Полонський районний суд Хмельницької області
Справа №1-91/2010
ВИРОК

іменем України

12 травня 2010 року м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Горгулько Н.А.,

при секретарі Гаманчук А.П.,

з участю прокурора Шибінського В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полонне кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, відповідно до ст.89 КК України судимості не має

у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, одруженого, має неповнолітніх дітей, які на його утриманні не перебувають, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, раніше неодноразово судимий:

-24.03.2005 року Полонським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України на 2 роки, ст.76 КК України покладено обовязки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи.

-7.05.2007 року Полонським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.162 КК України до сплати штрафу в сумі 1020 на користь держави;

-15.11.2007 р. Полонським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.162 КК України до 1 року обмеження волі.

у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Житель с. Буртин Полонського району, ОСОБА_2, будучи раніше неодноразово судимий за вчинення крадіжок, в останнє 15.11.2007 року Полонським районним судом за ст. 162 ч. 1 КК України, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий злочин.

05.10.2009 року, близько 14.00 год., в с. Буртин Полонського району, знаходячись в стані алкогольного спяніння за попередньою змовою з своїм двоюрідним братом ОСОБА_1, з метою вчинення крадіжки, таємно проникли на територію домоволодіння по вул. Перемоги, 94, яке належить ОСОБА_3 з якого викрали металеву сітку вагою 156 кілограм, вартістю 109 гривень 20 копійок, чим завдав збитків потерпілому на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім цього відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла, не допускається проникнення до житла, чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду, чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Лише у невідкладних випадках, повязаних із рятуванням життя людей та майна, чи безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший встановлений законом порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Однак, діючи в супереч наведеному, 05.10.2009 року приблизно о 14.00 год. ОСОБА_2, шляхом зриву навішу вального замку з дверей, незаконно проник до хліва ОСОБА_4, що в с. Буртин Полонського району по вул. Перемоги, 96, який належить останньому на праві приватної власності та перебуваючи у вказаному хліві, таємно викрав металевий візок вартістю 15 гривень 40 копійок, чим спричинив правопорушення, передбачене ст. 51 ОСОБА_5.

Своїми умисними діями, які виразилися в незаконному проникненні до володіння особи, ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України.

В судовому засіданні підсудні винними себе визнали повністю і пояснили, що 05.10.2009 року ОСОБА_1 прийшов до місця проживання двоюрідного брата ОСОБА_2, в будинок який розташований по вул. Ковпака в с. Буртині. Перебуваючи за вище вказаною адресою разом сиділи та вживали спиртне, а саме горілку, яку він приніс із собою. Випили 1 літр горілки на двох. Коли горілка скінчилась ОСОБА_2 повідомив, що знає, де можна взяти металеву сітку, яку в подальшому можна здати до пункту прийому металобрухту та за отримані гроші придбати ще горілки. Після чого ОСОБА_2 запропонував піти з ним забрати дану сітку, на дану пропозицію ОСОБА_1 погодився та разом із ним вийшов із будинку та пішли до місця проживання раніше знайомого ОСОБА_3, який проживав в будинку, що розташований неподалік місця проживання ОСОБА_2, бо саме там знаходилась вище вказана металева сітка. Взяли її і понесли по вулиці. Оскільки їм було важко нести сітку ОСОБА_2 пішов до подвіря сусіднього нежилого будинку та з приміщення хліва взяв там візок, щоб перевести дану сітку. Після чого завезли її до метало приймального пункту ОСОБА_6. ОСОБА_1 залишився біля хвіртки приймального пункту а ОСОБА_2 сам завіз дану металеву сітку та коли той повернувся то повідомив, що він дану сітку залишив у ОСОБА_6, але грошей той йому не дав, у звязку з відсутністю останніх. ОСОБА_5 дів візок не відомо. Після чого вони розійшлися по домівках.

Винність підсудних у скоєному підтверджується обєктивно дослідженими в судовому засіданні доказами у справі:

- показаннями в суді потерпілого ОСОБА_3, який пояснив, що 05.10.2009 року приблизно о 10.00 годині, разом з співмешканкою поїхали в с. Липівка Баранівського району до сина. По дорозі побачив, що на зустріч по вул. Перемоги в напрямку їх помешкання йшли жителі села ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Приблизно о 20.00 год. повернулися від сина додому. Вранці 06.10.2009р. під час огляду свого домоволодіння помітив що зникла металева сітка, яку він придбав в радгоспі Понінківський приблизно 8 років тому в рахунок заробітної плати. Сітка виготовлена з металевого дроту висотою близько 2 метрів, приблизною довжиною 8 метрів, яка зберігалася біля сіновалу згорнута в рулон. Виявивши зникнення сітки відразу пішов до сусідки ОСОБА_7, яка проживає через дорогу від нього та вона розповіла, що бачила, як ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ходили по його подвірю. Після її розповіді зателефонував до голови сільської ради ОСОБА_8 та попросив її щоб вона викликала працівників міліції, оскільки у нього було вчинено крадіжку. Пізніше він дізнався, що сітку ОСОБА_1 відвезли до жителя ІНФОРМАЦІЯ_6. Про це розповів для співмешканки та вона пішла до ОСОБА_9 за його місцем проживання, де знайшла сітку та повідомила про це йому. По приїзду працівників міліції разом з співмешканкою пішли до ОСОБА_9 та забрали сітку. На той час ОСОБА_9 в дома не було але його батько та мати розповіли, що дійсно 05.10.2009р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 привезли дану сітку.

- показаннями в суді потерпілого ОСОБА_4, який пояснив, що в с. Буртин Полонського району у нього знаходиться будинок, який лишився йому за заповітом у спадщину від мами, яка в 2004 році померла. Даний будинок розташований по вул. Перемоги, 96 та у ньому ніхто не проживає. За будинком наглядають сусіди ОСОБА_3 з дружиною. Його будинок огороджений парканом та біля будинку знаходиться хлів. У хліві зберігається різний інструменти, матеріал та інше майно. Хлів та будинок зачиняються за допомогою навісних замків. 06.10.2009 року йому зателефонував ОСОБА_3 й повідомив, що у нього жителі села ОСОБА_2 та його брат ОСОБА_1 викрали металеву сітку, а у нього з хліва викрали металевого візка. Коли приїхав в село до будинку та прийшов на подвіря, то виявив, що на дверях хліва був зірваний замок, який лежав біля дверей і двері у хлів були відчинені. В середині хліва виявив, що зник металевий візок. Далі пішов до ОСОБА_3, який розповів, що 05.10.2009 року у нього з подвіря ОСОБА_1 викрали металеву сітку, яку на візку, який викрали з його хліва відвезли до жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 та хотіли їх продати. ОСОБА_3 розповів, що свою сітку він від ОСОБА_9 забрав, а візок лишився у нього. Вони з ОСОБА_3 звернулися до сільської ради та викликали працівників міліції Полонського РВ, які у ОСОБА_6 вилучили візка. В присутності працівників міліції ОСОБА_2 зізнався, що викрав з хліва металевий візок, яким пізніше відвезли викрадену у ОСОБА_3 сітку до ОСОБА_6. Крім металевого візка з хліва нічого викрадено не було. На даний час ні до кого претензій не має, оскільки збитки відшкодовано та візок повернуто.

- показаннями в суді свідка ОСОБА_7, яка пояснила, що по сусідству з нею проживає ОСОБА_3 з ОСОБА_10. 05.10.2009 року вона знаходилася вдома та близько 14.00. год. почула, як голосно гавкав собака у ОСОБА_3. Через паркан виглянула та побачила, що на його подвірї знаходився ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які проживають неподалік від неї. Вони її також побачили та одразу присіли у траву. Побачивши дане, вона зрозуміла, що вони хочуть щось викрасти та сильно злякалася і заховалася за будинок та продовжувала за ними спостерігати. Далі побачила, як вони від ОСОБА_3 в напрямку до будинку, який належить ОСОБА_4 несли металеву сітку. Через деякий час побачила, що вони з подвіря ОСОБА_4 сітку везли на металевому візку, якого мабуть взяли у подвірї. Тоді сильно злякалася, що ОСОБА_1 можуть її побити за те, що вона їх виявила та увійшла до будинку і нікуди з нього не виходила. Телефону у неї не було, щоб можна було комусь зателефонувати та повідомити про крадіжку. Наступного дня вона побачила ОСОБА_10 якій про крадіжку розповіла.

- показаннями в суді свідка ОСОБА_10, яка пояснила, що 5.10.2009 року разом з ОСОБА_3 поїхали в с. Липівка до її сина та повернулися ввечері, коли було темно. Наступного дня 06.10.2009 року на вулиці зустріла сусідку ОСОБА_7, яка розповіла, що в їх відсутність 5.10.2009 року вона бачила, як з подвіря жителі села ОСОБА_2 та його брат ОСОБА_1 викрали металеву сітку, яку поклали на візок, який вони викрали з хліва сусіда ОСОБА_4 і кудись сітку відвезли. Після цього одразу про все розповіла для ОСОБА_3 та він виявив, що дійсно з подвіря зникла металева сітка. Далі ОСОБА_3 зателефонував сільському голові, яка викликала працівників міліції. З метою розшукати сітку пішла до жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, який на той час займався заготівлею металобрухту та у нього вдома побачила їхню сітку та металевий візок сусіда. На той час ОСОБА_6 вдома не було та його батьки пояснили, що вказані речі для них привезли брати ОСОБА_1. Далі сітку забрали додому. Коли працівники міліції розшукали ОСОБА_1, то вони в їх присутності у вчиненні крадіжки зізналися.

