Справа № 11-971 2007 року
Категорія ст. 187 ч. 3
УХВАЛА

Іменем України

2007
року вересня місяця 14 дня Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого -
судді Гладія
С.В.

суддів Голубенко
Н.В., Довгаль С.А.

з участю
прокурора Гринь
Н.Г.

засуджених ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляціями
прокурора Новосанжарського району з внесеними змінами та засудженого ОСОБА_2 на
вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09 липня 2007
року.

Цим
вироком: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець
с Жирківка
Машівського району Полтавської області, українець, громадянин України, освіта
неповна середня, учень 8 класу Андріївської спеціальної школи інтернату,
мешканець АДРЕСА_1, раніше
не судимий, -

засуджений:

· за ст.
185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі;

· за ст.
ст. 187 ч.3, 69 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.
70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, ОСОБА_1 остаточно призначено покарання у вигляді 4 років
позбавлення волі.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець і мешканець АДРЕСА_2 українець,
громадянин України, освіта неповна середня, не одружений, не працюючий, в силу
ст. 89 КК України не судимий, -засуджений:

· за ст.
185 ч. 2 КК України на 2 років позбавлення волі;

· за ст.
186 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі;

· за ст.
304 КК України на 3 роки позбавлення волі;

· за
ст.ст. 187 ч.3, 69 КК України на 6 років позбавлення волі.

Згідно
ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_2 призначено покарання у вигляді 6
років позбавлення волі.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3 1891 грн. матеріальної шкоди,
потерпілої ОСОБА_4. - 3000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 198
грн. на користь потерпілої ОСОБА_5 та судові витрати в розмірі 258,92 на
користь НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області.

Вирішено долю
речових доказів.

Згідно вироку ОСОБА_1. та ОСОБА_2 засуджені за вчинення ряду корисливих
злочинів, скоєних за наступних обставин.

30 листопада 2006 року о 10 годині ОСОБА_1., шляхом проникнення у
домоволодіння ОСОБА_5 в с.
Мала Перещепина Новосанжарського району, таємно викрав гроші в сумі 6300 грн.

ОСОБА_2, шляхом вільного доступу до роздягальні спортзалу
Новосанжарського навчально-виховного комплексу, що розташований в смт. Нові
Санжари по вул. Шевченка, 41, двічі вчинив крадіжки, а саме: 26 грудня 2006
року о 9 годині 30 хвилин таємно заволодів сумкою з мобільним телефоном
"Самсунг Е-350" та стартовим пакетом до нього, належні ОСОБА_6,
спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 1150 грн., та вдруге 15
лютого 2007 року о 16 годині - мобільним телефоном з карткою пам'яті та
стартовим пакетом, належні ОСОБА_3, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в
розмірі 1904 грн.

04 лютого 2007 року ОСОБА_2, перебуваючи в с. Мала Перещепина
Новосанжарського району у неповнолітнього ОСОБА_1, достовірно знаючи його вік,
запропонував останньому вчинити розбійний напад на ОСОБА_5 та ОСОБА_7,
запевнивши його в безкарності таких дій, чим втягнув неповнолітнього в злочинну
діяльність.

З метою реалізації злочинного наміру, 05 лютого 2007 року
біля 03 години 30 хвилин ОСОБА_2 та ОСОБА_1, заздалегідь виготовивши маски та
взявши кухонні ножі, прийшли до домоволодіння потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в
с. Мала Перещепина Новосанжарського району, куди проникли шляхом видалення
вхідних дверей. Знаходячись в будинку, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 напали на ОСОБА_7 та
з погрозою застосування ножа, тобто з погрозою застосування насильства небезпечного
для життя і здоров'я, почали вимагати гроші і обшукувати житло, а коли в
будинок зайшла ОСОБА_5, анологічні вимоги із погрозою застосування ножа
виказували на її адресу. В результаті розбійного нападу ОСОБА_2 та ОСОБА_1
заволоділи грошима потерпілих в сумі 198 грн.

В середині березня 2007 року о 15 годині засуджений
ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, разом з ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, відносно яких відмовлено в порушенні кримінальної справи, проникли до
приміщення будинку потерпілого ОСОБА_10., розташованого в АДРЕСА_3, з метою
крадіжки грошей. Не знайшовши гроші, вони залишились в будинку вживати
принесені з собою спиртні напої. При поверненні в господарство потерпілого
ОСОБА_10., ОСОБА_2, не вступаючи в змову з ОСОБА_8 та ОСОБА_9, з власної
ініціативи, погрожуючи застосуванням насильства, вимагав у ОСОБА_10. гроші.
Сприймаючи погрози як реальні, потерпілий віддав ОСОБА_2 45 грн.

24
березня 2007 року близько 0 годин 30 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, непомітно проник
в будинок ОСОБА_11 в с
Полузір'я

Новосанжарського району, та здійснив
розбійний напад на останню із застосуванням насильства небезпечного для життя
та здоров'я, як то утримання, здавлювання рук, вимагав гроші, а коли потерпіла
ОСОБА_4. вчинивши опір втекла, ОСОБА_2, обшукавши будинок та не знайшовши
цінностей, зник з місця скоєння злочину.

