Дата документу Справа № 219/4471/2014-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/831/15
Єдиний унікальний № 219/4471/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 115 ч. 1 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, дистанційно в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001229, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок колегії суддів Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2015 року (згідно до виправлених у ньому ухвалою від 09.02.2015 року описок), яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 09.11.2012 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень, покарання не відбуте;
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і призначено покарання у виді 13 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України ухвалено покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, призначене за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09.11.2012 року, виконувати самостійно.

До набрання вироком законної сили вид запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 залишено у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з 24.05.2014 року.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 23 травня 2014 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого мешкання у зальній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , та розпиваючи спиртні напої разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих між ними особистих неприязних відносин, з причин того, що ОСОБА_9 виказав підозру щодо крадіжки ОСОБА_8 його мобільного телефону, а потім наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока останнього, образившись на дії ОСОБА_9 , з метою помсти, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на противоправне заподіяння смерті останньому, взяв в руки кухонний ніж та завдав ним 33 удари в область шиї, грудної клітини, правої та лівої руки потерпілого, причинивши останньому 27 колото-різаних поранень шиї, грудної клітини та кінцівок, що не мають ознак проникаючого характеру та мають ознаки легких тілесних пошкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, а також різане поранення передньої поверхні шиї з ушкодженням судин та проникаюче у порожнину глотки, 5 колото-різаних поранень грудної клітки (рани № 1, 2, 3, 10, 11), що мають проникливий характер з пошкодженням легенів, аорти, серця та лівого купола діафрагми які, як окремо взяті, так і у своєї сукупності мають ознаки тяжких тілесних пошкоджень та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_9 наступила 23 травня 2014 року на місці скоєння злочину за вищевказаною адресою, в результаті гострої кровотечі, обумовленої множинними колото - різаними пораненнями грудної клітки з ушкодженням легенів, передньої стінки лівого шлуночка серця, дуги аорти, лівого купола діафрагми.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 посилаючись на суворість призначеного покарання зазначає, що судом не були враховані обставини, що пом`якшують його покарання, а саме, що він вживав заходи щодо виклику та надання потерпілому медичної допомоги, перебуваючи у шоковому стані залишив місце злочину, але через невеликий проміжок часу, усвідомивши наслідки своїх дій повернувся та добровільно здався працівникам міліції, визнав вину у вчиненні злочину, своєю поведінкою сприяв швидкому розслідуванню кримінального провадження та його судовому розгляду, щиросердно розкаявся у вчиненому та вибачився перед родичами загиблого, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, до затримання неофіційно працював, тому просить врахувати вказані обставини та знизити строк покарання до мінімально можливого.
У запереченнях прокурор, який брав участь у провадженні, посилаючись на необґрунтованість доводів скарги обвинуваченого, просить вирок залишити без змін.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника та обвинуваченого, зокрема в останньому слові, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який вважав, що вирок суду необхідно залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, оскільки вирок суду в частині доведеності винуватості ОСОБА_8 в скоєнні інкримінованого злочину, а також кваліфікації його дій, не оскаржується, колегія суддів не досліджує і не перевіряє вирок в зазначеній частині.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції, зазначив у вироку про відсутність обставин, що помякшують покарання. Однак, як вбачається з обвинувального акту, в якому зазначено, що ОСОБА_8 вину визнав в повному обсязі і щиро покаявся, а тому щире каяття є обставиною, що відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання. Колегія суддів вважає, що хоча суд першої інстанції і оцінив позицію ОСОБА_8 як часткове визнання вини, але його показання повністю відтворюють фактичні обставини інкримінованого злочину та співпадають з формулюванням обвинувачення, що дає можливість суду апеляційної інстанції тлумачити їх як повне визнання вини і щире каяття. Колегія суддів також вважає, що ОСОБА_8 сприяв своїми діями розкриттю злочину, що також відносить до обставин що пом`якшують покарання, а тому приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги і пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання до 12 років позбавлення волі. Колегія суддів вважає таке покарання справедливим і достатнім для виправлення винуватого.
Керуючись ст. ст. 336, 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок колегії суддів Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання та знизити останньому міру покарання до 12 років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Зазначена ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4