Провадження 1-кп/168/2/15
Справа № 168/34/15-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2015 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Стара Вижівка в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Грабове Старовижівського району, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, не працюючого, не одруженого, має на утриманні матір похилого віку, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:
27.11.2014 р. близько 00.15 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї господарства ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 , на ґрунті неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя область лівої надбрівної брови, заподіявши йому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани в ділянці обличчя та садна в ділянці обличчя.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав, пояснив, що 27.11.2014 р. близько 00.15 год. на подвір`ї господарства потерпілого дійсно умисно вдарив потерпілого кулаком правої руки в обличчя з метою помститись за удар, який потерпілий наніс йому в ході інциденту, що відбувся між ними раніше цього ж дня. У вчиненому розкаюється.

Факт вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, крім повного визнання вини, підтверджується дослідженими доказами.

Так, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що дійсно 27.11.2014 р. близько 00.15 год. ОСОБА_4 приїхав до нього додому, під час розмови наніс йому не один, а два удари: від першого удару рукою він впав і втратив свідомість, а коли прийшов до свідомості, то обвинувачений, який майже сидів на ньому, наніс йому ще один удар в ліве плече, оскільки обличчя він встиг закрити рукою. Зазначив, що впевнений, враховуючи характер тілесних ушкоджень, що в руці в ОСОБА_4 під час удару був якийсь предмет, який саме не роздивився.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що 27.11.2014 р. близько 00.30 год. йому зателефонував ОСОБА_5 , повідомив, що його вдарив ОСОБА_4 і попросив приїхати, щоб завезти додому. Бачив, що в ОСОБА_5 була кров, а також була куртка в крові.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 підтвердили, що 26.11.2014 р. між ними з потерпілим та з обвинуваченим дійсно була суперечка біля млина (в с.Буцин) та розмова біля котельні в с.Сераховичі, яка вирішилась того ж дня, самого моменту нанесення ударів о 00.15 год. вони не бачили, оскільки не були при цьому присутніми.

Згідно з повідомленнями № 308 від 27.11.2014 р. та №215а від 28.11.2014 р. начальнику Старовижівського РВ УМВС та начальнику Ковельського МВ УМВС о 15.25 год. ОСОБА_5 звернувся в травмпункт із забійною раною лівої брови та забій лівого плечового суглобу, струс головного мозку. Зі слів потерпілого його побив знайомий ОСОБА_4 /а.с.29-30/.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 17.12.2014 р. в ході даної процесуальної дії обвинувачений ОСОБА_4 описав та показав в який спосіб наніс 27.11.2014 р. близько 00.30 год. удар кулаком в обличчя потерпілому ОСОБА_5 /а.с.31-34/. Протоколом проведення слідчого експерименту підтверджені показання обвинуваченого в судовому засіданні. Даний доказ суд приймає до уваги як належний і допустимий. Потерпілий стверджує, що в ході проведення слідчого експерименту слідчий не враховував його пояснень і версію щодо обставин нанесення тілесних ушкоджень та не відобразив їх у фото таблиці. Однак, в тексті протоколу зазначені пояснення потерпілого про нанесення йому саме двох ударів, що не свідчить про необ`єктивне чи упереджене ставлення до потерпілого під час проведення слідчого експерименту. Крім того, як пояснив потерпілий він зауважень на протокол не подавав, хоча йому було забезпечено можливість ознайомитися і прочитати протокол, а після цього підписати.

Згідно з висновком експерта №214 від 18.12.2014 р. в ОСОБА_5 виявлено легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани і садна в ділянці обличчя. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмета (предметів) без відображення контактуючих поверхонь останніх, з мінімальною кількістю не менше двох, можливо за обставин, вказаних у постанові та підекспертним /а.с.35-36/.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд не бере до уваги показання потерпілого про те, що обвинувачений наніс йому не один, а два удари, а саме: перший удар в обличчя, а другий в плече. Факт нанесення удару потерпілому в ліву надбрівну дугу визнається обвинуваченим та підтверджується самим потерпілим, вказані дії обвинуваченого вчинені на ґрунті особистих неприязних відносин, містять склад злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК, а кількість ударів, нанесених потерпілому (один чи два), враховуючи тяжкість і характер тілесних ушкоджень потерпілого, на кваліфікацію дії обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК не впливають.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні матері похилого віку, обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, немає.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, обставини справи, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно /а.с.38/, вперше притягається до кримінальної відповідальності /а.с.37/, на обліку в нарколога і психіатра не перебуває /а.с.39/, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає за необхідне обрати йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.125 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1