АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/172/14 Справа № 403/7308/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року м. Дніпропетровськ

27 травня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9

адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

засуджених ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальну справу за апеляціями прокурора, що приймав участь при розгляді справи в суді першої інстанції, засудженого ОСОБА_13 та в його інтересах адвоката ОСОБА_14 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, від 07.06.2013р.

Цим вироком

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, раніше не судимий,

засуджений:

за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2-х років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5-ти років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, в силу ст. 89 КК України не судимий,

засуджений:

за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2-х років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5-ти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна;

за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 11 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 11-ти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

Стягнуто з ОСОБА_15 і ОСОБА_13 солідарно, на користь потерпілого ОСОБА_16 спричинену матеріальну шкоду у сумі 11762,51 грн.

Стягнуто з ОСОБА_15 на користь потерпілого ОСОБА_17 спричинену матеріальну шкоду у сумі 1700 грн., на користь потерпілого ОСОБА_18 спричинену матеріальну шкоду у сумі 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_7 спричинену матеріальну шкоду у сумі 3408,93 грн., спричинену моральну шкоду у сумі 100000 грн.; на користь ОСОБА_8 1/3 частину мінімальної заробітної плати щомісяця до 06.09.2025р.; 1/3 частину мінімальної заробітної плати щомісяця на утримання сина ОСОБА_19 до 06.09.2029р. а також спричинену моральну шкоду у сумі 200000 грн.

Питання щодо речових доказів вирішено судом відповідно до вимог закону.

Згідно вироку суду, неповнолітній ОСОБА_15 , в період часу з 23.00 годин 07.01.2012 року до 06.00 годин 08.01.2012 року, перебуваючи поблизу автомобіля «Опель Аскона » д / н / НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_17 , припаркованого біля будинку АДРЕСА_1 , відкрив замок на водійських дверях вищевказаного автомобіля, звідки таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_17 , на загальну суму 1900 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_15 , 09.01.2012 року в період часу з 18.00 годин до 23.00 годин, перебуваючи поблизу автомобіля ВАЗ 2105 д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_18 , припаркованого біля перехрестя вул. Казакевича та вул. Ю. Ленінців в м. Дніпропетровську, шляхом пошкодження замка на водійських дверях, проник в салон автомобіля і, здійснюючи злочин повторно, таємно викрав чуже майно та грошові кошти у розмірі 500 грн., що належать ОСОБА_18 на загальну суму 1000 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_15 , реалізуючи умови попередньої злочинної змови, 10.01.2012р., в період часу з 22 год 00 хв. 10.01.2012 року до 01.10 годин 11.01.2012 р., спільно з співучасником злочину ОСОБА_13 , прибули до залишеного без нагляду автомобілю ВАЗ 2103 державний номер НОМЕР_3 вартістю 10662,51 гривень, що належить ОСОБА_20 , припаркованого поблизу будинку № 4 по вул. Казакевича в м. Дніпропетровську і, шляхом пошкодження замка на водійських дверях проник в салон даного автомобіля, а співучасник злочину ОСОБА_13 в зазначений час, перебуваючи в безпосередній близькості від місця скоєння злочину, стежив за навколишнім оточенням, щоб у разі появи громадян чи працівників міліції, попередити ОСОБА_15 про небезпеку і тим самим перешкодити їх затримання. Після чого, ОСОБА_12 , з ОСОБА_13 , спільно відкотили вказаний автомобіль за ріг будинку № 4 по вул. Казакевича в м. Дніпропетровську, де ОСОБА_15 , шляхом замикання проводів запустив двигун автомобіля, і керуючи вищевказаним автомобілем, спільно з ОСОБА_13 , зник з місця скоєння злочину і доставив вказаний автомобіль в район очисних споруд по вул. Пресова в м. Дніпропетровську, де підпалили салон вищевказаного автомобіля, завдавши збитків потерпілому ОСОБА_20 на суму 10662,51 гривень.

