У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого Коновалова В.М.,

суддів Канигіної Г.В., Скотаря А.М.

розглянула у судовому засіданні у м.
Києві 19 квітня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою цивільного відповідача ЗАТ “Перший
Київський молочний завод” на вирок Макарівського районного суду Київської області
від 6 квітня 2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Київської області від 14 червня 2006 року щодо ОСОБА_1

Цим вироком засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженця
АДРЕСА_1 Сквирського району Київської області, раніше не судимого,

- за ст.128 КК України на 2 роки
обмеження волі;

- за ч.1 ст.296 КК України на 2 роки 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України.
за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань
остаточно ОСОБА_1 призначено 3 роки 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України
ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком
2 роки та з покладенням на нього обов'язків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ч.76
цього Кодексу.

Постановлено стягнути з ЗАТ “Перший
Київський молочний завод” на користь потерпілого ОСОБА_2 на відшкодування
заподіяної джерелом підвищеної небезпеки 286 гривень 50 копійок матеріальної
шкоди та 20.000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою колегії суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області від
14 червня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

Згідно з вироком
ОСОБА_1засуджено за те, що він 24 липня 2005 року, близько 03 години в смт.
Макарові Макарівського району Київської області, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння і керуючи автомобілем марки ГАЗ-53-А, державний номерний знак
НОМЕР_1, що належить ЗАТ “Перший Київський молочний завод”, рухаючись по вулиці Кірова та образившись на брутальні
вислови і його адресу групи молоді, яку він зустрів по дорозі напередодні,
поблизу житлового будинку №93, з хуліганських мотивів, що виражалось у грубому
порушенні громадського порядку та явної неповаги до суспільства, умисно
спрямував свій автомобіль в сторону молоді, яка рухалась в попутному напрямку,
з метою злякати їх, та ненавмисно допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_2 і ОСОБА_3

В результаті наїзду
потерпілий ОСОБА_3отримав тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваної рани
верхньої третини передпліччя, численні садна обличчя, плеча і грудини ліворуч,
які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою
короткочасний розлад здоров'я.

Потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді
численних ран лівого ліктьового суглобу, уламкового перелому внутрішнього
виростку лівої плечової кістки, саден грудини ліворуч, які відносяться до
категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що викликають
тривалий розлад здоров'я.

У касаційній скарзі цивільний відповідач ЗАТ “Перший
Київський молочний завод” не заперечуючи доведеності вини засудженого ОСОБА_1та
правильність кваліфікації його дій, просить судові рішення щодо засудженого в
частині задоволення цивільного позову скасувати, мотивуючи тим, що водій
ОСОБА_1. відхилився від заданого у дорожньому листі маршруті, а тому
неправомірно заволодів транспортним засобом і має нести повну матеріальну
відповідальність за завдану потерпілому шкоду. Крім того також зазначає, що
відповідальність перед потерпілим має нести ВАТ “Страхова компанія “Алькона”, яка видала страховий поліс на даний автомобіль.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні
скарги необхідно відмовити.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1у
вчиненні злочинів, за які його засуджено, відповідає фактичним обставинам
справи та підтверджується дослідженими і належно оціненими судом доказами.

Дії ОСОБА_1за ст.128, ч.1 ст.296 КК України кваліфіковано правильно, покарання йому
призначено відповідно до вимог закону.

Що стосується доводів про скасування судових рішень в
частині вирішення цивільного позову, то вони є безпідставними, оскільки
відповідно до вимог ч.2 ст.1187 ЦК України власник джерела підвищеної
небезпеки зобов'язаний відшкодувати
завдану потерпілому шкоду.

Як вбачається із матеріалів справи володільцем джерела
підвищеної небезпеки, яким була заподіяна шкода, було ЗАТ “Перший
Київський молочний завод”, а ОСОБА_1. керував цим джерелом на підставі трудових
відносин з вказаним товариством, працюючи водієм.

У день дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1. отримав
службовий автомобіль ГАЗ-53-А і експлуатував його з відома власника, а тому
ухилення від зазначеного у дорожньому листі маршруті не може свідчити про
неправомірне заволодіння транспортним засобом.

Крім того, суд апеляційної інстанції перевірив доводи
апеляції цивільного відповідача ЗАТ “Перший Київський молочний завод”, які за змістом аналогічні доводам касаційної скарги, і
визнав їх безпідставними з наведенням в ухвалі відповідних підстав. Колегія
суддів знаходить таке рішення апеляційного суду є обгрунтованим.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального
закону, які були б підставою для скасування або зміни постановлених у справі
судових рішень, не виявлено.

Отже, підстав для призначення кримінальної справи до
касаційного розгляду з повідомленням осіб, зазначених у ст.384 КПК України,
немає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.394 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні
касаційної скарги цивільного відповідача ЗАТ “Перший
Київський молочний завод” у справі щодо засудженого ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Коновалов В.М. Канигіна Г.В. Скотарь А.М.