Ухвала

іменем україни

20 січня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючої ОСОБА_10
суддів:ОСОБА_11, ОСОБА_14
при секретарі ОСОБА_12,
за участю прокурора ОСОБА_13,
захисника ОСОБА_5,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003326 за обвинуваченням

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Веснянки Ківерцівського району Волинської області, зареєстрованого АДРЕСА_1, проживаючого АДРЕСА_2,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК,

в с т а н о в и в:

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2014 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК до призначеного ОСОБА_6 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 листопада 2012 року та остаточно визначено засудженому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 1 місяць.

Стягнуто з засудженого на користь потерпілого ОСОБА_7 17 751,64 грн матеріальної та 150 000 грн моральної шкоди.

Прийняте рішення щодо речових доказів.

Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він 18 травня 2013 року близько 05:00 год, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння на території автозаправної станції «Агроспецкомплект» по вул. 40 років Жовтня, 57-А у м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області, в ході сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, скляною пляшкою умисно наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар в голову, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04 серпня 2014 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить постановлені щодо нього вирок та ухвалу змінити та перекваліфікувати його дії з ч. 1 ст. 121 на ст. 124 КК. Вказує, що удару потерпілому завдав, обороняючись від нападу останнього, а тому вбачає у своїх діях перевищення меж необхідної оборони. Крім того зазначає, що одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, позитивно характеризується, частково відшкодував потерпілому завдану злочином шкоду в розмірі 21 000 грн, а тому просить призначити йому покарання, не пов'язане з позбавленням волі.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок та ухвалу щодо ОСОБА_6 змінити, перекваліфікувати його дії з ч. 1 ст. 121 на ст. 124 КК, призначивши покарання, не пов'язане з позбавленням волі. При цьому наводить доводи, аналогічні доводам касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 Вказує, що тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 потерпілому завдав у разі перевищення меж необхідної оборони.

У касаційній скарзі з доповненнями прокурор, посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м'якості, а також на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає, що призначене засудженому покарання є занадто м'яким та не відповідає вимогам ст. 65 КК. В порушення ст. 419 КПК апеляційний суд належним чином не перевірив усіх доводів апеляційної скарги прокурора та залишив вирок без зміни.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5, який підтримав свою касаційну скаргу і касаційну скаргу засудженого, та заперечив проти задоволення касаційної скарги прокурора, пояснення прокурора, який підтримав касаційну скаргу прокурора і заперечив проти задоволення касаційних скарг засудженого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги засудженого, захисника та прокурора підлягають частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до змісту ст. 438 КПК касаційний суд не перевіряє судові рішення щодо неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Натомість перевірка зазначених обставин належить до повноважень суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Разом з тим, ухвала апеляційного суду цим вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, в апеляційній скарзі захисник засудженого адвокат ОСОБА_8, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, ставив питання про зміну правової кваліфікації вчиненого ОСОБА_6 діяння з ч. 1 ст. 121 на ст. 124 КК. Зокрема вказував, що тілесних ушкоджень засуджений потерпілому завдав в ході бійки, яка виникла у результаті сварки між підзахисним та групою осіб, в якій був потерпілий. При цьому ініціатором бійки він називав ОСОБА_9, який був на боці потерпілого, і їх група чисельно й фізично переважала групу, до якої входив засуджений. Побачивши, що двоє його друзів лежать на землі та зазнають побоїв, засуджений з метою захисту їх та себе від протиправного посягання нападників пляшкою з-під пива завдав удару потерпілому, який в цей час наближався до нього. Таким чином, на думку захисника, засуджений перебував у стані необхідної оборони.

Проте, залишаючи апеляційну скаргу захисника в частині невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження без задоволення, апеляційний суд своїх висновків належним чином не мотивував, викладених в апеляційній скарзі доводів не перевірив, не навів вичерпних доводів щодо їх необґрунтованості, обмежившись лише перерахуванням доказів, покладених в основу вироку, та загальним формулюванням про доведеність винності засудженого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Без уваги апеляційного суду залишились також і надані стороною захисту дані про розслідування кримінальних проваджень за ознаками хуліганства щодо інших учасників бійки, в числі яких був і потерпілий.

За таких обставин, належним чином не перевіривши поведінку всіх учасників бійки, в тому числі й потерпілого, а також мотиву заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_7, апеляційний суд дійшов передчасного висновку про правильність кваліфікації вчиненого за ч. 1 ст. 121 КК.

Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними і такими, що тягнуть скасування ухвали апеляційного суду.

Таким чином касаційні скарги засудженого ОСОБА_6, захисника ОСОБА_5 та прокурора підлягають частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, в ході якого необхідно ретельно перевірити всі доводи апеляційних скарг, за наявності підстав повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, та постановити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_6, захисника ОСОБА_5 та прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 04 серпня 2014 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляду в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_14