В апеляції прокурора Новосанжарського району, з внесеними змінами, без
оспорення доведеності вини та правильності кваліфікації дій засуджених ставиться
питання про зміну вироку, а саме про перекваліфікацію дій ОСОБА_2 по епізоду
розбійного нападу на ОСОБА_4. зі ст.187 ч.3 КК України на ст.ст. 15 ч.2, 186
ч.3 КК України без пом'якшення покарання.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 вказує, що не знав вік ОСОБА_1, а тому не мав
наміру втягувати неповнолітнього в злочинну діяльність, та зазначає, що при
розгляді справи в суді було порушено його право на захист, а також просить
пом'якшити покарання, враховуючи його щире каяття, сприяння розкриттю злочинів,
молодий вік, та сімейні обставини.

Засуджений
ОСОБА_1 вирок не оскаржив.

Заслухавши доповідача, прокурора Гринь Н.Г. про перекваліфікацію дій
ОСОБА_2 по епізоду розбійного нападу на ОСОБА_4., засудженого ОСОБА_2 на
підтримку поданої апеляції, перевіривши доводи апеляцій та матеріали
кримінальної справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляція
прокурора з внесеними змінами підлягає до задоволення, а апеляція засудженого
не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні злочинів
передбачених ст.ст. 185 ч.3, 187 ч.3 КК України та ОСОБА_2 у вчиненні злочинів
передбачених ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.3, 187 ч.3, 304 КК України обґрунтований
сукупністю досліджених в судовому засіданні й наведених у вироку доказів.

Твердження ОСОБА_2 про те, що пропонуючи ОСОБА_1 вчинити
розбійний напад на ОСОБА_5, він не знав вік ОСОБА_1, спростовуються доказами по
справі, яким суд дав належну оцінку та мотивовано поклав в основу
обвинувального вироку по даному епізоду.

Так, допитаний в ході досудового та судового слідства засуджений ОСОБА_1. і
його батьки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пояснювали, що ОСОБА_2 був однокласником
ОСОБА_14, старшого брата засудженого ОСОБА_1, а тому приїжджав до них в гості
та знав, що ОСОБА_1 є учнем Андріївської школи-інтернату (т.2 а.с. 25-26,
42-43, т.4 а.с. 275).

Про це зазначав в ході досудового слідства і сам ОСОБА_2
(т.З а.с. 206, т.4 а.с. 203-205).

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_2 в апеляції і в
частині нібито порушення його права на захист, що виразилось в непризначенні
його захисником батька ОСОБА_15

Як вбачається з протоколу судового засідання, після
роз'яснення ОСОБА_2 процесуальних прав, останнім будь-яких клопотань не
заявлялось (т.4 а.с. 273). Не приносилось ним з цього питання і зауваження на
протокол судового засідання при ознайомленні з матеріалами кримінальної справи
після постановления вироку
(т.4 а.с. 337).

Будь-яких
порушень кримінально-процесуального закону, які могли б стати безумовною
підставою для скасування вироку, по справі не встановлено.

Разом з тим колегія
суддів вважає, що вирок суду по епізоду розбійного нападу на ОСОБА_4. підлягає
зміні.

Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 175 від 16.05.2007
року, ОСОБА_4. були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що не спричинили
короткочасного розладу здоров'я, окрім крововиливу в область лівої сідниці, яке
відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад
здоров'я (т.4 а.с. 192).

Як встановлено із свідчень ОСОБА_2 та ОСОБА_4. зазначений крововилив в
області сідниці утворився не від удару кулаком чи ногою засудженого, а в
результаті падіння потерпілої (т.2 а.с. 183-185, 203-205, 277-278). В зв'язку з
чим дії ОСОБА_2 необхідно перекваліфікувати зі ст. 187 ч.3 КК України на ст.ст.
15 ч.2, 186 ч.3 КК України.

Однак колегія суддів не вбачає підстав для пом'якшення ОСОБА_2 покарання
призначеного, як за ст. 187 ч.3 КК України, так і за сукупністю злочинів у
відповідності до ст. 70 КК України, оскільки обране воно з урахуванням тяжкості
вчинених злочинів, даних про його особу, каяття, молодого віку, що дало змогу
суду призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а також
того, що він негативно характеризується, вчинив ряд злочинів щодо осіб похилого
віку, в стані алкогольного сп'яніння та будучи звільненим від відбування
покарання за попереднім вироком, невдовзі після закінчення іспитового терміну
вчинив декілька середньої тяжкості, тяжкий та особливо тяжкий злочини.

Не вбачає колегія суддів і підстав для пом'якшення
покарання в порядку ст. 365 КПК України у відношенні неповнолітнього ОСОБА_1

А тому апеляція прокурора з внесеними змінами підлягає до задоволення, а
апеляція засудженого ОСОБА_2 не підлягає до задоволення.

Окрім цього, у відповідності до ст. 365 КПК України,
підлягає зміні вирок і в частині стягнення із засуджених судових витрат,
оскільки всупереч ст. 93 КПК України, суд стягнув з них вказані витрати
солідарно.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого
ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляцію прокурора Новосанжарського району Полтавської
області з внесеними змінами - задовольнити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_2 по епізоду ОСОБА_4. зі ст.
187 ч.3 КК України на ст.ст. 15 ч.2, 186 ч.3 КК України та призначити покарання
4 роки позбавлення волі. У відповідності до ст. 70 КК України, шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_2 остаточно
засудженим до покарання визначеного районним судом у вигляді 6 років
позбавлення волі без конфіскації майна.

Стягнути
з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 129 грн. 46 коп. судових витрат з кожного на користь
НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області.

В іншій частині вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області відносно
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без змін.