АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №1-425/20/13 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 11кп/790/454/15 ОСОБА_1
Категорія: ст.ст.364 ч.3, 396 ч.1, 162 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015р. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

За участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 17.10.2014р.,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2013р.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сватово Луганської області, громадянин України, українець, одружений, маючий на утриманні неповнолітнього сина, з середньою спеціальною освітою, непрацюючий, проживаючий та зареєстрований АДРЕСА_1 , раніше несудимий,-

засуджений: за ст.364 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки,

- за ст.396 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суворим, остаточно призначено 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.03.2014р. подання начальника Сєвєроданецької кримінально-виконавчої інспекції від 04.03.2014р., задоволено.

ОСОБА_9 звільнений від відбування покарання за ст.364 ч.3 КК України за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2013р. у вигляді позбавлення волі строком на 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки.

Встановлено вважати ОСОБА_9 засудженим вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2013р. за ст.396 ч.1 КК України до позбавлення волі на 2 роки 6 місяців. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30.05.2014р. подання Сєвєродонецького міського відділу Кримінально-виконавчої інспекції Управління пенітенціарної служби України в Луганській області про застосування Закону України «Про амністію у 2014р.» та звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_9 задоволено.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014р.» ОСОБА_9 звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2013р.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Рубіжне Луганської області, громадянин України, неодружений, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей, з середньою спеціальною освітою, непрацюючий, проживаючий та зареєстрований АДРЕСА_2 , раніше несудимий,-

засуджений: за ст.364 КК України до5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки,

- за ст.396 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

- за ст.162 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суворим, остаточно призначено 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 05.06.2014р. подання старшого інспектора Троїцького міжрайонного відділу кримінально виконавчої інспекції управління ДПтС в Луганській області про приведення у відповідність з діючим законодавством вироку Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2013р., задоволено.

На підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень ст.19 Конвенції ООН проти корупції №746-УІ та ст. 74 КК України» ОСОБА_7 звільнений від основного та додаткового покарання, призначеного вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2013р., за ст.364 ч.3 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки.
Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 26.06.2014р. подання старшого інспектора Троїцького міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Луганській про застосування Закону України «Про амністію у 2014р.» відносно ОСОБА_7 задоволено.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014р.» ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2013р.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Лісічанськ Луганської області, українець, громадянин України, одружений, маючий на утримані неповнолітню дочку, з вищою освітою, інженер-механік, непрацюючий, зареєстрований АДРЕСА_3 , проживаючий, АДРЕСА_4 , раніше несудимий,-

Засуджений: за ст.364 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки,

- за ст.396 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

- за ст.162 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 05.06.2014р. подання старшого інспектора Троїцького міжрайонного відділу кримінально- виконавчої інспекції управління ДПтС в Луганській області про приведення у відповідність з діючим законодавством вироку Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2013р., задоволено.

На підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень ст.19 Конвенції ООН проти корупції №746-УІ та ст. 74 КК України» звільнено ОСОБА_8 від основного та додаткового покарання, призначеного вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2013р., за ст.364 ч.3 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки.
Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 26.06.2014р. подання старшого інспектора Троїцького міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Луганській про застосування Закону України «Про амністію у 2014р.» відносно ОСОБА_8 задоволено.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014р.» ОСОБА_10 звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2013р.

06.10.2014р. засудженим ОСОБА_7 було подана заява про роз`яснення судового рішення №31816957 від 11.06.2013р., в частині відшкодування моральної шкоди.

06.10.2014р. засудженим ОСОБА_8 було подана заява про роз`яснення судового рішення №31816957 від 11.06.2013р., в частині відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 17.10.2014р. встановлено, що вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2013р., в частині стягнення з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 моральної шкоди в розмірі 7.000грн. підлягає виконанню.

Суд першої інстанції, вивчивши заяви ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , заслухавши думку прокурора, прийшов до наступного.