Крім того, ОСОБА_15 , 11.01.2012 року приблизно о 01.00 годині, діючи узгоджено в групі з співучасником злочину ОСОБА_13 скориставшись тим, що раніше викрадений ними автомобіль знаходиться в їх розпорядженні, перебуваючи в районі очисних споруд по вул. Пресова в м. Дніпропетровську, шляхом вільного доступу, з салону автомобіля ВАЗ 2103 державний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_21 , здійснюючи злочин повторно, таємно викрали майно, що належить ОСОБА_16 , на загальну суму 1950 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_12 , реалізуючи умови злочинної змови, спільно зі співучасником злочину ОСОБА_13 , в період часу з 20 години 00 хв. 12.01.2012 року до 03 години 00 хв. 13.01.2012 року, здійснюючи злочин повторно, прибули до залишеного без нагляду автомобілю «Опель- Кадет» державний номер НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_22 , припаркованого біля будинку № 24 по вул. Ю. Ленінців в м. Дніпропетровську і, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_15 , шляхом пошкодження замка на водійських дверях, проник в салон даного автомобіля, а потім, відкривши капот автомобіля, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_22 на суму 500 гривень, а співучасник злочину ОСОБА_13 , в зазначений час, перебуваючи в безпосередній близькості від місця скоєння злочину, стежив за навколишнім оточенням.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_15 реалізуючи умови злочинної змови, спільно зі співучасником злочину ОСОБА_13 здійснюючи злочин повторно, в період часу з 20.00 години 12.01.2012 року до 03.00 години 13.01.2012 року, прибули до залишеного без нагляду автомобіля М412ИЕ державний номер НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_23 , припаркованого біля будинку АДРЕСА_2 , де, шляхом пошкодження замка на водійських дверях проник в салон даного автомобіля, а потім, відкривши капот автомобіля, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_23 , на суму 600 гривень, а співучасник злочину ОСОБА_13 , в зазначений час, перебуваючи в безпосередній близькості від місця скоєння злочину, стежив за навколишнім оточенням.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_15 , реалізуючи умови злочинної змови, спільно зі співучасником злочину ОСОБА_13 вступив в попередню змову з ОСОБА_13 , в період часу з 20.00 години 12.01.2012 року до 03.00 години 13.01.2012 року, здійснюючи злочин повторно, прибули до залишеного без нагляду автомобілю ВАЗ 21011 державний номер НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_24 , припаркованого біля будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_15 , шляхом пошкодження замка на водійських дверях, проник в салон даного автомобіля, а потім, відкривши капот автомобіля, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_24 , на суму 500 гривень, а співучасник злочину ОСОБА_13 , в зазначений час, перебуваючи в безпосередній близькості від місця скоєння злочину, стежив за навколишнім оточенням.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_13 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, 12.01.2012 року в період часу з 23.29 годин до 23.35 годин, перебуваючи біля трансформаторної будки у дворі будинку АДРЕСА_4 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, реалізуючи раптово виник умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, навмисно завдав три удари в область тіла потерпілому ОСОБА_25 , невстановленими предметами що були при ньому, які мають колючо- ріжучі властивості, заподіявши тілесні ушкодження, які в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, від яких потерпілий ОСОБА_25 помер на місці скоєння злочину.

В апеляціях:
- прокурор не оспорює доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_13 і ОСОБА_15 , але вважає, що вирок суду є незаконним, оскільки призначене покарання не відповідає тяжкості скоєного злочину та особистості засуджених.

Просить вирок суду скасувати, постановити свій вирок відносно засуджених:

- ОСОБА_13 , та визнати його винним у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 115 КК України призначивши йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді 4-х років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України, у вигляді 6-ти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна;

за ч. 1 ст. 115 КК України, до 12 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді 14-ти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

- ОСОБА_15 , та визнати його винним у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України призначивши йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4-х років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 6-ти років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_15 покарання у виді 6-ти років позбавлення волі.

