УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007 року апеляційний
суд Житомирської області в складі:

головуючого: Романова О.В.,

суддів: Зав'язуна
С.М. та Ляшука В.В.,

з участю

прокурора: Руденка В.І.,

представника потерпілого: ОСОБА_2

представника засудженого: ОСОБА_3.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.Житомирі кримінальну справу за апеляцією захисника
засудженого на вирок Бердичівського міськрайонного суду від 20 лютого 2007
року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

та мешканця АДРЕСА_1, раніше судимого
30.03.2005 року Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.2,
104, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення
волі з іспитовим строком 2 роки,

засуджено: за ч.1 ст.121 КК України до 6 років
позбавлення волі;

за ч.1 ст.296 КК України до 1 місяця арешту;

за ст.128 КК України, із застосуванням ст.69 КК України,
до громадських робіт

строком 120 годин.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим 6 років позбавлення волі.

Справа №10-365 Головуючий
у суді 1-ї інстанції Євстаф'єва Т.А.

Категорія ст.121
ч.1, 296 ч.1, 128 ч.1 КК України Суддя-доповідач Зав'язуй С.М.

2

Відповідно до ч.1
ст.71 КК України частково
приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно
визначено покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід
залишено без змін - тримання під вартою.

Стягнуто з
ОСОБА_1. на користь потерпілого ОСОБА_4 2000 грн. матеріальної шкоди.

Відповідно до
вироку суду першої інстанції ОСОБА_1. засуджено за вчинення злочинів при
наступних обставинах.

2004
року біля 23 год.
45 хвил. поблизу будинку №1 на площі Жовтневій м.Бердичева, ОСОБА_1, на
грунті раніше виниклих неприязних стосунків, умисно наніс ОСОБА_5 невстановленим
слідством ножем 4 удари в грудну клітину та плече. Внаслідок чого потерпілий
ОСОБА_5отримав тілесні ушкодження у вигляді
проникаючої колото-різаної рани грудної клітини ліворуч з пошкодженням лівої
легені, лівостороннього гемопневмотараксу, колото-різаної рани лівого
плечового суставу передньої
поверхні та двох непроникаючих колото-різаних ран грудної клітини ліворуч, які
згідно заключения судово-медичної
експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в
момент заподіяння.

2005
року біля 23 год. 30 хв. ОСОБА_1, з мотивів явної неповаги до
суспільства, знаходячись біля кафе «Молодіжне», що розташоване по вул.Леніна, 53 в М.Бердичеві, використовуючи
малозначний привід, пристав до ОСОБА_4 та грубо порушуючи громадський порядок,
виражаючи явну неповагу до суспільства, скоїв хуліганство, що
супроводжувалось особливою зухвалістю. А саме, наніс йому один удар кулаком в
область обличчя. Від даного удару потерпілий ОСОБА_4 впав на дерево, що росло
біля приміщення вищевказаного кафе та вдарився об нього головою, а після цього
впав на бетонну поверхню тротуару, об яку теж вдарився головою, від чого
втратив свідомість.

В ході
хуліганських дій потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді
підшкіряної гематоми тім'яної області голови зліва, перелому тім'яної кістки зліва з переходом на основу черепа, забою
головного мозку і субдуральної гематоми лівої півкулі головного мозку,
які згідно заключения судово-медичної
експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.

В апеляції
захисник засудженого просить вирок Бердичівського міськрайонного суду від 20
лютого 2007 року змінити, ОСОБА_1. за ч.1 ст.121 КК України засудити із
застосуванням ст.69 КК України та призначити
йому більш м'яке покарання. В обгрунтування апеляції посилається на те,
що на час вчинення вказаного злочину ОСОБА_1 був неповнолітньою особою, у
вчиненому щиро розкаявся, має на утриманні малолітню дитину.

3

Заслухавши
доповідь судді, пояснення представника засудженого -ОСОБА_3., яка апеляцію захисника підтримала, заперечення проти апеляції представника
потерпілого ОСОБА_2
міркування прокурора про відсутність підстав
для задоволення апеляції, обговоривши доводи апеляції, перевіривши матеріали
справи, апеляційний суд вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Вина ОСОБА_1. у вчиненні злочинів за обставин зазначених у вироку,
підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні
і належно оцінених судом. Діям засудженого дана правильна юридична
оцінка. Встановлені судом фактичні
обставини справи та кваліфікація дій засудженого не оспорюються.

Викладені в
апеляції захисника доводи про те, що засудженому за ч.1 ст.121 КК України призначено надто суворе покарання, не можна визнати обгрунтованими.

Вирішуючи це питання, суд виходив з вимог ст.65 КК України, ступеню тяжкості
вчиненого злочину, даних про особу засудженого та з урахуванням всіх обставин
справи.

Суд у вироку в
повній мірі урахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_1 щодо потерпілого
ОСОБА_5 злочину,
який є тяжким, особу засудженого, який
характеризується негативно, ніде не навчається та не працює, має на
утриманні малолітню дитину, обставини, що пом'якшують покарання - це вчинення
злочину неповнолітньою особою.

Ці ж обставини, судом першої інстанції були ураховані і при визначенні
ОСОБА_1 остаточного покарання на підставі ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України. При цьому, судом було
взято до уваги, що засуджений є раніше судимим, вчинив нові злочини під час
іспитового строку, обставиною, що обтяжує його покарання - є рецидив злочинів.

За наведених
обставин, апеляційний суд вважає, що призначені судом першої інстанції засудженому ОСОБА_1 вид і міра покарання є необхідними
й достатніми для його виправлення. Підстави для пом'якшення міри покарання, застосування ст.ст.69, 75 КК
України відсутні.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляцію
захисника засудженого залишити без задоволення, а вирок

Бердичівського
міськрайонного суду від 20 лютого 2007 року щодо

ОСОБА_1 - без зміни.