- показаннями в суді свідка ОСОБА_6, який пояснив, що 05.10.2009 року знаходився вдома, близько 15.00. год. до нього додому прийшли жителі села, ОСОБА_2 та його брат ОСОБА_1. Вони були в стані алкогольного спяніння та прийшовши до нього запитали, чи потрібна йому металева огороджувальна сітка. Він запитав, яка саме сітка та вони йому показали сітку, яку привезли на металевому візку. Оскільки йому потрібно було купити сітку та вона була потрібна у господарстві, то він запитав у них, що вони за неї хочуть та де вони її взяли. Після цього вони пояснили, що це їх сітка та вони її хочуть продати. Для них не повірив, що дана сітка належить їм особисто та сказав, щоб вони йому її лишили а наступного дня прийшли тверезі і з ними за ціну домовилися б. Після цього ОСОБА_1 у нього залишили сітку на візку, яким її привезли та від нього пішли.

Наступного дня до нього додому прийшла ОСОБА_10, співмешканка ОСОБА_3 та побачила сітку, яку йому привезли ОСОБА_1. Далі вона сказала, що сітка належить для жителя ІНФОРМАЦІЯ_7 і її у них викрали ОСОБА_1.

- Протоколами огляду від 06.10.2009 року, під час якого оглянуто домоволодіння в якому проживає ОСОБА_3 та домоволодіння ОСОБА_4, що в с. Буртин Полонського району. (а. с. 22-28);

- Протоколом відтворення обставин та обстановки події з участю ОСОБА_2 в ході якого він в присутності понятих розповів та показав на місці, як він проникав до хліва ОСОБА_4 з якого викрав металевого візка та місце з якого на подвірї ОСОБА_3 викрав металеву сітку. (а. с. 97-99);

- Протоколом відтворення обставин та обстановки події з участю ОСОБА_1 в ході якого він в присутності понятих розповів та показав на місці, як він разом з ОСОБА_2 викрав металеву сітку. (а. с. 100-101);

- Висновком товарознавчої експертизи № 179 від 16.03.2010 року, в тому, що вартість металевої сітки становить 109 гривень 20 коп. (а. с. 59-61);

- Висновком товарознавчої експертизи № 237 від 22.03.2010 року, в тому, що вартість металевого візка становить 15 гривень 40 коп. (а. с. 69-71);

- Протоколами огляду речових доказів та постановою про прилучення їх до кримінальної справи. (а. с. 74-75).

При обранні підсудним виду та міри покарання суд враховує особу винного, стан здоровя підсудних, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, вчинення тяжкого злочину, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Також суд враховує, що підсудні повністю визнають себе винними, щиро розкаялися у вчиненому, посередньо характеризуються, активно сприяли розкриттю злочину, що їм помякшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання підсудним є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння та вчинення корисливого злочину ОСОБА_2 повторно.

Оцінюючи наведені обставини, з урахуванням особи винного, ступені тяжкості вчиненого злочину, обставин, що помякшують покарання підсудним - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, - знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і дають суду підстави обрати необхідне й достатнє для їх виправлення й попередження нових злочинів покарання ОСОБА_2 у вигляді позбавлення волі, ОСОБА_1 у вигляді позбавлення волі з застосуванням іспитового строку.

Речові докази необхідно залишити власникам.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_1 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 162 ч.1 КК України, та призначити йому покарання:

- за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ст. 162 ч. 1 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч. ч. 1, 2 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_2 призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71, 72 ч.3 КК України основне покарання у вигляді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Речові докази:

- металеву сітку вагою 156 кг. залишити потерпілому ОСОБА_11;

- металевий візок вартістю 15 грн. 40 коп. залишити потерпілому ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь НДЕКЦ при УМВСУ у Хмельницькій області (вул.Молодіжна,12, м.Хмельницький, 29016, р/р №0321 МФО 815013, банк Управління Державного казначейства у Хмельницькій області, код №25575309, призначення платежу «за дослідження ») 329 грн. 54 коп. та 329 грн. 54 коп. вартості проведених експертних оцінок.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_1 залишити той же підписку про невиїзд, ОСОБА_2 змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту в залі суду.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Н.А.Горгулько