- в доповненні до апеляції прокурор просить залишити вирок відносно ОСОБА_15 без змін та звільнити його від покарання у виді позбавлення волі, застосувавши до нього ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» у зв`язку з тим, що на день набрання чинності вказаного Закону він відбув не менше однієї чверті призначеного судом основного покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2014 року.

- засуджений ОСОБА_13 вважає, що вирок суду підлягає скасуванню із-за істотного порушення норм кримінально-процесуального закону та неправильного застосування кримінального закону.

Просить скасувати вирок суду а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі суду.

- адвокат ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_13 вважає, що при постановленні вироку суд необ`єктивно і несправедливо вирішив питання щодо призначення ОСОБА_13 покарання за вчинені злочини, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України. Не дослідивши належним чином дані, які характеризують його особистість, суд призначив покарання, пов`язане з позбавленням волі, що не відповідає обставинам вчиненого діяння і його особистості. Крім того, зазначає, що ОСОБА_13 постійно звертав увагу суду на те, що він не скоював злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та був змушений взяти вину на себе, оскільки робітниками міліції до нього застосовувались міри фізичного впливу.

Просить вирок суду скасувати, а кримінальну справу повернути прокурору для проведення додаткового розслідування.

В доповненні до апеляції засуджений ОСОБА_13 вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з односторонністю та неповнотою дізнання, досудового та судового слідства, невідповідністю вироку суду фактичним обставинам справи та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Просить вирок суду скасувати а кримінальну справу направити прокурору для проведення додаткового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав доповнення до апеляції та просив вирок відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_26 залишити без зміни та звільнити ОСОБА_15 від покарання у виді позбавлення волі, застосувавши до нього ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» у зв`язку з тим, що на день набрання чинності вказаного Закону він відбув не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2013 року, пояснення потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представника ОСОБА_9 , які просили вирок відносно ОСОБА_13 залишити без змін, пояснення засудженого ОСОБА_15 , та в його інтересах захисника ОСОБА_11 , які просили звільнити ОСОБА_15 від покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році», засудженого ОСОБА_13 та в його інтересах захисника ОСОБА_14 , які підтримали свої апеляції про скасування вироку та направлення справи на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи, вивчивши та проаналізувавши доводи, що містяться в апеляціях, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляції засудженого ОСОБА_13 та в його інтересах захисника ОСОБА_11 залишенню без задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого засудженим злочину.

Висновки суду ґрунтуються на доказах, детально викладених у вироку.

Доводи апеляції про те, що судом допущено однобічність та неповноту судового слідства, суттєві порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, безпідставні.

Так, як видно із матеріалів справи, судом детально перевірено доводи засудженого ОСОБА_13 про його невинуватість у скоєному злочині, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Як вірно вказав суд, його вказана версія спростовується показами ОСОБА_15 , даними в ході досудового слідства та початкового судового засідання про те, що він бачив, як ОСОБА_13 наніс ОСОБА_25 удар відкруткою в живіт збоку, після чого потерпілий упав на землю і звав на допомогу, а він втік а потім, розуміючи, що ОСОБА_13 зарізав ОСОБА_25 , ні про що його не запитував, так як боявся, що ОСОБА_13 заріже і його.

Крім того, ці покази не протирічать і іншим, зібраним по справі доказам.

Згідно висновку судово - генетичної експертизи, на металічній частині відкрутки, вилученої у ОСОБА_13 , встановлені сліди крові При цьому встановлено спів падіння генотипа крові с генотипом крові потерпілого ОСОБА_25 з достовірністю не менш 99,999944%, що підтверджує покази ОСОБА_15 про початок конфлікту і про те, що перший удар ОСОБА_13 наніс потерпілому відкруткою.

Згідно висновку імунологічної експертизи, на ватному тампоні змиву з лівої руки, вилученого у ОСОБА_13 , виявлено наявність крові людини, яка не виключає можливість походження даного сліду за рахунок крові потерпілого ОСОБА_25 . Присутність в даному сліді крові ОСОБА_13 і ОСОБА_26 можливі тільки в якості суміші.

Так, згідно показів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_27 , при огляді сумочки, яка зникла у потерпілого, в ході розмови ОСОБА_27 з ОСОБА_15 , останній відповів ОСОБА_27 на її питання із-за чого вони убили ОСОБА_25 , що його старший товариш підійшов до потерпілого і попросив запалити, той відповів, що в нього немає. Відповідь його товариша не сподобалась його товаришу і у них виникла бійка, в ході якої ОСОБА_13 і ударив чоловіка, і виходячи з його відповіді було ясно, що він не заперечує того факту, що це його товариш убив ОСОБА_25 .

Судом перевірено доводи апеляцій засудженого ОСОБА_13 та його захисника ОСОБА_10 про те, що тілесні ушкодження, які були виявлені у потерпілого спричинені двома різними предметами, а невстановлений предмет, яким були спричинені тілесні ушкодження, в результаті яких настала смерть потерпілого, не виявлений.

При цьому суд встановив, що другі особи, крім ОСОБА_13 , не могли бути причетні до вбивства потерпілого. ОСОБА_28 бачив, як ОСОБА_29 наніс першим удар відкруткою в область живота збоку, злякався і втік. Його покази про локалізацію тілесних ушкоджень об`єктивно підтверджуються висновком СМЕ. На місці злочину залишився ОСОБА_29 , який через декілька хвилин догнав ОСОБА_26 і повідомив йому про необхідність терміново втекти. ОСОБА_28 зразу ж зрозумів, що ОСОБА_13 вбив чоловіка, але, побоюючись його, він не став розпитувати про дрібниці. Вбивство, як вірно вказав суд, скоєно в нічний час, в безлюдному місці, відкрутка зі слідами крові потерпілого, виявлена у ОСОБА_29 , він залишався на місці скоєння злочину один, на місці злочину колюче-ріжущих предметів не виявлено. А тому суд обґрунтовано прийшов до висновку,що ОСОБА_29 позбавився знаряддя вбивства після його скоєння і до затримання.

Більш того, в ході досудового слідства сам засуджений не заперечував в присутності захисника своєї причетності до вбивства ОСОБА_25 .

Судом перевірено доводи апеляції про застосування до ОСОБА_29 недозволених методів ведення слідства та обґрунтовано визнано як такі, що не підтвердились у ході службової перевірки.

Крім того, як вірно вказав суд, ОСОБА_28 як на початку досудового слідства, так і в суді показував, що в ході досудового слідства ніяких тілесних ушкоджень він на ОСОБА_13 не бачив, также і на нього в ході досудового слідства зі сторони ВВС ніхто ніякого тиску не чинив і не загрожував йому, не примушував давати покази, які викривають ОСОБА_13 .

Суд критично віднісся до змінених в судовому засіданні показам ОСОБА_28 про те, що його примусили визнати в скоєнні вбивства шляхом фізичного насильства, так як зі слів ОСОБА_28 в Бабушкінському РВ він бачив сидячого на табуретці ОСОБА_13 і все його тіло було в синяках та ссадинах, а на обличчі нічого не було. В той час, як сам ОСОБА_13 говорив про те, що він ніколи не сидів роздягнутий і били його тільки в обличчя.

Показами понятого ОСОБА_30 спростовується версія ОСОБА_29 про те,що відкрутку, яку в нього вилучили співробітники міліції, вони самі і могли вимазати кров`ю, при цьому ОСОБА_30 пояснив,що відкрутку співробітники міліції вилучили у ОСОБА_13 в його присутності та присутності іншого понятого. При них відкрутку опечатали та він і другий понятий поставили свої підписи на упаковці з відкруткою.

Його вина у скоєному злочині підтверджується також показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 .

