АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Номер провадження 11кп//791/161/15 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.413 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні кримінальне провадження №0000048 за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від « 26» листопада 2014 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень, Житомирської області, українця, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, санітара- радіотелеграфіста військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого,-

Визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.413 КК України та призначено покарання у виді арешту строком на шість місяців з відбуванням арешту на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2

Запобіжний захід залишений у вигляді особистого зобов`язання, що полягає у зобов`язанні не відлучатися з території військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Учасники судового провадження:

З участю прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , 15.09.2014 року без дозволу командування підрозділу залишив межі табору та вирушив в особистих справах до бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого по АДРЕСА_3 , не залишив, а зберігав при собі ввірений йому для службового користування автомат АКС-74 НОМЕР_2 , чим порушив вимоги ст..ст.6,11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст..ст.2,4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, п.1.15 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 року №359.

В стані алкогольного сп`яніння, близько 02:00 години ночі, ОСОБА_6 залишив ввірену йому для службового користування зброю без догляду у приміщенні бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », внаслідок чого вона була привласнена цивільними особами, що призвело до її виходу із володіння військової частини на балансі якої зазначена зброя перебувала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не оскаржуючи доведеність вини та правильність кваліфікації його дій вважає, що суд міг би застосувати більш м`яке покарання. Просить змінити вирок в частині призначення покарання та обрати йому міру покарання у виді 3-х місяців арешту, посилаючись на те, що добровільно пішов служити в армію в теперішній час, що на його утриманні перебуває неповнолітній син та дружина, а також батьки похилого віку.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав вирок законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Кримінальне провадження судом розглядалося згідно ч.3 ст.349 КПК України, оскільки обвинуваченим вина в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні була визнана повністю, фактичні обставини ним не оспорювалися.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом є правильним, оскільки відповідає фактичним обставинам справи, його дії обґрунтовано кваліфіковані за ч.2 ст.413 КК України, як втрата ввіреної для службового користування зброї, внаслідок порушення правил її зберігання.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував суспільну небезпеку та наслідки скоєного, особу обвинуваченого, позитивні характеристики та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а саме щире каяття, а також обтяжуючу обставину - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння і призначив покарання в нижній межі санкції статті закону, який він порушив, а доводи апеляційної скарги про наявність на утриманні неповнолітнього сина та дружини і батьків похилого віку, не спростовують правильність призначеного покарання, тому підстав для пом`якшення покарання, як про це поставлено питання в апеляції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 407 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Генічеського районного суду Херсонської області від « 26» листопада 2014 року щодо нього ж - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Судді:(три підписи)

згідно оригінала суддя ОСОБА_2 .