Справа № 296/4673/15-к
У Х В А Л А
Іменем України

16 червня 2015 року Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0001615 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 20.03.2015 року близько 16 години, перебуваючи в м. Житомирі по вулиці Корольова, 36, незаконно, без мети збуту, шляхом знахідки, придбав наркотичний засіб - канабіс (марихуана), загальною масою - 18,017 грам (в перерахунку на суху речовину), який незаконно, без мети збуту, зберігав при собі. Після чого, а саме: 20.03.2015 року близько 17 год. 30 хв. за адресою м. Житомир, вул. Корольова, 36, ОСОБА_4 був затриманий співробітниками міліції, які під час огляду місця події виявили та вилучили у ОСОБА_4 зазначений наркотичний засіб.

Згідно висновку експерта №2/295 від 31.03.2015 року вилучена у ОСОБА_4 речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, загальною масою - 18,017 грам, обіг якого заборонено згідно з Переліком, затвердженими Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (Таблиця 1, Список №1), розмір якого не становить великий (Таблиця 1, затверджена наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000р.).

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення, зберігання та перевезення особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без мети збуту, психотропну речовину - канабіс (марихуана) масою - 18,017 грам, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання, яке обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов лікування від наркоманії, тому просить суд на підставі ч.4 ст.309 КК України звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав і щиро покаявся у вчиненому, наведених вище фактичних обставин справи та кримінально-правову оцінку своїх дій не оспорював і підтримав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, посилаючись на те, що він повністю визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, з метою вилікуватися добровільно звернувся до лікувального закладу і фактично пройшов лікування від наркоманії.

Вислухавши думку прокурора, який не заперечував щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в силу ст. 309 ч.4 КК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України № 62/95-ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року (зі змінами та доповненням), особою, хворою на наркоманію, визнається особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз "наркоманія".

Як встановлено при розгляді справи, ОСОБА_4 мав психічну залежність від психотропної речовини, тобто страждав на наркоманію та потребував лікування від неї.

Вказані обставини знайшли своє повне підтвердження і під час допиту свідка лікуючого лікаря ОСОБА_6 та при дослідженні об`єктивних медичних даних (історію хвороби) на хворого ОСОБА_4 .

Згідно з дослідженими в судовому засіданні в межах заявленого стороною захисту клопотання довідкою довідки №1210 від 25.05.2015 року Обласного наркологічного диспасера Житомирської обласної ради, хворий ОСОБА_4 добровільно звернувся до спеціалізованого лікувального закладу і проходив у період з 13 травня 2015 року по 29 травня 2015 року лікування від наркоманії, про що свідчить діагноз його захворювання, пов`язаний з розладами внаслідок вживання канабіноїдів, стан захворювання, поєднаний із синдромом залежності відповідного ступеня.

На підтвердження добровільності звернення ОСОБА_4 до лікувального закладу вказує те, що таке рішення він прийняв самостійно, лікування пройшов у повному обсязі і за власною згодою, виконуючи призначення та рекомендації лікаря, медичного обстеження та огляду не уникав, своєї психічної залежності від вживання стимуляторів також не приховував, що найшло своє підтвердження при допиті в судовому засіданні лікуючого лікаря ОСОБА_6 .

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання оголошеної підозри, характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 309 КК України, у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 309 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ч. 4 ст. 309 КК України.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (ч. 4 ст. 309 КК України) умови виконано та їх правдивість не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ч. 4 ст. 309 КК України.

Оскільки у відповідності до положень ч.2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються виключно з засуджених осіб, що до яких постановлено обвинувальний вирок, а передбачені в Законі з цього правила винятки не поширюються на обставини цієї справи, судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи в сумі 921 грн. 06 коп., враховуючи при цьому і матеріальний стан обвинуваченого, слід прийняти на рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 44, ч. 4 ст. 309 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, 350, 369-372, 376 КПК України, суд

ухвалив:

Кримінальне провадження №0001615 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 44, ч. 4 ст. 309 КК України - закрити, а ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні втрати за проведення судово-хімічної експертизи в сумі 921 грн. 06 коп. прийняти на рахунок держави.

Після набрання ухвалою законної сили речовий доказ: наркотичний засіб канабіс, загальною масою - 18,017 грам), який зберігається в камері схову речових доказів при УМВС України в Житомирській області - знищити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Корольовський районний суд міста Житомира до Апеляційного суду Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

.