ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К Справа № 636/2946/15-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ провадження № 1-кп/636/285/15

17 липня 2015 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України,
в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , будучи незадоволеним діючою державною владою України, вирішив вступити до лав терористичної організації «ДНР» з метою зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Так, наприкінці серпня-початку вересня 2014 року ОСОБА_4 , знаходячись за місцем своєї реєстрації у м. Чугуїв, Харківської області, в ході телефонної розмови з ОСОБА_6 , який вже знаходився на території, яка контролювалася членами терористичної організації Донецької народної республіки (далі «ДНР»), прийняв рішення виїхати до «ДНР» з метою надання допомоги членам даної терористичної організації у відстоюванні власної незалежності. В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючі виниклий умисел, приблизно 05 вересня 2014 року, прикриваючись тим, що виїзд до Російської Федерації викликаний необхідністю працевлаштування та отримання заробітку, виїхав спочатку до м. Вороніж Російської Федерації, потім переїхав до м. Ростова РФ, а звідти через неконтрольовану Державною прикордонною службою України ділянку державного кордону України, по власному паспорту громадянина України, перетнув державний кордон України та прибув до м. Сніжне Донецької області, де з метою зміни території України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за власної ініціативи вступив до лав «1-го Слов`янського батальйону» «ДНР», зайнявши посаду постачальника продовольства та запчастин, закуповував продукти харчування, паливно-мастильні матеріали, необхідні для діяльності терористичної організації «ДНР». При цьому ОСОБА_4 активно підтримував ідеологічні та політичні погляди представників «ДНР» з приводу відокремлення Донецького регіону від України, сприяючи їм при цьому в їх умисній злочинній діяльності. Через деякий час, приблизно у середині жовтня 2014 року, ОСОБА_4 , у зв`язку із розформуванням «1-го Слов`янського батальйону» переїхав до м. Макіївка Донецької області, де вступив до лав «Козацького союзу війська донського», в якому виконував аналогічні обов`язки. Приблизно в кінці листопада 2014 року ОСОБА_4 вирішив покинути так зване ополчення «ДНР», у зв`язку з чим 18 грудня 2014 року виїхав з контрольованої бойовиками території до Російської Федерації. Надалі, ОСОБА_4 через м. Ростов, м. Бєлгород повернувся до м. Чугуєва, перетнувши державний кордон України в якості пасажира потягу. Метою виконання своїх дій ОСОБА_4 мав зміну меж території на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв посягання на територіальну цілісність і недоторканість України, тобто вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 110 КК України - умисні дії, вчинені з метою зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України
Згідно з умовами вказаної угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнає свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.110 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.110 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі без конфіскації майна.
Вислухав учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступних обставин.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Потерпілих у кримінальному провадження немає, вчиненим злочином шкода завдана лише державним та суспільним інтересам. Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення судового засідання. Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд вважає, що зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв посягання на територіальну цілісність і недоторканість України, тобто вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 110 КК України, а саме: умисні дії, вчинені з метою зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працевлаштований, не одружений. Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та можливість призначення обвинуваченому покарання, із застосуванням ст.69 КК України (призначення покарання нижче від найнижчої межи, встановленої в санкції ч. 1 ст. 110 КК України).
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Суд переконався, що укладення угоди прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України.
Враховуючи вищевикладене суд встановив, що вина обвинуваченого у інкримінованому йому злочині є доведеною та ніким не оспорюється, а тому за вчинений злочин обвинуваченого підлягає покаранню, яке узгоджене прокурором та обвинуваченим в угоді про визнання винуватості від 23 червня 2015 року.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374,394, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України та призначити йому узгоджене покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді 1 (одного) року позбавлення волі без конфіскації майна.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 обрати тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі УДПтС в Харківській області, заключив його під варту в залі суду.
Початок строку відбуття покарання обчислювати з 17 липня 2015 року.
Відповідно до ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.