Справа №: 671/549/15-к
Провадження № 1-кп/671/32/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2015 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Волочиську матеріали кримінального провадження № 0000006 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який проживає по АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у період з 06 лютого 2007 року до 28 серпня 2008 року проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , що дислокувалась у АДРЕСА_3 , на посаді командира автомобільної роти підвозу майна тилу у військовому званні капітан.

30 серпня 2008 року відповідно до Директиви МО України від 18 січня 2008 року №Д-322/1/01 та Директиви Командувача ВМС ЗС України від 28 січня 2008 року №Д-14/1/027 Щодо переформування військових частин бригади військова частина НОМЕР_1 припинила існування як окрема військова частина та ввійшла в склад військової частини НОМЕР_2 в складі роти матеріального забезпечення. Тому ОСОБА_4 був переведений у військову частину НОМЕР_2 на посаду командира автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів роти матеріального забезпечення у військовому званні капітан, де і проходив військову службу у період з 29 серпня 2008 року по 13 липня 2009 року.

Відповідно до наказу командувача ВМС ЗС України (по особовому складу) від 28 травня 2009 року №80 капітана ОСОБА_4 було звільнено в запас у зв`язку із закінченням контракту та особистим небажанням продовжувати військову службу за контрактом у ЗС України та 13 липня 2009 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 №139 його виключено зі списків особового складу військової частини та знято з усіх видів забезпечення.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України та військовим начальником, ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 58, 59, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний був свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, берегти державне майно.

Відповідно до п.п. 3.1.1, 3.1.9, 3.2.27 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16 липня 1999 року №300, ОСОБА_4 , як командир автомобільної роти підвозу майна тилу, а в подальшому як командир автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів, повинен був забезпечити своєчасне і повне виконання завдань щодо перевезення матеріальних засобів та вести облік перевезень, забезпечити зберігання матеріальних засобів, які перевозяться.

Також ОСОБА_4 , виконуючи обов`язки приймача матеріальних засобів військової частини НОМЕР_1 , а в подальшому військової частини НОМЕР_2 , відповідно до п.п. 5.2.12, 5.2.13 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, відповідав за збереження прийнятих матеріальних засобів та повинен був здавати одержані матеріальні засоби після доставки їх у військову частину.

Виходячи із займаної посади, службових обов`язків та військового звання ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді командира автомобільної роти підвозу майна тилу військової частини НОМЕР_1 , а з 29 серпня 2008 року на посаді командира автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , а також у період виконання обов`язків приймача матеріальних засобів вказаних військових частин, являвся військовою службовою особою, оскільки обіймав посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків.

Крім цього, у період з 17 квітня 2006 року до 10 грудня 2008 року на посаді начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_3 , що дислокувалась у АДРЕСА_4 , у військовому званні капітан проходив військову службу ОСОБА_6 , який відповідно до свого військового звання та займаної посади також являвся військовою службовою особою.

Разом із тим, в порушення своїх службових обов`язків за посадою, капітан ОСОБА_4 , будучи військовою службовою особою, яка постійно обіймає у військовій частині посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків щодо дотримання порядку обліку, зберігання, використання та списання військового майна, упродовж 2007-2008 років, зловживаючи своїм службовим становищем на власну користь, діючи з корисливих мотивів, всупереч інтересів служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, неодноразово вчиняючи службове підроблення, протиправно заволодів військовим майном.

Так, в один із днів вересня 2007 року ОСОБА_4 , знаходячись у дружніх стосунках із ОСОБА_6 , отримав від останнього інформацію про видачу Центральним автомобільним управлінням Збройних Сил України нарядів №И/836 та №И/837 від 07 вересня 2007 року на забезпечення військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_3 військовим автомобільним майном із військової частини НОМЕР_4 , дислокованій у АДРЕСА_5 .

Тоді ж ОСОБА_6 , переслідуючи корисливі мотив і мету, запропонував ОСОБА_4 , з використанням підроблених довіреностей, спільно заволодіти вищевказаним автомобільним майном, на що ОСОБА_4 добровільно погодився.

З цією метою 10 вересня 2007 року ОСОБА_4 , діючи в порушення ст. 12 Статуту внутрішньої служби ЗС України, про факт видачі Центральним автомобільним управлінням Збройних Сил України наряду № НОМЕР_5 від 07 вересня 2007 року командуванню військової частини не доповів, належним чином оформлену довіреність на отримання матеріальних засобів із військової частини НОМЕР_4 не отримав, а пришукавши бланк довіреності серії ВАО №880264, виїхав у м. Одеса для зустрічі зі ОСОБА_6 .

11 вересня 2007 року ОСОБА_4 прибув до військової частини НОМЕР_3 та, знаходячись у службовому кабінеті ОСОБА_6 , діючи згідно з обумовленим раніше планом, зловживаючи своїм службовим становищем, склав завідомо неправдивий офіційний документ довіреність серії ВАО №880264 від 10 вересня 2007 року, у яку вніс відомості, які повністю не відповідали дійсності, про те, що військова частина НОМЕР_1 нібито уповноважила його отримати інше військове (автомобільне) майно за нарядом №И/836 від 07 вересня 2007 року, підробивши у цій довіреності підпис від імені командира військової частини НОМЕР_1 та начальника фінансово-економічної служби цієї військової частини, а також завіривши їх підробленим зображенням гербової печатки військової частини НОМЕР_1 .

Також ОСОБА_6 в один із днів у період з 07 вересня 2007 року до 12 вересня 2007 року, зловживаючи своїм службовим становищем, про факт видачі Центральним автомобільним управлінням Збройних Сил України наряду № НОМЕР_6 від 7 вересня 2007 року командуванню військової частини НОМЕР_3 не доповів, належним чином оформлену довіреність на отримання матеріальних засобів із військової частини НОМЕР_4 не отримав, а, пришукавши не облікований у військовій частині НОМЕР_3 бланк довіреності серії ЯНТ №851253, який містив відтиск гербової печатки цієї військової частини, продовжуючи порушувати службові обов`язки, які зобов`язують його правильно та законно складати облікові документи, у своєму службовому кабінеті на території військової частини НОМЕР_3 склав завідомо неправдивий офіційний документ довіреність серії ЯНТ №851253 від 10 вересня 2007 року, у яку вніс відомості, які повністю не відповідали дійсності, про те, що військова частина НОМЕР_3 нібито уповноважила його отримати військове автомобільне майно за нарядом № НОМЕР_6 від 07 вересня 2007 року, підробивши у довіреності підписи від імені командира військової частини ОСОБА_7 та начальника фінансового органу ОСОБА_8 .

12 вересня 2007 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , виконуючи обов`язки приймачів матеріальних засобів, прибули до військової частини НОМЕР_4 , де надали завідомо підроблені документи, ОСОБА_6 довіреність серії ЯНТ №851253 від 10 вересня 2007 року, а ОСОБА_4 довіреність серії ВАО №880264 від 10 вересня 2007 року, представивши їх службовим особам цієї військової частини для отримання військового автомобільного майна.

У цей же день ОСОБА_4 , діючи як приймач матеріальних засобів військової частини НОМЕР_1 , на підставі вищевказаної підробленої довіреності отримав зі сховища військової частини НОМЕР_4 за нарядом №И/836 від 07 вересня 2007 року інше військове (автомобільне) майно, а саме: двигун НОМЕР_7 вартістю 26895,66 грн., двигун НОМЕР_8 вартістю 26895,66 грн., двигун НОМЕР_9 вартістю 23628,76 грн., двигун НОМЕР_10 вартістю 21767,19 грн., коробку передач 141-1700025 вартістю 7389,52 грн., коробку передач 236П-1700003-Б вартістю 4724,31 грн., передній міст 4310-2500010 вартістю 12984,26 грн., два задніх моста 4310-2400010 вартістю 23507,12 грн., задній міст 5335-2400010 вартістю 5120,64 грн., а всього отримав іншого військового (автомобільного) майна загальною вартістю 152913,12 грн., що у 500 (п`ятсот) і більше разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Водночас із цим ОСОБА_6 , діючи як приймач матеріальних засобів військової частини НОМЕР_3 , на підставі підробленої довіреності отримав зі сховища військової частини НОМЕР_4 за нарядом №И/837 від 07 вересня 2007 року інше військове (автомобільне) майно, а саме: 5 вимикачів приборів ВК-353 вартістю 36,35 грн., 3 реле поворотів РС-57 вартістю 10,59 грн., 20 автоламп А24-21 вартістю 36,4 грн., 6 дзеркал заднього виду 015 вартістю 174,12 грн., передню ресору 500А-2902012 вартістю 284,49 грн., 4 карданних вала 500А-2201010-02 вартістю 3280,48 грн., 4 генератори перемінного струму Г-287-Б вартістю 433,80 грн., 2 радіатори 500А-1 ЗОЮ 10-01 вартістю 1431,40 грн., 2 гальмівних крана 222-3514010 вартістю 277,34 грн., 4 ароматизатора 500А-2905306-3 вартістю 497,88 грн., а всього отримав іншого військового (автомобільного) майна загальною вартістю 6462,82 грн.

Після цього, у цей же день ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , вищевказане військове (автомобільне) майно загальною вартістю 159375,97 грн. вивезли за межі військової частини НОМЕР_4 , та, порушуючи військову дисципліну, діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем на власну користь, за попередньою змовою групою осіб, звернули на власну користь (привласнили), а в подальшому розпорядились ним на власний розсуд, реалізувавши його невстановленим особам у м. Хмельницькому.

Надалі, в один із днів з 19 вересня 2007 року до 27 вересня 2007 року ОСОБА_4 , з метою приховати вчинений ним корисливий злочин, у порушення своїх службових обов`язків, які зобов`язують його правильно та законно складати всі облікові документи, вніс до отриманого у фінансовому органі військової частини НОМЕР_4 офіційного документу повідомлення №189 від 19 вересня 2007 року (типова форма 280) завідомо неправдиві відомості про те, що отримане за нарядом №И/836 від 07 вересня 2007 року військове (автомобільне) майно нібито надійшло та взято на облік у військовій частині НОМЕР_1 , підробивши у цьому повідомленні підписи від імені тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 та начальника фінансового органу ОСОБА_10 , а також завіривши їх підробленим зображенням гербової печатки військової частини НОМЕР_1 .

Підроблене у такий спосіб повідомлення №189 від 19 вересня 2007 року в один із днів у період з 19 вересня 2007 року до 27 вересня 2007 року ОСОБА_4 направив поштою до військової частини НОМЕР_4 .

Також, 30 серпня 2008 року відповідно до Директиви МО України від 18 січня 2008 року №Д-322/1/01 та Директиви Командувача ВМС ЗС України від 28 січня 2008 року №Д-14/1/027 Щодо переформування військових частин бригади військова частина НОМЕР_1 припинила існування як окрема військова частина та ввійшла в склад військової частини НОМЕР_2 в складі роти матеріального забезпечення.

При цьому, ОСОБА_4 був переведений у військову частину НОМЕР_2 на посаду командира автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів роти матеріального забезпечення у військовому званні капітан, де і проходив військову службу у період з 29 серпня 2008 року по 13 липня 2009 року.

Незважаючи на це, Центральним автомобільним управлінням Збройних Сил України було видано наряд №И/1117 від 16 вересня 2008 року для забезпечення військової частини НОМЕР_1 військовим автомобільним майном із філії військової частини НОМЕР_11 , яка дислокується у АДРЕСА_6 .

В один із днів у листопаді 2008 року ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_6 інформацію про видачу Центральним автомобільним управлінням Збройних Сил України вищевказаного наряду №И/1117. Тоді ж ОСОБА_4 та ОСОБА_6 для підготовки до заволодіння військовим автомобільним майном, зазначеним в наряді АДРЕСА_7 , та узгодження своїх злочинних намірів домовились зустрітись на території військової частини НОМЕР_3 .

Під час вказаної зустрічі, яка відбулась 10 листопада 2008 року в службовому кабінеті ОСОБА_6 , останній довів ОСОБА_4 розроблений ним план заволодіння автомобільним військовим майном.

Відповідно до цього плану ОСОБА_4 , як виконавець злочину, повинен був прибути до військової частини НОМЕР_11 та, з метою введення в оману службових осіб вказаної військової частини повідомити їм неправдиві відомості про те, що він нібито є представником військової частини НОМЕР_1 , який уповноважений отримати для цієї військової частини визначене нарядом №И/1117 від 16 вересня 2008 року військове автомобільне майно, для цього представивши службовим особам військової частини НОМЕР_11 підроблену на його ім`я довіреність.

Після цього ОСОБА_4 повинен був отримати для доставки нібито у військову частину НОМЕР_1 військове автомобільне майно, вивезти його за територію філії військової частини НОМЕР_11 , звернути це майно на власну користь та здійснити його збут.

10 листопада 2008 року, на виконання узгодженого між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вищевказаного злочинного плану, останні, знаходячись у службовому кабінеті ОСОБА_6 на території військової частини НОМЕР_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб, склали завідомо неправдивий офіційний документ довіреність серії ЯПИ №679031 від 07 листопада 2008 року, в яку внесли відомості, які повністю не відповідали дійсності, про те, що неіснуюча на той час військова частина НОМЕР_1 нібито уповноважила ОСОБА_4 отримати із філії військової частини НОМЕР_11 військове автомобільне майно за нарядом № НОМЕР_12 від 16 вересня 2008 року, підробивши у цій довіреності підпис від імені колишнього командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 та колишнього начальника фінансово-економічної служби цієї військової частини ОСОБА_12 , а також завіривши їх підробленим зображенням гербової печатки військової частини НОМЕР_1 .

Надалі, 11 листопада 2008 року, реалізуючи узгоджені із ОСОБА_6 злочинні дії на заволодіння військовим майном, ОСОБА_4 , знаходячись у військовій частині НОМЕР_11 , повідомив службовим особам цієї військової частини завідомо неправдиві відомості про те, що він нібито уповноважений отримати визначене для військової частини НОМЕР_1 нарядом №И/1117 від 16 вересня 2008 року військове автомобільне майно, використавши при цьому з метою введення в оману службових осіб військовій частині НОМЕР_11 щодо наявності у нього таких повноважень завідомо підроблений документ - довіреність серії ЯПИ №679031 від 07 листопада 2008 року, яку разом з нарядом №И/1117 від 16 вересня 2008 року представив службовим особам військової частини НОМЕР_11 .

Будучи введеними в оману ОСОБА_4 , сприймаючи останнього як дійсного військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , уповноваженого на отримання військового майна, службові особи військової частини НОМЕР_11 , на підставі вищевказаної довіреності та наряду №И/1117 від 16 вересня 2008 року, видали ОСОБА_4 наряд №80 від 11 листопада 2008 року для отримання військового автомобільного майна з філії військової частини НОМЕР_11

( АДРЕСА_6 ).

У період з 12 листопада 2008 року до 14 листопада 2008 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого та ОСОБА_13 збагачення, повторно, шляхом вчинення шахрайських дій, використав отриманий у незаконний спосіб наряд №80 від 11 листопада 2008 року, виданий військовою частиною НОМЕР_11 , отримавши з філії цієї військової частини, що дислокована у АДРЕСА_6 , інше військове автомобільне майно, а саме: комплект №6 КАМАЗ-4310 вартістю 69526,32 грн. та чотири комплекти №5 ЯМЗ-236/238 вартістю 179024,60 грн., а всього автомобільного військового майна на загальну суму 248550,92 грн., що у 500 (п`ятсот) і більше разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян, яке вивіз за межі філії військової частини НОМЕР_11 , організувавши його реалізацію на ПП Мазсервіс у м. Хмельницькому. Отримані від реалізації вказаного військового автомобільного майна кошти ОСОБА_4 розділив із ОСОБА_6 .

Надалі, в один із днів у період з 14 листопада 2008 року до 18 листопада 2008 року, ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Волочиську Хмельницької області, з метою приховати вчинене ним заволодіння шляхом шахрайства іншим військовим автомобільним майном, діючи повторно, вніс до отриманого у фінансовому органі військової частини НОМЕР_11 офіційного документу - повідомлення №30 від 11 листопада 2008 року (типова форма 280) завідомо неправдиві відомості про те, що отримане за нарядом військової частини НОМЕР_11 №80 від 11 листопада 2008 року військове автомобільне майно нібито надійшло та взято на облік у неіснуючій на той час військовій частині НОМЕР_1 , підробивши у цьому повідомленні підписи від імені колишнього командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 та колишнього начальника фінансового органу цієї частини ОСОБА_14 , а також завіривши їх підробленим зображенням гербової печатки військової частини НОМЕР_1 .

Підроблене у такий спосіб повідомлення №30 від 11 листопада 2008 року в один із днів у період з 14 листопада 2008 року до 18 листопада 2008 року ОСОБА_4 направив поштою до військової частини НОМЕР_11 .

Таким чином, капітан ОСОБА_4 , будучи військовою службовою особою, яка постійно обіймає у військовій частині посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків щодо дотримання порядку обліку, зберігання, використання та списання військового майна, у період з 6 лютого 2007 року до 28 серпня 2008 року командиром автомобільної роти підвозу майна тилу військової частини НОМЕР_1 , а у період з 29 серпня 2008 року по 13 липня 2009 року командиром автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 58, 59, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. 3.1.1, 3.1.9, 3.2.27, 5.2.12, 5.2.13 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16 липня 1999 №300, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, всупереч інтересів служби, зловживаючи своїм службовим становищем на власну користь, за попередньою змовою групою осіб із начальником автомобільної служби військової частини НОМЕР_3 капітаном ОСОБА_6 , умисно, неодноразово вчиняючи службове підроблення, протиправно заволодів іншим військовим (автомобільним) майном:

- 12 вересня 2007 року, виконуючи обов`язки приймача матеріальних засобів військової частини НОМЕР_1 , спільно із капітаном ОСОБА_6 , який діяв як приймач матеріальних засобів військової частини НОМЕР_3 , на підставі підроблених ним та ОСОБА_6 офіційних документів - довіреності серії ВАО №880264 від 10 вересня 2007 року та довіреності серії ЯНТ №851253 від 10 вересня 2007 року відповідно, отримали зі сховища військової частини НОМЕР_4 за нарядами №И/836 від 07 вересня 2007 року та №И/837 від 07 вересня 2007 року інше військове (автомобільне) майно, а саме: двигун НОМЕР_7 вартістю 26895,66 грн., двигун НОМЕР_8 вартістю 26895,66 грн., двигун 236М2-1000186 №284118 вартістю 23628,76 грн., двигун НОМЕР_10 вартістю 21767,19 грн., коробку передач 141-1700025 вартістю 7389,52 грн., коробку передач 236П-1700003-Б вартістю 4724,31 грн., передній міст 4310-2500010 вартістю 12984,26 грн., два задніх моста 4310-2400010 вартістю 23507,12 грн., задній міст 5335-2400010 вартістю 5120,64 грн., 5 вимикачів приборів ВК-353 вартістю 36,35 грн., 3 реле поворотів РС-57 вартістю 10,59 грн., 20 автоламп А24-21 вартістю 36,4 грн., 6 дзеркал заднього виду 015 вартістю 174,12 грн., передню ресору 500А-2902012 вартістю 284,49 грн., 4 карданних вала 500А-2201010-02 вартістю 3280,48 грн., 4 генератори перемінного струму Г-287-Б вартістю 433,80 грн., 2 радіатори 500А-1 ЗОЮ 10-01 вартістю 1431,40 грн., 2 гальмівних крана 222-3514010 вартістю 277,34 грн., 4 ароматизатора 500А-2905306-3 вартістю 497,88 грн., а всього отримали інше військове (автомобільне) майно загальною вартістю 159375,97 грн., що у 500 (п`ятсот) і більше разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян, яке вивезли за межі військової частини НОМЕР_4 та звернули на власну користь (привласнили), а в подальшому розпорядились ним на власний розсуд, реалізувавши його невстановленим особам у м. Хмельницькому;

- 11 листопада 2008 року, реалізуючи узгоджені напередодні 10 листопада 2008 року із ОСОБА_6 злочинні дії на заволодіння військовим майном, знаходячись у військовій частині НОМЕР_11 , повідомив службовим особам цієї військової частини завідомо неправдиві відомості про те, що він нібито уповноважений отримати визначене для військової частини НОМЕР_1 нарядом №И/1117 від 16 вересня 2008 року військове автомобільне майно, використав при цьому з метою введення в оману службових осіб військової частини НОМЕР_11 щодо наявності у нього таких повноважень завідомо підроблений документ - довіреність серії ЯПИ №679031 від 07 листопада 2008 року, яку разом з нарядом №И/1117 від 16 вересня 2008 року представив службовим особам військової частини НОМЕР_11 , отримав на підставі цього наряд №80 від 11 листопада 2008 року для отримання військового майна з філії військової частини НОМЕР_11 ( АДРЕСА_6 ).

Надалі, у період з 12 листопада 2008 року до 14 листопада 2008 року, повторно, шляхом вчинення шахрайських дій, використавши отриманий у незаконний спосіб наряд №80 від 11листопада 2008 року, виданий військовою частиною НОМЕР_11 , отримав з філії цієї військової частини, що дислокована у АДРЕСА_6 , інше військове (автомобільне) майно, а саме: комплект №6 КАМАЗ-4310 вартістю 69526,32 грн. та чотири комплекти №5 ЯМЗ-236/238 вартістю 179024,60 грн., а всього отримав інше військове (автомобільне) майно на загальну суму 248550,92 грн., що у 500 (п`ятсот) і більше разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян, яке вивіз за межі філії військової частини НОМЕР_11 , організувавши його реалізацію на ПП Мазсервіс у м. Хмельницькому, а отримані від реалізації вказаного іншого військового (автомобільного) майна кошти розділив із ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив привласнення іншого військового майна військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло істотну шкоду, та заволодіння іншим військовим майном шляхом шахрайства військовою службовою особою, за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло істотну шкоду, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 410 КК України.

24 березня 2015 року прокурор військової прокуратури Хмельницького гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. ст. 469-472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому злочині.

Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 , а саме: за ч. 2 ст. 410 КК України 5 років позбавлення волі; відповідно до ст. ст. 52, 54 КК України позбавити ОСОБА_4 військового звання «капітан запасу»; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк терміном на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З`ясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

- мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на її користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України;

3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом;

та переконавшись в судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, оскільки її умови: не суперечать вимогам закону (обвинуваченому ОСОБА_4 характер обвинувачення є зрозумілим, він вину визнав повністю і беззастережно, його дії за ч. 2 ст. 410 КК України кваліфіковано вірно), відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення. Зокрема, враховано, що ОСОБА_4 , який характеризується позитивно, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв досудовому розслідуванню, що пом`якшує йому покарання.

Таким чином, ОСОБА_4 слід призначити узгоджене сторонами покарання та на підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_4 військового звання «капітан запасу».

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування основного покарання, а тому, у відповідності до ст. 75 КК України, ОСОБА_4 слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку.

Керуючись ст. ст. 374, 468-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Укладену 24 березня 2015 року між прокурором військової прокуратури Хмельницького гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_4 військового звання «капітан запасу».

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного основного покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання час перебування його під вартою з 21 грудня 2013 року по 21 грудня 2014 року включно та з 28 січня 2015 року по 09 квітня 2015 року включно.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти з залу суду негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1