Підставою звільнення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від покарання, призначеного за вироком Рубіжанського міського суду від 11 червня 2013р. за ст.364 ч.3 КК України у вигляді 5 років позбавлена волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки, як вказано в ухвалі Сватівського районного суду від 05.06.2014р. є Закон України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального Кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень ст.19 Конвенції ООН проти корупції №746-УІ та ст. 74 КК України»
Стаття 74 КК України передбачає, що особа, засуджена за діяння, покарання за яке законом усунено, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
В ухвалі Сватівського районного суду від 05.06. 2014р. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 звільнено від основного та додаткового покарання за ст.364 ч.3 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки. Ухвала Сватівського районного суду від 05.06.2014р. не передбачає звільнення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від сплати моральної шкоди на користь ОСОБА_12 .
Ухвалою Сватівського районного суду від 26.06.2014р. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на підставі п.«в» ст.1 Закону України «ІІро амністію у 2014р.» звільнено від відбування покарання за ст.396 ч.1, ст.162 ч.2 КК України, призначеного за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2013р., тобто від кримінальної відповідальності.
Питання про стягнення моральної шкоди вирішується судом в порядку цивільного судочинства і при застосуванні до осіб амністії не позбавляє їх від обов`язків відшкодування шкоди. Таким чином, вирок Рубіжанського суду Луганської області від 11 червня 2013р. в частині стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_12 в розмірі 7.000грн. підлягає виконанню.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 та ОСОБА_10 просять ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з незаконністю та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Вони ж, вказали, що вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2013р. було постановлено стягнути з них на користь потерпілої ОСОБА_12 моральну шкоду по 7.000грн. з кожного.
Однак, ухвалюючи вирок, в частині вирішення цивільного позову, суд першої інстанції не вказав жодної норми матеріального права, які б визначали підстави відшкодування моральної шкоди потерпілою, хоча протиправних дій по відношенню до потерпілою та по відношенню до членів її сім`ї ОСОБА_7 , ОСОБА_10 не вчиняли, що підтверджується матеріалами справи та вироком. Судом вказано лише загальну норму ст.23 ЦК України, яка не визначає жодної підстави відшкодування моральної шкоди, а лише має визначення моральної шкоди.
Таким чином, на думку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 рішення, щодо відшкодування моральної шкоди, у вироку від 11.06.2013р. №31816957 незрозуміле. Оскільки, не містить мотивування, передбаченого діючим законодавством та не відповідає принципу законності у кримінальному процесі.
Суд також ухилився від роз`яснення свого рішення, що є незаконним, так як, порушує право, надане ст.380 КПК України щодо звернення для роз`яснення рішення. Судом помилково визначено суть заяви та вирішено відповісти чи підлягає вирок в частині стягнення шкоди виконанню чи ні про що питання взагалі не ставилося.
Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який просив судове рішення оставити без змін; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 ч.1 КПК України, колегія суддів переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно ст.380 ч.1 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.
Суд першої інстанції згідно ст.380 ч.1 КПК України розглянув заяву ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та не змінюючи змісту вироку Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2013р. роз`яснив, що вирок цього суду від 11.06.2013р., в частині стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_12 в розмірі 7.000грн. підлягає виконанню.
Також, як вбачається з вироку Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2013р. суд в повній мірі врахував всі обставини та вмотивовано постановив стягнути з ОСОБА_13 і ОСОБА_8 моральну шкоду на користь ОСОБА_12 в розмірі 7.000 грн.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 05.06.2014р. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 звільнено від основного та додаткового покарання за ст.364 ч.3 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки. Ухвала Сватівського районного суду від 05.06.2014р. не передбачає звільнення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від сплати моральної шкоди на користь ОСОБА_12 .
Суд також вказав, що ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 26.06.2014р. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на підставі п.«в» ст.1 Закону України «ІІро амністію у 2014р.» звільнено від відбування покарання за ст.396 ч.1, ст.162 ч.2 КК України, призначеного за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2013р. Слід, мова йде лише про звільнення осіб від кримінальної відповідальності.
Таким чином, суд вірно прийшов до висновку, що питання про стягнення моральної шкоди вирішується судом, в порядку цивільного судочинства. Але, застосування до осіб амністії не позбавляє їх від обов`язків відшкодування шкоди. Тобто, вирок Рубіжанського суду Луганської області від 11.06.2013р., в частині стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_12 в розмірі 7.000грн. підлягає виконанню.
Колегія суддів, з урахуванням викладеного, прийшла до висновку, що ніяких порушень вимог кримінального процесуального закону, яки б тягли за собою зміну або скасування судового рішення, не вбачається, а тому апеляційну скаргу засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 ч.2, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:.

Апеляційну скаргу засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 17.10.2014р. про роз`яснення вироку Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2013р. за обвинуваченням ОСОБА_9 1980 року народження, ОСОБА_7 1971 року народження та ОСОБА_8 1984 року народження у скоєні злочинів, передбачених ст.ст.364 ч.3, 396 ч.1, 126 КК України, залишити - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена сторонами кримінального провадження в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий

Судді: