживання ОСОБА_5 .. Близько 16:00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домогосподарства АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу зацікавленість, умисно, з метою заволодіння чужим майном напав на потерпілого ОСОБА_5 , який сидів на лавці неподалік свого будинку і розмовляв по мобільному телефону, наніс йому удари кулаком в ніс, голову, внаслідок чого той впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, з метою заволодіння чужим майном шляхом нападу поєднаного із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, ОСОБА_6 наніс лежачому на землі потерпілому ОСОБА_5 численні удари кулаками по голові. В подальшому ОСОБА_6 , взявши палицю наніс нею численні удари по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_5 , внаслідок чого той втратив свідомість. Після цього ОСОБА_6 заволодів мобільним телефоном «Nokia-X1-01» потерпілого ОСОБА_5 та зник з місця події. В подальшому ОСОБА_6 використовував мобільний телефон потерпілого ОСОБА_5 для власних потреб.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 500 грн., яка виразилась у заволодінні мобільним телефоном «Nokia-Xl-01» ціною 400 грн., у якому знаходились сім-картка оператора «МТС» ціною 10 грн., на рахунку якої було 10 грн., сім- картка оператора «Київстар» ціною 10 грн., на рахунку якої було 10 грн., флеш-карта пам`яті ємкістю 1 Гб. ціною 60 грн. та заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа, синців обличчя, сукон`юнктивальних крововиливів обох очних яблук, садна в проекції лівої брови, які згідно висновку судово-медичного експертиза №1506 від 31.10.2013 року, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, чим завдано потерпілому фізичну шкоду.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинив зазначений злочин. Завдані збитки потерпілому відшкодовані в повному обсязі. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу, зокрема:

· показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_8 , який підтвердив факт нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 та заволодіння майном, яке перелічено в обвинувальному акті. Будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_6 не має, просив суд суворо не карати останнього.

Відповідно до ст. 349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази по кримінальному провадженні, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 , своїми умисними діями направленими на напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненими особою, яка раніше вчинила розбій, вчинив злочин, передбачений ст.187 ч.2 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставиною, що обтяжує його покарання, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдані збитки потерпілому, останній просив суд суворо не карати ОСОБА_6 , оскільки з ним примирився та будь-яких претензій матеріального чи морального характеру не має, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, характеризується задовільно, обвинувачений ОСОБА_6 зобов`язався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Обговорюючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує те, що обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані збитки потерпілому, а також вибачився та примирився з останнім, має на утриманні 3-х малолітніх дітей, його молодий вік, тому суд відносить цю сукупність обставин до виключних і вважає за можливе у відповідності із ст.69 КК України призначити йому більш м`який вид покарання, ніж це передбачено санкцією ст.187 ч.2 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України та призначити покарання із врахуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній домашній арешт до набрання вироку законної сили.

Речові докази мобільний телефон «Nokia-Xl-01», сім-картка оператора «МТС», сім- картка оператора «Київстар», флеш-карта пам`яті ємкістю 1 Гб., які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: