БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №1/2503/50/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2011 р. Борзнянський районний суд Чернігівської області

в складі головуючої судді Затєєвої С.Д.

при секретарі Литвиненко В.В.

з участю прокурора Сєрик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борзні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, 20 червня 1951 року

народження, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_1

Чернігівської області, українку, громадянку України,

освіта вища, працюючу головою ФГ „ОСОБА_1І.

с. Петрівка Борзнянського району Чернігівської обл., прож.

в с. Петрівка вул. Пролетарська,8 Борзнянського району

Чернігвської області, раніше не судиму

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.172 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 працюючи на посаді голови ФГ „ОСОБА_1І. й будучи відповідно до п.п.8.1-8.4 Статуту фермерського господарства службовою особою наділеною повноваженнями по прийняттю та звільненню працівників з роботи, встановленню правил трудової та виробничої дисципліни, накладенню стягнення, в своїй господарській діяльності використовувала найману працю без укладення трудових договорів. Грубо порушуючи трудове законодавство всупереч вимог ст.24 КЗпП України використовувала найману працю ОСОБА_2 з квітня 2010 року по листопад включно 2010 року, який працював в даному господарстві пастухом та ОСОБА_3, який працював з грудня 2010 року по січень 2011 року різноробочим. З даними працівниками ОСОБА_1 трудових договорів шляхом видачі наказів про прийняття на роботу не уклала, в трудові книжки зазначених осіб відомості про їх роботу не внесла, виплату їм заробітної плати здійснювала без фіксації факту її отримання та розміру. Внески із заробітної плати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Пенсійного Фонду України та страхові внески до Фонду про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, Фонду соціального страхування із тимчасової втрати працездатності і Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, не сплачувала.

В звязку з цим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були застраховані у вказаних фондах і їм не зараховувався до трудового стажу період роботи в ФГ „ОСОБА_1І. Дані дії підсудної ОСОБА_1, на яку було покладено обовязок дотримання законодавства про працю, були вчинені умисно та грубо порушили трудові права ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що є грубим порушенням законодавства про працю.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винною себе в предявленому обвинуваченні визнала повністю і пояснила, що вона є головою ФГ „ОСОБА_1І., яке зареєстроване за її фактичним місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2. Дане господарство займається розведенням великої рогатої худоби та вирощуванням зернових культур. В своєму господарстві вона використовує найману працю інших працівників відповідно до затвердженого нею штатного розпису. В відношенні цих осіб нею дотримується 41 годинний робочий тиждень, надаються вихідні дні, дотримується мінімальний розмір заробітної плати. Про період роботи працівників, отримані ними доходи вона звітує до ДПІ та УПФ у Борзнянському районі.

Щодо праці в її господарстві ОСОБА_2 то зазначила, що дійсно він в неї працював на період випасання худоби пастухом з квітня по листопад 2010 року. Наказ про прийняття його на роботу вона не видавала, запис в трудовій книжці також не проводила. Працював він повний робочий день, без вихідних. За виконану роботу отримував заробітну плату в розмірі 1200 грн., без фіксації факту виплати та розміру, тобто вона йому гроші передавала особисто. Відрахувань із заробітної плати не проводила і їх не перераховувала до державних цільових фондів. Щодо ОСОБА_3 то останній в неї працював пастухом з липня 2007 року. Наказ про прийняття його на роботу був виданий. Оплата праці проводилася відповідно до платіжної відомості. В січні 2010 року ОСОБА_3 звільнився за власним бажанням. В грудні 2010 року він звернувся знову до неї з проханням працевлаштуватися на роботу. В період з грудня 2010 року по 31 січня 2011 року ОСОБА_3 працював в її господарстві без оформлення трудових відносин. За цей період наказ на його прийняття на роботу не видавався, записи в трудову книжку не вносилися. Заробітну плату отримував не по відомостях і відповідно ніяки відрахування з заробітної плати не проводилися. З лютого 2011 року ОСОБА_3 відповідно до наказу прийнятий на роботу дояра і з цього часу виплата заробітної плати, відрахування з неї проводяться відповідно до вимог закону. Щиро розкаюється в скоєному.

Приймаючи до уваги повне визнання підсудною своєї вини, а також те, що вона не піддає сумніву фактичні обставини справи викладені в обвинувальному висновку, вірно розуміє зміст цих обставин, у суда немає ніяких сумнівів в добровільності та істинності позиції ОСОБА_1, суд відповідно до вимог ст.299 КПК України обмежує обсяг доказів показаннями підсудної, які неї дані в судовому засіданні, та матеріалами справи, що характеризують підсудну.

За таких обставин суд вважає, що підсудна ОСОБА_1 своїми умисними діями, які виразилися в грубому порушенні законодавства про працю в відношенні громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 то тим самим скоїла злочин передбачений ч.1 ст.172 КК україни.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання підсудній суд приймає до уваги суспільну небезпечність скоєного неї злочину, який законом віднесено до нетяжких злочинів. Особу підсудної за місцем проживання зарактеризується позитивно, щиро розкаюється в скоєному. Що є обставинами, які помякшують їй покарання . Обставин, які б обтяжували - по справі не встановлено.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 більш мякий вид покарання передбачений санкцією статті по якій вона притягується до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.323-324 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, і призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 650 грн..

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженій залишити попередіній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення вироку.

Суддя Борзнянського райсуду С.Д.Затєєва