У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Селівона О.Ф.,

суддів Пошви Б.М., Шевченко Т.В.

розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 14 лютого 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням
заступника прокурора Чернівецької області на ухвалу колегії суддів судової палати
у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області від 24 квітня
2007 року щодо ОСОБА_1

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30 січня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Чернівців, раніше неодноразово судимого, останнього разу 29.07.2002 р. за ч. 2 ст. 185
КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого 15.03.2005 р. за відбуттям покарання,

визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначено йому за цим законом
покарання 4 роки позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Чернівецької області від 24 квітня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1 змінено: постановлено вважати його засудженим за ч. 2 ст.
186 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу на 2 роки позбавлення волі.
В решті вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_1 засуджено
за те, що він 19 жовтня 2006 року, приблизно о 1 год. ночі, перебуваючи на майданчику
біля бару «Хард-Рок», розташованого по вул. Ватутіна в м. Чернівцях, діючи повторно,
застосовуючи до потерпілого ОСОБА_2 насильство,
яке не є небезпечним для його життя і здоров'я, відкрито заволодів його мобільним
телефоном, завдавши матеріальної шкоди на суму 243 грн. та заподіявши легкі тілесні
ушкодження у виді синця обличчя.

У касаційному поданні
ставиться питання про скасування ухвали щодо ОСОБА_1 і направлення справи на новий апеляційний розгляд у зв'язку
з безпідставним застосуванням судом апеляційної інстанції ст. 69 КК України та невідповідністю
призначеного ОСОБА_1 покарання тяжкості
вчиненого ним злочину і його особі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів дійшла висновку, що в його
задоволенні необхідно відмовити.

Обґрунтованість засудження та правильність кваліфікації дій
ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 186 КК України у касаційному поданні не оспорюються.

При призначенні ОСОБА_1 покарання у виді 4 років позбавлення волі, що
відповідає найнижчій межі санкції закону, за яким його засуджено вироком у
даній справі, суд першої інстанції
врахував
ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу, обставини, які пом'якшують
йому покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину,
добровільне відшкодування завданих збитків у повному обсязі, позитивну
характеристику за місцем проживання, перебування на його утриманні
батьків-пенсіонерів, один з яких є інвалідом 1 групи і потребує стороннього
догляду, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Апеляційний суд, розглядаючи справу
за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок щодо нього, прийшов до обґрунтованого
висновку, що суд першої інстанції при призначенні покарання засудженому не
врахував конкретні обставини вчиненого ним злочину, відсутність шкідливих
наслідків для здоров'я потерпілого та будь-яких претензій матеріального чи
морального характеру до ОСОБА_1 з боку останнього.

Визнавши ці та інші обставини, встановлені
судом першої інстанції, такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого
ОСОБА_1 злочину, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді
2 років позбавлення волі, тобто нижче від найнижчої межі,
встановленої в санкції ч. 2 ст. 186 КК України, за якою його засуджено.

З урахуванням змін, внесених до вироку щодо ОСОБА_1 апеляційним судом, призначене йому покарання відповідає ступеню
тяжкості вчиненого ним злочину, його особі та конкретним обставинам справи і вважати
це покарання надмірно м'яким підстав не вбачається.

Отже, доводи прокурора про безпідставне застосування апеляційним судом ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_1 покарання не можна визнати обґрунтованими.

Таким чином, підстав для скасування ухвали щодо ОСОБА_1 з наведених у касаційному поданні мотивів та для призначення
кримінальної справи до касаційного розгляду з повідомленням осіб, зазначених у ст.
384 КПК України, немає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 394 КПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційного подання заступника прокурора Чернівецької області у кримінальній справі щодо ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Селівон О.Ф. Пошва Б.М. Шевченко Т.В.