Також вина ОСОБА_29 підтверджується дослідженими в судовому засіданні:

протоколом огляду та вилучення від 13.01.2012 року піднігтьового вмісту, змиву з рук, мікрооб`єктів з долонь рук неповнолітнього ОСОБА_15 (т.1а.с.28);

протоколом огляду та вилучення від 13.01.2012 року піднігтьового вмісту, змиву з рук, мікрооб`єктів з долонь рук ОСОБА_13 (т.1а.с.30);

протоколом огляду та вилучення від 13.01.2012 року у ОСОБА_13 відкрутки, його речей(куртки джинсів, светра, обуві(т.1а.с.43)

протоколом огляду та вилучення речей, які належать ОСОБА_25 (т.2а.с.93)

протоколом перегляду інформації, яка була в мобільному телефоні «Nokia N-73», який був наданий ОСОБА_8 (т.2 а.с.72)

згідно висновку судово-медичної експертизи №111/14Е смерть ОСОБА_25 наступила від проникаючого колото-різаного поранення поясничного відділу спини із пошкодженням лівої почки та почечної артерії, яке супроводжувалось зовнішньою та внутрішньою кровотечою та ускладнилось гострою кровотечою(т.1а.с.145-148)

висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи №86 від 30 березня 2012 року,згідно якого в період інкримінованого ОСОБА_13 діяння хронічним психічним захворюванням не страждав і не страждає. За своїм психічним станом в період інкримінованого йому діяння він міг віддавати собі звіт в своїх діях та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_29 також може віддавати собі звіт в своїх діях(бездіяльності) та керувати ними(т.3а.с.214-216);

та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Всі ці докази, які були отримані в ході досудового слідства, суд обгрунтовано визнав як такими, що не суперечать один одному, зібраними у встановленому законом порядку та які відповідають встановленим судом обставинам, а тому є належними, достовірними та допустимими.

Всім доказам в їх сукупності з іншими доказами в кримінальній справі суд дав належну оцінку і дійшов обґрунтованому висновку про причетність ОСОБА_13 до вчиненого злочину.

Злочинні дії ОСОБА_13 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України.

Що стосується обгрунтованості засудження ОСОБА_13 та ОСОБА_15 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, то в даній частині вирок не оскаржуються, а тому колегія судів не входить в обговорення питання щодо правильності кваліфікації їх дій за вказаними статтями.

Також судом перевірялась версія ОСОБА_13 щодо можливості того, що співробітниками міліції в кров було вимазано відкрутку.

По цій версії судом у вироку викладені обґрунтовані мотивовані висновки, з яких вбачається, що доводи засудженого ОСОБА_13 , які викладені в апеляції, не знайшли свого підтвердження в суді першої інстанції та в апеляційному суді.

Покарання засудженому ОСОБА_13 та ОСОБА_15 призначене відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, їх особи та обставин скоєного злочину.

Процесуальних порушень та порушень прав засудженого ОСОБА_13 , які б могли вплинути на правильність судового рішення, не встановлено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 заявив клопотання про звільнення його від подальшого відбуття покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільняються від відбування покарання особи, яким призначено покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст.1 цього Закону, засуджених за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2014 року ОСОБА_15 призначено покарання за ч 2.ст.289,ч.2.ст.185,70ч.1КК України у виді 5 років позбавлення волі. Згідно вироку суду строк відбуття покарання ОСОБА_15 обраховується з дня його затримання с.13.01.2012 року.

Тобто на момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» - 19.04.2014 року обвинувачений відбув 2 роки 3 місяця 06 днів, тобто більше ніж одну чверть, яка складає 1 рік 3 місяця призначеного покарання.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що згідно ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» обвинувачений ОСОБА_15 підлягає звільненню від відбування призначеного покарання, у зв`язку з чим апеляція прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 365,366 КПК України, ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році», колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, що приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити частково.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_13 та в його інтересах захисника ОСОБА_14 залишити без задоволення, а вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2013 року відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_15 - без зміни.

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_15 про застосування до нього акту про амністію.

На підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року ОСОБА_15 від подальшого відбування у виді позбавлення волі звільнити.

Звільнити ОСОБА_15 з-під варти в залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: