АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/391/14 Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: застосування запобіжного Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
заходу у вигляді тримання під вартою

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
19 грудня 2014 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001153 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 грудня 2014 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москви Російської Федерації, громадянина Російської Федерації , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 8 лютого 2015 року.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,

судовий розпорядник ОСОБА_9 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 грудня 2014 року, в якій просить ухвалу суду змінити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 грудня 2014 року у кримінальному провадженні № 0001153 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 110 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 8 лютого 2015 року.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 посилається на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 застосовано необґрунтовано.

Вважає, що громадянство ОСОБА_7 , наявність у нього паспорту громадянина Російської Федерації, а також ступінь тяжкості пред`явленого обвинувачення, не є підставою для обрання запобіжного заходу пов`язаного із триманням під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , в березні 2014 року, реалізуючи попередню змову з невстановленими особами про здійснення дій, направлених на незаконну зміну території України, приймав участь у декількох мітингах біля пам`ятника Героям Ольшанцям у м. Миколаєві. При цьому ОСОБА_7 з метою виходу м. Миколаєва, Миколаївської області та АРК зі складу України та передачі зазначеної української території під юрисдикцію Російської Федерації, висловив заклики перед присутніми громадянами про те, що державні та правоохоронні органи в м. Миколаєві повинні підкорятися, на той час, нелегітимному уряду АРК, м. Миколаїв і Крим повинні разом самовизначитись та створити самостійну єдину державу. Російська Федерація повинна підтримати дії, спрямовані на створення вказаної нової єдиної держави у складі АРК та м. Миколаєва і Миколаївської області.

4 березня 2014 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження за №0001153 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110 КК України.

9 грудня 2014 року, ОСОБА_7 , був затриманий, того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши в обґрунтування обставини, що на його думку, дають підстави вважати, що при обранні іншого запобіжного заходу, підозрюваний буде переховуватися від слідства та суду.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що підозра ОСОБА_7 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, на стадії досудового розслідування, є обгрунтованою, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є громадянином РФ, тому слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від слідства. Обрання менш суворого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, не передбачене вимогами ч.5 ст.176 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; думку прокурора, який вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді зміні; вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного захожу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.178 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів слідства або суду чи перешкоджати кримінальному провадженні у інший спосіб.

Крім того, оскільки відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, він застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При розгляді вказаного клопотання дані вимоги закону слідчим суддею були дотримані.

Застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно послався на наявність обґрунтованої підозри в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110, що відноситься до категорії тяжкого злочину та підтверджується: висновком експерта Українського науково дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз № 75/1, 40/4 від 07.08.2014 року; протоколом обшуку від 08.05.2014 року за місцем проживання ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; оглядом в судовому засіданні диску з відеозаписом виступу підозрюваного 05.03.2014 року з промовою, яка може розцінюватися, як заклик до зміни державних кордонів України. А також на те, що ОСОБА_7 є громадянином Російської Федерації.

Таким чином, апеляційний суд визнає, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від слідства, застосування щодо підозрюваного іншого запобіжного заходу не пов`язаного з обмеженням волі, не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним ризикам.

Крім того, згідно ч.5 ст.176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

Тому, на підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді зміні.

Керуючись ст.ст.177, 183, 392, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 грудня 2014 року, про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 8 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2