Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 1-77/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2011 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Гезели Л.Р.

прокурора Ряднини В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка кримінальну справу відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки м. Полтава, вул. Сковороди 1/3 гуртожиток 4в кв.619, українки, громадянки України, не одруженої, ІНФОРМАЦІЯ_3, навчається на 2 курсі Полтавської державної аграрної академії, не депутата, раніше не судимої,

обвинуваченої в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

13.02.2011р. близько 01.30 год. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, маючи прямий умисел на крадіжку чужого майна, з корисливою метою, шляхом вільного доступу, з сумки ОСОБА_2, що знаходилася в приміщенні кафе-бару Вересеньпо вул. Остапенка, 1а в с. Селещина Машівського району Полтавської області, таємно викрала мобільний телефон Самсунг С-3510вартістю 632 грн., обладнаного сім-карткою МТС вартістю 10 грн., з грошовими коштами на рахунку в сумі 20 грн., картою памяті 2 Гб вартістю 80 грн. та сім-картою Ютел вартістю 50 грн., з грошовими коштами в сумі 10 грн. Вказаною крадіжкою потерпілій ОСОБА_2 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 802 грн.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 вину в предявленому обвинуваченні визнала частково і пояснила, що 12.02.2011р. разом зі своїми знайомими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийшли в кафе Вересень, де сіли за стіл до інших знайомих, а потім до них підсіла потерпіла. Під час відпочинку пили пиво, танцювали. Близько 01.30 год., коли всі танцювали, вона сіла за стіл і на полу помітила телефон Самсунгрожевий, і усвідомлюючи що він належить комусь із дівчат забрала його. Оскільки телефон був відключений вона намагалася його включити, але пароль не підходив, а тому в послідуючому перепрошилайого в м. Полтаві, де навчається. Про те, що телефон належить ОСОБА_2 дізналася через пару днів, але боялася повернути. Заперечує той факт, що телефон знаходився в сумці, в скоєному розкаюється.

Незважаючи на часткове визнання підсудною вини по предявленому обвинуваченню, суд вважає, що її винність повністю доведена зібраними в ході досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами:

заявою потерпілої ОСОБА_2 до органів міліції про те, що 13.02.2011р. в приміщенні кафе-бару Вересеньз її сумки було викрадено мобільний телефон Самсунг вартістю 769 грн. ( а.с. 4 ).

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала, що 12.02.2011р. вона разом з подругами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1 відпочивала в кафе Вересень. Близько 01.06 год. вона востаннє дивилася на годинник на телефоні та поклала його в кишеню до сумки, а вже о 2 год. виявила його відсутність. На телефон намагалася дзвонити, але не було звязку.

Згідно товарного чеку без дати та гарантійного талону на телефон від 18.05.2010р. вбачається, що стартовий пакет МТС коштує 10 грн., стартовий пакет Ютел 50 грн., флеш-карта 80 грн., вартість телефону 769 грн. ( а.с. 19, 22 ).

19.02.2011р. під час огляду приміщення кафе-бару Вересень встановлено місце викрадення телефону, яким є столик зліва від входу в приміщення ( а.с. 6-7 ).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_3, кожна окремо показали, що разом з подругами серед яких була і ОСОБА_1 відпочивали в кафе Вересень, де пізніше до них приєдналася ОСОБА_2. ОСОБА_5 зазначила, що бачила у потерпілої телефон, яка близько 00.00 год. подивилася на годинник та поклала його в сумку. Після закінчення дискотеки ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 прийшли додому до ОСОБА_5, і до останньої зателефонувала ОСОБА_2 та повідомила, що в неї зник телефон. Цю розмову чула також ОСОБА_1, вони цей інцидент обговорили, але та нічого не скалала.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, показали, що того дня з подругами відпочивали в кафе Вересень, де були ОСОБА_1 і ОСОБА_2. Їм відомо, що в останньої в користуванні дійсно був телефон Самсунгрожевого кольору, сенсорний, який як наступного дня дізналися, зник.

Свідок ОСОБА_8 показав, що одного дня він з потерпілою, яка є його цивільного дружиною, відпочивали в кафе Вересень, а коли зібралися йти додому зясували, що у неї зник телефон, після чого шукали, але не знайшли.

Згідно висновку про ринкову вартість телефону Самсунг С-3510 від 21.07.2011р. вбачається, що вона складає 632 грн. ( а.с. 44-47 ).

09.07.2011р. ОСОБА_1 у своїй явці з повинною повідомила органи міліції про викрадення мобільного телефону Самсунгпід час відпочинку в кафе Вересень13.02.2011р. ( а.с. 41 ).

Під час очної ставки між потерпілою та підозрюваною ОСОБА_1, остання не заперечувала факт крадіжки телефону лише заперечила той факт, що знала про те, що телефон належить саме потерпілій та факт обміну між нею файлами ( а.с. 55 ).

Даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд визнає доводи підсудної про те, що вона знайшла телефон саме на підлозі безпідставними, оскільки вони спростовуються показаннями самої потерпілої про те, що телефон вона клала в сумку після того як подивилася на годинник, а також свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7, які зазначили, що потерпіла дійсно після того як подивилася на годинник у телефоні, поклала останній у сумку, яку за залишила на столі під речами. Зазначене підтверджується і проведеною між потерпілою та підозрюваною очною ставкою в ході досудового слідства, під час якої ОСОБА_1 наряду з іншими запереченнями, показань потерпілої в тій частині, що телефон не міг знаходитися на підлозі, не заперечувала.

Крім цього, суд зазначає, що органом досудового слідства безпідставно було вмінено вартість телефону по його закупівельній ціні в розмірі 769 грн., оскільки під час його оцінки в ході слідства встановлена залишкова вартість, що складає 632 грн., яку суд вважає слід покласти в основу обвинувачення.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що винність підсудної у викраденні мобільного телефону саме з сумки потерпілої ОСОБА_2, яка знаходилася в приміщенні кафе-бару Вересень, цілком доведена, підтверджується зібраними у справі доказами, які узгоджуються між собою і не викликають будь-яких сумнівів, а тому дії підсудної ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ).

За місцем проживання в гуртожитку та по місцю навчання в Полтавській державній академії з 2009р. ОСОБА_1 характеризується позитивно ( а.с. 63-64 ), на обліку в Полтавській обласній психіатричній лікарні, психоневрологічному диспансері та наркологічному диспансері не перебуває ( а.с. 66-70 ), раніше не судима ( а.с. 71 ).

Обставинами, що помякшують покарання підсудної суд визнає те, що вона зявилася із зізнанням, щиро розкаялася, добровільно відшкодувала завдані збитки, має молодий вік та вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудної суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

При обранні покарання підсудній, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу підсудної, обставини, які помякшують та обтяжують її покарання, те що вона має молодий вік та вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставини справи та її відношення до вчиненого і приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням ОСОБА_1 для її виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України.

В ході досудового слідства потерпілою було предявлено позов про стягнення з підсудної матеріальної шкоди в розмірі 137 грн., яка була відшкодувала у звязку з чим потерпіла під час судового слідства від позову відмовилася. Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне прийняти відмову позивача від позову і в його задоволенні відмовити.

Вирішуючи долю речових доказів, суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи потерпілій ОСОБА_2 злочином була завдана шкода в розмірі 802 грн., з яких вартість телефону 632 грн. В ході досудового слідства підсудною було відшкодовано збитки в сумі 100 грн. 20.07.2011р. ( а.с. 26 ) та 1000 грн. 03.08.2011р. (а.с. 106 ). Таким чином, загальна сума відшкодування складає 1100 грн., що на 298 грн. перевищує завдану злочином матеріальну шкоду.

В судовому засіданні потерпіла зазначила, що 1000 грн. нею були отримані в рахунок відшкодування моральної шкоди. Натомість підсудна зазначила, що вказані кошти нею були передані на вимогу потерпілої, оскільки як та зазначила телефон був в неналежному вигляді, побитий та пошкрябаний, у звязку з чим потерпіла наполягала на купівлі аналогічного телефону. Але оскільки зазначеного телефону в продажу не було, він знятий з виробництва, то потерпіла сказала, щоб вона їй віддала 1000 грн., що і було зроблено. Такої розмови в засіданні не заперечила і потерпіла.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989р. Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна, при визначенні суми, що підлягає стягненню з засудженого або з цивільного відповідача, мають бути зараховані суми, добровільно передані цивільному позивачеві до постановлення вироку, а також вартість поверненого йому майна.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоду відшкодувати її в натурі, або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі.

Таким чином, оскільки потерпіла на свій розсуд скористалася правом на отримання коштів взамін викраденого у неї телефону, суд вважає за необхідне телефон передати підсудній.

Її доводи про те, що 1000 грн. нею було отримано як моральну шкоду суд визнає надуманими та безпідставним, оскільки про це свідчить розмова, яка відбувалася між нею та підсудною про купівлю телефону, а потім про повернення коштів, а також зміст розписки про отримання нею збитків завданих злочином, якими в розумінні ст. 22 ЦК України є саме матеріальні збитки. Посилання її про необізнаність при написанні розписки в якій вона не зазначила про отримання саме морального відшкодування, суд також визнає безпідставними, оскільки передача коштів та написання розписки відбувалися в присутності слідчого, який розслідував зазначену справу, та який є юридично обізнаною особою.

Таким чином, враховуючи те, що в ході досудового слідства потерпіла скористалася правом на свій розсуд отримати відшкодування завданих злочином збитків грошима, а ставлячи питання і про повернення їй телефону, вона фактично просить застосувати до підсудної подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення, що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України, а тому суд вважає, що речові докази: документи на телефон, гарантійний талон, які знаходяться у потерпілої та телефон Самсунг С-3510, який знаходиться в кімнаті речових доказів Машівського РВ УМВС слід передати підсудній ( а.с. 24, 48 ).

Судових витрат по справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 ( вісімсот пятдесят ) грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову і в його задоволенні відмовити.

Речові докази по справі: мобільний телефон Самсунг С-3510, документи на нього та гарантійний талон передати ОСОБА_1

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ( підпис )

Копія вірна:

Суддя Машівського районного суду С.В. Кравець