Справа№1-50/2007р Копія
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2007 року. Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого -
судді Шаповал З.О.

при секретарі - Скорій Л.О.

з участю прокурора - Афоніна М.О.,
представника потерпілого-адвоката ОСОБА_1 розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Щорсі справу по обвинуваченню ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця та мешканця с Є.Рудня Щорського району
Чернігівської області, українця, громадянина України, одруженого,
освіта повна загальна середня, військовозобов"язаного, працюючого трактористом ВАТ „Щорська
сількосптехніка" раніше несудимого, -

заст.122ч.1,286ч.1ККУ
країни ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2007 року близько 18 години, ОСОБА_2 знаходячись в стані
алкогольного сп"яніння прийшов до будинку
ОСОБА_3, розташованого в АДРЕСА_1, де в той час перебувала його дружина
ОСОБА_4, вчинив сварку з потерпілим після чого завдав йому удар кулаком в обличчя, від чого останній впав, а підсудний
декілька разів ногою вдарив його в ділянку тулубу. В
результаті чого завдав ОСОБА_3тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров"я.

23 лютого 2007 року, близько 19 години ОСОБА_2, керуючи автомобілем ЗАЗ-968
НОМЕР_1 в стані алкогольного
сп"яніння, рухався по вАДРЕСА_2в порушення п.12.1,12.2,12.3,11.2, не забезпечивши безпеки руху і не впоравшись з
керуванням автомобілем, виїхав на
смугу зустрічного руху, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 В результаті ДТП потерпілий отримав тілесні ушкодження, що відносяться до
категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу
здоров"я.

Допитаний в якості обвинуваченого на досудовому слідстві та в судовому
засіданні підсудний свою вину визнав повністю
та пояснив, що 23.02.2007 року він перебував в стані алкогольного сп"яніння. Йому стало відомо, що його дружина ОСОБА_4
знаходиться в його знайомого ОСОБА_3. Близько 19 години
вирішив заїхати та забрати дружину додому. Коли він зайшов до помешкання ОСОБА_3, побачив її в компанії з чоловіками, став
кричати, щоб дружина збиралась додому. Дружина не
хотіла йти, тому між ними виникла сварка, він вдарив її, а за неї заступився ОСОБА_3, тоді підсудний вдарив його кулаком в
обличчя, від чого потерпілий впав на підлогу і
підсудний вдарив ще його по тулубу, після чого забрав дружину і поїхали додому в с.Є.Рудня автомобілем. Скло в автомобілі
весь час замерзало, він протирав його ганчіркою і йому було погано
видно дорогу. Проїжджаючи по вул. Партизанській десь біля 19 години він відчув удар в переднє ліве крило і вирішив, що зачепив сніг,
що на узбіччі, оскільки він нікого не бачив на дорозі. Не зупиняючись поїхав
додому, а вже наступного дня від працівників міліції стало відомо, що він
зачепив ОСОБА_5 і той отримав тілесні ушкодження.

Цивільний позов про стягнення моральної шкоди визнає в розмірі 2500 грн,
матеріальну шкоду відшкодував повністю.

Окрім повного
визнання своєї вини підсудним його вина в скоєнні злочинів підтверджується
слідуючими доказами.

2

Потерпілий ОСОБА_3пояснив, що 23 лютого у вечірній час до нього додому
прийшла дружина підсудного. В цей час він з
друзями святкував свято і вона приєдналась до їхньої компанії, після чого пішла та прилегла на диван. Десь близько 19 години до
нього прийшов підсудний і почав силою забирати
дружину додому та вдарив її. Потерпілий почав заступатися за ОСОБА_4, але ОСОБА_2 вдарив його кулаком в обличчя, а коли той впав,
вдарив декілька разів по тулубу. В результаті побоїв, у
нього було переломане ребро, але він не має до ОСОБА_2а претензій і просить його не карати, оскільки вони родичі і він все йому
вибачає.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 23.02.2007 року близько 19 години зі своїм
товаришем ОСОБА_6 йшли до магазину „Наталі" по вул Партизанській. Вони
йшли по краю проїжджої частини незаважаючи руху транспорту.
Назустріч їм по своїй правій стороні рухався легковий автомобіль марки „Запорожець", який раптово звернув на ліву зустрічну
смугу, він встиг відскочити, а ОСОБА_5 зачепило лівим
переднім крилом, від чого він отримав тілесні ушкодження. Машина не
зупиняючись поїхала в своєму напрямку.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що 23.02.2007 року вона прийшла в гості до
ОСОБА_3, де святкували свято. Десь вже ввечері
приїхав її чоловік та почав забирати додому, але вона не хотіла їхати разом з ним. У зв"язку з чим між ними виникла сварка і
ОСОБА_2 вдарив її по обличчю. За неї заступився ОСОБА_3,
тоді підсудний вдарив його. Після чого вона поїхала з ОСОБА_2ом додому. Вона
сиділа на задньому сидінні та плакала, тому не бачила, що діється на дорозі і не відчула ніякого поштовху, а вранці від
працівників міліції стало відомо, що ввечері, цього ж, 23 лютого ОСОБА_2
збив ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дав аналогічні покази потерпілому
ОСОБА_5. Вина підсудного в скоєнні злочинів
підтверджується протоколом огляду місця події (а.с.3) та схемою до протоколу огляду місця події (а.с.4), якими
зафіксовано факт ДТП поАДРЕСА_2, протоколом
огляду і перевірки технічного стану транспортного засобу ( а.с. 6-10), з якого видно, що на автомобілі маються
механічні пошкодження, висновком судово-медичної
експертизи (а.с.20-21, 62-64), з якого встановлено, що ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а вина підсудного
в скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.І КК України
підтверджується визнанням ним своєї вини, показами потерпілого та висновком судово-медичної експертизи з якої встановлено,
що у ОСОБА_3мались тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Таким чином, підсудний ОСОБА_2 скоїв злочин, передбачений ст.122 ч.1 КК
України, який виразився в заподіянні умисного
середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому, за ознакою тривалого розладу здоров"я і за ст.286 ч.1 КК України, як
порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка
керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження і його дії як
такі, що не були об"єднані єдиним злочинним
наміром і мають розрив у часі, місці та об"єкті злочинних посягань,
були скоєні одноосібно.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного не
встановлено. Із обвинувачення слід виключити обтяжуючу обставину- скоєння
злочину в стані алкогольного сп"яніння,
оскільки ця обставина являється однією із складової об"єктивної сторони
злочину.

Обставинами, що пом"якшують покарання підсудного є визнання своєї вини
та щире каяття.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки вчиненого ним злочину,
конкретні обставини їх вчинення, особу підсудного, який раніше не засуджувався, не притягувався до адміністративної
відповідальності, виключно позитивно характеризується за
місцем проживання та роботи, має на утримання неповнолітню дитину, має постійне
місце роботи, являється єдиним годувальником в сім"ї, відшкодування
потерпілому матеріальних, відсутність обтяжуючих обставин та наявність
декількох обставин, що пом'якшують покарання та суттєво
знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що підсудному слід
визначили покарання в межах санкції ст. 286 ч.1 та ст.122
ч.1 КК України КК України у виді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки та

3

покладенням на нього ряду обов'язків на час іспитового строку. За таких обставин запобіжний захід
підсудному слід залишити підписку про невиїзд.

По справі потерпілим ОСОБА_5заявлений цивільний позов про стягнення з
підсудного 5 000 тис. грн.

В судовому
засіданні потерпілий підтримав позов і пояснив, що в зв"язку з перебуванням його на лікуванні він був відірваний
від звичайних умов життя. Не відвідував заняття у Щорському професійно-технічному ліцеї з 23.02. по 30.04.2007
рік, у зв"язку з чим пропустив
багато занять, тому, скоріше всього не буде допущений до іспитів і його не переведуть на наступний курс навчання, окрім цього
не виключено, що його восени не зможуть забрати до армії. В результаті завданої травми у нього до цього часу не
перастала боліти рука, оскільки перелом мав місце в трьох місцях, болить
голова.

Підсудний позов визнав частково в
сумі 2500 грн.

Вина підсудного у вчиненні злочину доведена. В судовому засіданні
встановлено, що потерпілому завдано душевні страждання, яких він зазнав у
зв"язку із заподіяною травмою, що підтверджується матеріалами кримінальної
справи, поясненнями потерпілого. Цим самим встановлено, що внаслідок
протиправних дій підсудного була завдана шкода потерпілій, між протиправними діями та заподіяною шкодою є причинний
зв"язок та вина підсудного.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31 березня 1995
року №4 під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або
інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір
відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу
страждань (душевних, фізичних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин, а саме те, що потерпілий не надав доказів, що
він не буде переведений на наступний курс
навчання та не буде призваний до лав Збройних сил України.

Дослідивши ці обставини суд вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню
частково.

По справі прокурором заявлений цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування осіб, які потерпіли від злочину, в
матеріалах справи є документи лікувального закладу про причини і
термін перебування потерпілих на стаціонарному лікуванні, які підлягають задоволенню. Відповідно до роз"яснення Постанови
Пленуму Верховного суду України від 7.07.1995 року № 11 п.3
витрачені кошти зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони
здоров"я. Таким чином з підсудного підлягає стягненню на
користь районного бюджету в Щорському районі за лікування
потерпілого 633 грн.51 коп.

Речові
докази: автомобіль ЗАЗ- НОМЕР_1, що
знаходиться в Щорському РВУМВС - повернути ОСОБА_2

КЕРУЮЧИСЬ ст. ст. 323-324 КПК
України, суд-

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним за ст. 122 ч.1 КК України, 286 ч.1 КК
України і призначити йому покарання:

· за ст. 122 ч.1 КК України - 3(три) роки обмеження волі;

· за ст. 286 ч. 1 КК України- 1(один) рік обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів
шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим до
відбування засудженому ОСОБА_2 призначити 3 (три) роки обмеження волі, без позбавлення права керування транспортними
засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого
ОСОБА_2від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк
- 2 (два) роки.

4

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на
засудженого ОСОБА_2на час іспитового строку такі обов"язки:

·
не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої
системи,

·
повідомляти ці органи про зміну
місця проживання та роботи,

·
періодично з"являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 завданої злочином
3 (три) тисячі моральної шкоди та в повернення судових витрат за надання
йому юридичної допомоги 350 грн.

Цивільний позов прокурора Щорського
району задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь районного бюджету в Щорському районі
за лікування потерпілого 633 грн.51 коп.

Речові
докази: автомобіль ЗАЗ- НОМЕР_1, що
знаходиться в Щорському РВУМВС- повернути ОСОБА_2

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишити попередній - підписку про
невиїзд.

На вирок може бути подано апеляцію через Щорський районний суд до
апеляційного суду Чернігівської області протягом
15 діб з моменту проголошення вироку.