Дело № 523/360/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.01.2015 року м. Одеса.
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження відносно: ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з освітою 9 класів, одруженого, не
працюючого, проживаючого у
зареєстрованого у
АДРЕСА_2 , не маючого
судимості, згідно ст. 89 КК України,
обвинуваченого у скоєні
кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И В
Обвинувачений ОСОБА_6 , за усною домовленістю з ОСОБА_4 , в період з червня по липень 2014 року виконував будівельні роботи в домоволодінні АДРЕСА_3 , де з дозволу ОСОБА_4 мав вільний доступ до гаражного приміщення, в якому знаходилися на зберіганні будівельні матеріли для виконання робіт, інструмент та сумки з новим жіночим взуттям.
В один із днів початку червня 2014 року, ОСОБА_6 , побачивши сумки з коробками із новим жіночим взуттям, що знаходилися в приміщенні гаражу, з метою таємного викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з сумок 6 (шість) пар нових жіночих чобіт, які належали ОСОБА_7 і сховав їх в автомобіль ВАЗ-2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він володів та користувався. Після закінчення робочого дня, ОСОБА_6 з викраденим майном поїхав додому, розпорядившись ним на свій розсуд.
Крім того, ОСОБА_6 , в кінці червня 2014 року, в обідню перерву, знаходячись в приміщенні вказаного вище гаражу, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, підійшов до сумок з взуттям, і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з них 9 (дев`ять) пар нових жіночих чобіт, що належали ОСОБА_4 , які сховав в зазначений вище автомобіль. Після закінчення робочого дня, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця пригоди поїхав додому, розпорядившись викраденим на свій розсуд.
Також, обвинувачений ОСОБА_6 , в один із днів в кінці липня 2014 року, в обідню годину, знаходячись в зазначеному вище гаражному приміщені, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із сумок, які належали ОСОБА_4 , 14 (чотирнадцять) пар нових жіночих чобіт, які сховав у зазначений вище автомобіль. Після закінчення робочого дня, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця пригоди зник, розпорядившись ним на свій розсуд.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 , в період з початку червня по кінець липня 2014 року, шляхом вільного доступу, таємно викрав із зазначеного вище гаражного приміщення, майно яке на праві власності належало ОСОБА_4 , а саме: 29 пар жіночих чобіт, з яких 3 пари марки «MARINI», код моделі 2520, (38,39,40 розміри), вартістю 480 гривень кожна на загальну суму 1440 гривень; 4 пари марки «Continent» «БА», модель 88, (38,39,40,41 розміри), вартістю 650 гривень кожна пара на суму 2600 гривень; 2 пари VIP модель, ф/с сатін, (39,40 розміри), вартістю 600 гривень кожна пара на суму 1200 гривень; 2 пари марки «Kvitas», модель-48, (38,39 розміри), вартістю 570 гривень кожна пара, на суму 1140 гривень; 1 пара марки «Kvitas», модель-37, (39 розмір), вартістю 400 гривень; 2 пари марки «Nivelli», модель 3071/9506, (38, 40 розміри), вартістю 450 гривень кожна пара на суму 900 гривень; 1 пара марки «Nivelli», модель 3071/9506, розмір 39, вартістю 450 гривен; 2 пари марки «Nivelli», модель 3071/6007-6011, (37, 39 розміри), вартістю 445 гривень за одну пару, на суму 890 гривень; 2 пари марки «Tifani», модель 5-22, ( 36, 38 розміри), вартістю 600 гривень за пару на суму 1200 гривень; 4 парти марки «Orneli» модель «Лола» - 090, ( 36,38,39, 41) розмірі, вартістю 650 гривень кожна, на суму 2600 гривень; 4 пари «Cotti», модель А 863, V 8-А, (36,37,37,38 розміри), вартістю 730 гривень кожна, на суму 2920 гривень; 1 пара марки «Savio», модель 111/1, (40 розмір), вартістю 530 гривень; 1 пара марки «Savio», модель 111/1, (40 розмір), вартістю 530 гривень, а всього на загальну суму 16 800 гривень.
Із викраденого вище майна, одна пара жіночих чобіт вартістю 650 гривень, працівниками міліції була вилучена у ОСОБА_6 за місцем його проживання.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у скоєні кримінального правопорушення, при обставинах та способом, викладених вище, визнав повністю, покаявся і показав, що в червні 2014 року, він домовився із сином потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , провести будівельні роботи біля належному їм будинку АДРЕСА_3 за визначену між ними оплату. ОСОБА_4 і її син, дали йому ключ від гаражного приміщення, розташованого та території домоволодіння, де знаходилися будівельні матеріали необхідні для роботи, інструменти та інше майно. В один із днів початку червня 2014 року, точної дати не помне, він побачив в гаражному приміщені сумки, в яких знаходилося багато нового жіночого взуття. Впевнившись, що його ніхто не бачить, він викрав з сумки шість пар нових жіночих чобіт, які сховав в багажник автомобіля ВАЗ-2107, державний номер НОМЕР_1 , який купив у незнайомої йому громадянки, але на себе не переоформив. Після закінчення робочого дня, він поїхав на автомобілі додому, а на наступний день, викрадені шість пар чобіт продав на ринку «Привоз» у м. Одесі, не знайомим особам.
Впевнившись, що ніхто не замітив пропажу шести пар взуття, він в один із днів кінця червня 2014 року, знову викрав з сумок у гаражному приміщенні домоволодіння АДРЕСА_3 , 9 пар нових жіночих чобіт, які також сховав в багажник автомобіля. Після закінчення робочого дня він поїхав додому, а на наступний день продав викрадене взуття на ринку «Привоз» незнайомим людям.
В один із днів в кінці липня 2014 року, він знову, впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, викрав із сумок в зазначеному вище гаражі 14 пар нових жіночих чобіт, які заховав в багажник належного йому автомобіля. Після закінчення робочого дня він поїхав додому, а на наступний день продав викрадене взуття на ринку «Привоз». Всього, за вказаний період, він викрав з гаражного приміщення 29 пар жіночого взуття, які вказані в обвинувальному акті, що належали ОСОБА_4 , із яких 28 пар він продав не знайомим громадянам на ринку «Привоз», а одну пару залишив своїй дружині. Пізніше, коли ОСОБА_4 виявила пропажу належного їй взуття, працівники міліції вилучили у нього дома одну пару жіночих чобіт, яку він залишив своїй дружині. Виручені від викраденого майна гроші, він потратив на потреби своєї сім`ї. В скоєному кається та готовий відшкодувати потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду в повному обсязі та моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень, коли у нього будуть гроші.
Потерпіла та цивільний позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що на початку червня 2014 року, її син ОСОБА_9 домовився з ОСОБА_6 про проведення останнім будівельних робіт по прибудові до їхнього будинку АДРЕСА_3 . При цьому, син передав ОСОБА_6 ключ від гаражу, який розташований на території їхнього домоволодіння та в якому знаходилися будівельні матеріали для виконання будівельних робіт, будівельні інструменти та інше їхнє майно. Також, її син звернув увагу ОСОБА_6 на те, що в гаражі знаходяться сумки з жіночим взуттям, яке вона придбала раніше для своїх потреб, та попросив бути обережним і по можливості не засипати їх пилом. В кінці серпня 2014 року, вона виявила, що в коробках і сумках, які знаходилося жіноче взуття, відсутні 29 пар взуття на загальну суму 16 800 гривень, про що вона заявила в правоохоронні органи, повідомивши про свою підозру у скоєні крадіжки, саме ОСОБА_6 , який крім неї і сина, мав доступ до гаражу та викраденого майна. Працівники міліції затримали ОСОБА_6 , який зізнався у скоєні злочину, а саме у викраденні 29 пар належного їй взуття, із яких одну пару жіночих чобіт марки «Continent БА», модель 88, розмір 38, вартістю 650 гривень вилучили у останнього та передали їй під охорону розписку. Ніякого відшкодування матеріальної шкоди до теперішнього часу ОСОБА_6 не здійснив. Тому просила її позовні вимоги задовольнити і стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 16 150 гривень та моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень, яку він завдав їй своїми злочинними діями, що привело до її моральних страждань, погіршення здоров`я, порушення нормального життєвого укладу. Також просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки він раніше скоював такі злочини, притягувався до кримінальної відповідальності, але позитивних висновків для себе не зробив і знов скоїв злочин.
Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають вищевикладеному та фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильне розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши наслідки застосування положень ст. 349 ч.3 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого потерпілою ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_6 та його захисником ОСОБА_5 , суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що своїми діями, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.1 КК України за кваліфікованими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При визначені покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного ним кримінального правопорушення, а також матеріали кримінального провадження щодо його особи.
ОСОБА_6 характеризується за місцем проживання задовільно, свою вину визнав та покаявся, на його утриманні знаходиться неповнолітній син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З урахування вищевикладеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді арешту.
Також, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. А саме, суд вважає, що з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 слід стягнути матеріальну шкоду в повному обсязі в розмірі 16 150 гривень та моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень, що на думку суду буде достатньою компенсацію її моральних переживань, покращення стану здоров`я та відновлення її порушеного укладу повсякденного життя.
Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого про те, що він вже відшкодував потерпілій ОСОБА_4 частину матеріальної шкоди у розмірі 150 гривень, посилаючись на копію квитанції банку, оскільки із наданої квитанції не видно, хто направив на ім`я ОСОБА_4 кошти і за що.
Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В
ОСОБА_6 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді арешту, строком на 6 (шість місяців).
Після набрання вироку законної сили, взяти ОСОБА_6 під варту і етапувати до місця відбування призначеного покарання.
Затримання та етапування ОСОБА_6 до місця відбування покарання доручити Суворовському РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання та доставки до місця відбування покарання.
Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 , державний індивідуальний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_4 , державний індивідуальний номер НОМЕР_3 , матеріальну шкоду у розмірі 16 150 гривень (шістнадцять тисяч сто п`ятдесят гривень) та моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень (десять тисяч гривень).
В задоволені решти позовних вимог відмовити.
Речові докази одну пару жіночих чобіт, розміром 38, які зберігаються у потерпілої згідно розписки, повернути ОСОБА_4 .
Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з момента проголошення.
Суддя: