Справа №1-115/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня
2007 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Хомика
А.П.

при секретарі - Кіндратишин Л.Р.

з участю прокурора -
Кігічака В.М.

та адвокатів - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі кримінальну справу про
обвинувачення:

- ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з
незакінченою вищою освітою, не працюючого, студента Дрогобицького педагогічного
університету імені Івана Франка, не одруженого, раніше не судимого, - в скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя АДРЕСА_2, українця, громадянина України, з
незакінченою вищою освітою, не працюючого, студента Національного
університету „Львівська політехніка", не одруженого, раніше не судимого, -
в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Дрогобича Львівської області, українця, громадянина України, з
середньою освітою, не працюючого, студента ПТУ №72, не одруженого, раніше не
судимого, жителя АДРЕСА_3, - в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК
України, -

встановив:

31.05.2006 року,
приблизно о 01 год. 45 хв.,ОСОБА_1.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3, знаходячись біля
центрального входу магазину "Універмаг", що по вул. М.Грушевського в
м. Дрогобичі Львівської області, побачили ОСОБА_4., після чого, з метою заволодіння майном останньої, за попередньою між
собою змовою, застосувавши доОСОБА_4. насильство, що не є небезпечне для життя
та здоров'я, заподіяли їй тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці
лівої очниці, довкола ока, більше на верхній повіці; каркової ділянки шиї на
рівні виступаючої частини основного паростка УІІ-го шийного хребця; контузії
легкої ступені лівого ока, які згідно
висновку судово-медичної експертизи №821 від 12 липня 2006 року по ступеню тяжкості
відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після того,ОСОБА_1. разом ізОСОБА_2 та ОСОБА_3., продовжуючи свої
протиправні дії, направлені на заволодіння чужим майном, відкрито
викрали уОСОБА_4. її майно, а саме: мобільний телефон „Сіменс А-52",
вартістю згідно довідки 150 гривень; стартовий пакет "Київстар" вартістю 50 гривень без залишку на рахунку та
гроші в сумі 18 гривень, а всього відкрито заволоділи майном ОСОБА_4.,
на загальну суму 218 гривень.

ПідсуднийОСОБА_1.
своє вини в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав частково і суду
пояснив, що 30.05.2006 року, близько 1 год.
ночі, він із своїми товаришами ОСОБА_2 і ОСОБА_3, проходячи поблизу
магазину №30, де зупинились, щоб перекусити (попередньо купивши продукти) та вирішити де буде ночувати ОСОБА_3. В цей час він
побачив, що по тротуару вулиці М.Грушевського, повз магазин
"Універмаг", йшла невідома молода жінка, яка повернула вліво і
пішла вниз в напрямку вулиці Стрийської. Тоді він почув, що хтось із хлопців,
хто саме ОСОБА_3 чи ОСОБА_2 точно не може сказати, крикнув: "А ось
вона" і після того побіг в сторону жінки, маючи намір з нею познайомитись та поговорити. Біля
центральних дверей Універмагу він наздогнав її, і коли був від неї ззаду, на
відстані 1-2 метра, вона оглянулася і почала кричати та кликати на допомогу
якогось хлопця. В цей час зразу прибіг ОСОБА_2, а через декілька секунд
- ОСОБА_3. Він схопив її за руки, щоб заспокоїти, але вона виривалася і
продовжувала кричати. Що робив ОСОБА_2 Та ОСОБА_3 він не бачив, оскільки було
темно і все відбувалося дуже швидко. Також він не бачив, чи наносили вони їй
тілесні ушкодження або забирали у неї її майно, чи піднімали із землі мобільний
телефон. Особисто він невідомій жінці тілесних ушкоджень не наносив і нічого у
неї не забирав. Тоді ОСОБА_3 почав втікати по вул. Грушевського в сторону СШ №14,
а він із ОСОБА_2. побігли за ним, оскільки невідома
жінка кричала і не заспокоювалася. По дорозі вони наздогнали ОСОБА_3, який
передав йому

2

мобільний
телефон, сказавши, що підняв його з землі біля потерпілої. Після того вони
розійшлися і він з телефоном пішов додому.

За кілька днів він зустрів у м. Дрогобичі свого знайомогоОСОБА_5 і позичив
у нього 450 гривень. ОСОБА_5 сказав, що не має мобільного телефону, оскільки
свій продав і він замість позичених грошей віддав йому цей телефон.

Свою вину визнає частково, оскільки тілесних ушкоджень потерпілій не
наносив та телефону не викрадав. В скоєному
розкаюється, обіцяє більше не вчиняти подібного.

Підсудний ОСОБА_2. свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково
і пояснив суду, що 30.05.2006 року, у нічний
час, він із своїми товаришами ОСОБА_3 та ОСОБА_1, купивши в барі „Експрес" хотдоги, підійшли до магазину №30 і там
зупинилися, щоб перекусити. В цей час ОСОБА_1
крикнув: "Побігли за мною", і сам побіг наперед до Універмагу, а він з ОСОБА_3 почали бігти позаду за ним. Приблизно через 15
секунд він підбіг до Універмагу, і, вийшовши з-за
рогу даного магазину побачив, що біля головного входу ОСОБА_1 тримає руками за тулуб невідому жінку, спина якої була надігнута до землі.
Жінка кричала, щоб він її відпустив. Він не зрозумів що сталося і підбіг до даної дівчини та закрив їй руками рот, щоб
вона не кричала. ОСОБА_3 стояв біля них, але дівчині ударів не наносив і нічого
в неї не забирав. Він також не наносив тілесних
ушкоджень дівчині і не забирав у неї її майна. Чи наносив удари ОСОБА_1 точно
сказати не може, оскільки той побіг наперед, а
він підбіг до нього приблизно через 15 секунд. Коли він був біля нього, не бачив, щоб він бив дану дівчину і забирав у неї
щось з кишень, також не бачив на ній видимих тілесних
ушкоджень. Згодом ОСОБА_3 почав втікати в сторону СШ №14, а він із ОСОБА_1 побігли за ним. На куті школи вони зупинилися і він
побачив в руках вОСОБА_1. мобільний телефон світлого кольору, який ОСОБА_1поклав собі в кишеню і пішов додому, а він з
ОСОБА_2. пішли ночувати до його знайомого по імені
ОСОБА_11, який проживає біля магазину "Світанок".

Наступного дня ОСОБА_3 поїхав додому,а він зустрівся із ОСОБА_1, який
сказав, що телефон він забирає собі, так як він йому
потрібен. Більше нічого про те, що сталося вночі, вони не говорили.

Свою вину визнає частково, оскільки тілесних ушкоджень потерпілій не
наносив та телефону не викрадав. В скоєному
розкаюється, обіцяє більше не вчиняти подібного.

Підсудний ОСОБА_3, свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково
і пояснив суду, що 30.05.2006 року у нічний
час, він із своїми товаришами ОСОБА_2 та ОСОБА_1, купивши в барі „Експрес" хотдоги, підійшли до магазину №30 і там
зупинилися, щоб перекусити. В цей час ОСОБА_3
побачив, що повз магазин "Універмаг" проходить невідома жінка і тоді хтось із хлопців, хто саме не пригадує, сказав:
"А ось вона" і ОСОБА_1 побіг в напрямок магазину "Універмаг", нічого йому не сказавши. Він
постояв декілька секунд і побіг за ним, оскільки не хотів залишатися сам. Коли підбігав біля "Універмагу", то почув жіночий
крик. Підбігши ближче побачив, що біля центральних дверей
"Універмагу" ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стояли, нічого не робивши, а біля них
стояла та плакала невідома йому на той час
ОСОБА_4., яка кричала і кликала на допомогу. В цей час він побачив, що хтось із
хлопців наніс їй один удар ногою в область плеча, хто саме наносив удар він не бачив, оскільки на вулиці було темно. Після удару у
невідомої жінки випав мобільний телефон на відстань 1,5 метрів від неї, і він побачивши на землі телефон, екран якого
світився, підняв його та почав втікати в напрямку вокзалу, а
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 побігли за ним. Чи бачили хлопці як він піднімав телефон, вказати не може. Коли вони підбігли до
цвинтаря, що по вул. Грушевського в м. Дрогобичі,
він передав телефонОСОБА_1., так як боявся його тримати в себе. Біля СШ №14
вони зупинилися, після чого ОСОБА_1 сказав, щоб вони
завтра знову зустрілися і пішов додому, забравши з собою телефон. Він з ОСОБА_2. пішли на квартиру до невідомого чоловіка по імені
ОСОБА_11 і там ночували. Наступного дня він ОСОБА_1
не бачив, а. зранку поїхав в село додому.

Свою вину визнає частково, оскільки тілесних ушкоджень дівчині не наносив,
а лише викрав її телефон. В скоєному розкаюється, обіцяє більше не вчиняти
подібного.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини підсудними, їхня вина в скоєнні
інкримінованого їм злочину повністю доведена зібраними по справі
доказами, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_4., яка пояснила суду, що 30.05.2006 року вона
працювала на ТзОВ "Леоні" у другу зміну і о
00.20 год. автобусом поїхала додому. Приїхавши
о 01.45 год. в м. Дрогобич та проходячи по вул. М.Грушевського, поблизу магазину
"Універмаг" почула, що за нею хтось
біжить. Коли повернулась, побачила осіб чоловічої статі, віком біля 18 років, і
в цей час отримала удар рукою по обличчі, від якого втратила рівновагу в ногах
і вперлася в банкомат. Тоді хлопець, який біг першим, схопив її з-заді за руки, а інший хлопець, на вік
приблизно 18 років, який був одітий у темній курточці,
підійшов до неї спереду, схопив за волосся, і, нагнувши її голову вниз, наніс їй один удар коліном своєї правої ноги
в обличчя в область лівого ока, після чого сказав:
"Шманай кармани". Тоді вони з лівої кишені її джинсової курточки
витягнули мобільний телефон "Сіменс
А-52" зі стартовим пакетом "Київстар", на рахунку якого нічого
не було. Також в даній кишені були гроші в сумі 18
гривень. Хлопці обоє наносили їй удари руками

3

по спині та по
задній частині голови. Вона кричала хлопцям, щоб вони її відпустили, тому що у неї нічого нема і кликала на допомогу свого чоловіка.
Хлопці не звертали на це уваги і продовжували її бити, а через
деякий час втекли. Тоді вона встала і побігла додому, підняла свого чоловіка і з ним повернулася на місце події, але там вже
нікого не було. Чи витягували дані хлопці з
кишені гроші, вона точно вказати не може, але коли прийшла додому, то в кишені
їх не було. В даний час підсудними їй повністю
відшкодовано матеріальну та моральну шкоду, а тому претензій щодо
них вона не має.

- показами
свідка ОСОБА_5., даними на досудовому слідстві, згідно яких на початку червня
2006

року він зустрів ОСОБА_1 і вони, будучи на базарі,
продали його мобільний телефон за 350 грн. В

ході розмови ОСОБА_1попросив позичити йому 500
грн., які обіцяв повернути за 2 тижні, а тому він

погодився. Згодом він сказавОСОБА_1., що йому
потрібно взяти на деякий час будь-який

телефон для користування, поки він собі не купить
інший, на що той відповів, що в нього є

мобільний телефон "Сіменс А-52", який він
ще з двома хлопцями викрав у невідомої жінки біля

"Універмагу". Також він сказав, що коли
забирали у неї телефон, то побили її. Прізвищ двох

інших хлопців, які були з ОСОБА_1., той йому не
сказав. Він взяв у нього телефон і сказав, що

буде користуватися до того часу, поки він не
віддасть йому його гроші. При цьому ОСОБА_1

сказав, що якщо хтось захоче його купити, то щоб
той його продавав, а гроші віддав йому і вони

розійшлися. Приблизно через 2 тижня він зустрів в
селі ОСОБА_1 і сказав, щоб той віддав йому

гроші, на що останній відповів, що грошей зараз
немає, і віддасть коли заробить, а він нехай

користується його телефоном. 10.07.2006 року, у
вечірній час, коли він знаходився у себе дома, до

нього прийшли двоє невідомих чоловіків, які
представилися працівниками міліції. Вони

попросили його показати телефон, який йому дав
ОСОБА_1 В цей час у нього телефону не було,

оскільки він віддав його своїй дівчиніОСОБА_6 яка
відразу віддала йому даний телефон, який

він віддав працівникам міліції.

а.с. 20

- даними
протоколу очної ставки міжОСОБА_4. таОСОБА_1., згідно якогоОСОБА_4. вказала, що

самеОСОБА_1. 31.05.2006 року брав участь у її
пограбуванні і наніс їй тілесні ушкодження.

а.с. 124-125

- даними
протоколу очної ставки між ОСОБА_3. таОСОБА_1., між ОСОБА_2 таОСОБА_1.,

між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

а. с. 73, 72,97-98

- даними
протоколу огляду місця події від 02.06.2006 року, згідно якого оглянуто ділянку
землі, що

по АДРЕСА_4, де 31.05.2006 року було вчинено
грабіж відносноОСОБА_4.

а. с. 9

- даними
протоколу огляду місця події від 10.07.2006 року, згідно якого у ОСОБА_5. було

вилучено мобільний телефон "Сіменс А-52",
який 31.05.2006 року був викрадений уОСОБА_4.

а. с. 13-14

- висновком
судово-медичного експерта №821 від 12.07.2006 року, згідно якого уОСОБА_4.

мались легкі тілесні ушкодження.

а. с. 58

- даними
протоколу огляду речових доказів, згідно якого оглянуто мобільний телефон марки

"Сіменс А-52", який 31.05.2006 року був викрадений уОСОБА_4.

а. с. 59

- довідкою
з магазину "Мобільний світ", згідно якої вартість мобільного телефону
"Сіменс А-52"

становить 150 гривень, а вартість стартового
пакета "Київстар" - 50 гривень.

а. с. 69

Суд критично оцінює покази підсудних ОСОБА_1. та ОСОБА_2 в частині, що вони
не наносили тілесних ушкоджень потерпілій та відкрито
не викрадали її мобільного телефону, а підсудного
ОСОБА_3 в частині, що він викрав вище вказаний мобільний телефон таємно,
оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами, зокрема, показами
потерпілої та свідка ОСОБА_5., які суд вважає за правдиві,
послідовні та такі, що знаходяться в об'єктивному взаємозв'язку з іншими
зібраними по справі доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії підсудних ОСОБА_1.,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки
вони застосовуючи фізичне насильство щодо потерпілої
ОСОБА_4., яке не є небезпечним для життя і здоров'я, відкрито викрали її
майно.

При обранні виду і розміру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вперше притягується до
кримінальної відповідальності, вину визнав
частково, розкаюється у вчиненому, позитивно характеризується, відшкодував
потерпілій заподіяну шкоду.

4

Враховуючи вищенаведене, особу підсудного, суд вважає, що виправлення і
перевиховання ОСОБА_1. можливе при застосуванні
покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України, яке є
необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні виду і розміру покарання підсудному ОСОБА_2. суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного,
який вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав частково, розкаюється у вчиненому, позитивно
характеризується, відшкодував потерпілій заподіяну шкоду.

Враховуючи вищенаведене, особу підсудного, суд вважає, що виправлення і
перевиховання ОСОБА_2 можливе при застосуванні
покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України, яке є
необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні виду і розміру покарання підсудному ОСОБА_3. суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного,
який вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив злочин, будучи неповнолітнім, вину визнав
частково, розкаюється у вчиненому, позитивно характеризується,
відшкодував потерпілій заподіяну шкоду.

Враховуючи вищенаведене, особу підсудного, його вік, суд вважає, що
виправлення і перевиховання ОСОБА_1. можливе при
застосуванні покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. ст.
75, 104 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та
попередження нових злочинів.

З речовими
доказами слід поступити у відповідності до вимог ст. 81 КПК України. Керуючись cm. cm. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та обрати йому покарання - чотири роки 6
місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1. від покарання, якщо він
протягом двох років шести місяців не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі
України без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, періодично з'являтись
для реєстрації в дані органи та повідомляти ці органи про зміну місця
проживання чи роботи.

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
та обрати йому покарання - чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2. від покарання, якщо він
протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки: не виїжджати за межі України без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, періодично з'являтись для реєстрації в дані органи та повідомляти ці органи про зміну місця
проживання чи роботи.

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України
та обрати йому покарання - чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання,
якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на
нього обов'язки: не виїжджати за межі України без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, періодично з'являтись для
реєстрації в дані органи та повідомляти ці
органи про зміну місця проживання чи роботи.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_1.,
ОСОБА_2 таОСОБА_3., залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речовий доказ - мобільний телефон
марки „Сіменс А-52", - повернуто потерпілій (а.с. 59-61).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської
області на протязі 15 діб з дня його оголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій
кімнаті.