Справа № 1-60
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2008 року Теплицький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючої -
судді Задорожної Л.І.,

при секретарі -
Сторожук О.М.,

за участю прокурора -
Мельника О.І.,

та захисника -
адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт Теплик кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця

с.Росоша Теплицького району Вінницької

області, українця, громадянина
України,

з
професійно-технічною освітою, одруженого,

військовозобов'язаного, безробітного,

мешканця АДРЕСА_1

раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК
України,

установив:

06 березня 2008 року близько
16 год. підсудний ОСОБА_1перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись в будинку по АДРЕСА_2 господарським саморобним ножем, якого взяв на
столі, умисно наніс проникаючий удар в живіт потерпілого ОСОБА_2, заподіявши
йому тілесні ушкодження, з якими останній був доставлений до Теплицької ЦРЛ, де
проходив лікування.

Згідно висновку
судово-медичної експертизи №95 від 05 травня 2008 року ОСОБА_2 отримав тілесні
ушкодження у вигляді колото-різаної проникаючої рани живота з пошкодженням
правої долі печінки, крововиливом в черевну порожнину, геморагічним шоком 3
ступеню. Тілесні ушкодження такого характеру, які мають місце у ОСОБА_2,
утворились від дії колючо-ріжучого предмета, можливо, клинка ножа, відносяться
до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент
заподіяння.

Допитаний в судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.121 КК України, визнав частково.
Пояснив, що він прийшов в господарство ОСОБА_2 в нетверезому стані, але, коли
той запропонував ще випити, він не пив. Прийшов він з добрими намірами, ніколи
між ними не було суперечок, тому жодних причин заподіяти умисне тяжке тілесне
ушкодження у нього не було. Чому так сталось, що ніж, якого він тримав в руках
і розглядав, опинився в тілі потерпілого, пояснити не може. При цьому вони
стояли поруч один одного, і той міг випадково наштовхнутись.

Винність підсудного у
вчиненні злочину повністю підтверджується зібраними по справі доказами.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що він
запропонував ОСОБА_1 випити, але той взяв зі столу ножа і почав розглядати
його. Потім він попросив ОСОБА_1 врізати
ножем хліба чи сала, або, щоб дав йому ножа, у відповідь той сказав йому „на” і
встромив ножа, від чого відчув біль з правої сторони живота. Вважає, що
підсудний має понести суворе покарання за вчинене і відшкодувати йому заподіяну
матеріальну та майнову шкоду в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду,
що 06 березня 2008 року до сільської ради прийшов ОСОБА_2, який перебував в
нетверезому стані, обличчя у нього було бліде. Він розкрив куртку і показав
поранення в області живота, пояснив, що його ножем вдарив ОСОБА_1. У зв'язку з
цим він зателефонував в лікарню і в міліцію.

Свідок ОСОБА_4 пояснив
суду, що він перебував в складі слідчо-оперативної групи, яка виїхала за
викликом в с.Удич. Сільський голова ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 заподіяв
тілесні ушкодження ОСОБА_2. Біля сільської ради знаходився ОСОБА_1який був
нетверезим. Потім було проведено огляд
місця пригоди.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що
він надав першу допомогу ОСОБА_2, у якого у верхньому квадраті живота була
колото-ножова рана. При цьому потерпілий пояснив, що його ножем вдарив ОСОБА_1.

Вина підсудного у вчиненні
злочину підтверджується також слідуючими доказами: протоколом огляду місця пригоди від 06
березня 2008 року, згідно якого в житловому будинку по АДРЕСА_2в коридорі на
підлозі біля полиці для взуття було вилучено чорну в'язану спортивну шапку з
червоним малюнком по обідку та логотипом „adidas”, біля дивану в житловій кімнаті
на підлозі лежить перевернута лава, біля якої на підлозі ближче до вхідних
дверей та груби пічного опалення виявлено ганчірку блакитного кольору, біля
якої знаходиться ніж. Ніж саморобний, рукоятка ножа виготовлена з обпаленої
деревини довжиною 11, 5 см, товщиною 1 см, металеве лезо довжиною 10,5 см, від
вістря ножа в напрямку рукоятки на довжину біля 5 см виявлено слід червоного
кольору, схожий на слід крові. Вказані речі та одяг потерпілого - спортивну
куртку синього кольору та футболку чоловічу блакитного кольору зі слідами
порізу та плямами червоного кольору, було вилучено при огляді(а.с.5-14);
протоколом медичного огляду за №122 від 06 березня 2008 року, відповідно до якого
у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп'яніння(а.с.16); протоколом огляду речових
доказів від 10 березня 2008 року, відповідно до якого було оглянуто та
сфотографовано ніж, футболку блакитного кольору та спортивну куртку синього
кольору(а.с.42-52); протоколами відібрання зразків для експертного дослідження
від 13 березня 2008 року, відповідно до яких у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були
відібрані зразки крові(а.с.78,79); протоколом очної ставки від 22 квітня 2004
року між потерпілим ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_1(а.с.102-104); висновком
судово-медичної експертизи ножа за №103 від 14 квітня 2008 року, відповідно до
якого

- 2 -

походження слідів крові на клинку
ножа, вилученому при огляді місця події, може бути від будь-якої особи(осіб)
чоловічої генетичної статі, в крові якої є антиген А, в тому числі як від
потерпілого ОСОБА_6, так і від обвинуваченого ОСОБА_1 не
виключається(а.с.109-114); протоколами відтворення обстановки та

обставин події від 30 квітня 2008
року за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_1.(а.с.124-128, 129-131 ); висновком
судово-медичної експертизи №95 від 05 травня 2008 року, відповідно до якого у
ОСОБА_2 має місце колото-різана проникаюча рана живота з пошкодженням правої
долі печінки, крововиливом в черевну порожнину, геморагічним шоком 111 ст.,
тілесні ушкодження утворились від дії колючо-ріжучого предмета, можливо клинка
ножа, представленого на експертизу, при обставинах, вказаних в постанові
слідчого, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя під час скоєння.
Враховуючи данні обставин відтворення обстановки та обставин події від 30
квітня 2008 року, найвірогідніше колото-різана проникаюча рана живота з
пошкодженням правої долі печінки, утворилась внаслідок удару клинком,
представленого на експертизу ножа. Площина клинка ножа була близькою до
вертикального положення, обушком догори, лезом донизу, враховуючи
характеристики рубця на шкірі живота потерпілого, а також форму розрізів одягу,
на фотографіях із матеріалів справи.
Враховуючи розташування потерпілого і обвинуваченого з їх показів під час
відтворення обставин події, малоймовірно, що колото-різана рана живота могла
утворитися внаслідок падіння ОСОБА_2 на ніж, який знаходився в руках(руці)
ОСОБА_1(а.с.138-140).

Що стосується показів підсудного
ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що у нього не було наміру наносити
потерпілому тяжке тілесне ушкодження, що можливо це сталось з необережності, то
суд знаходить їх недостовірними і такими, що не відповідають об'єктивній
обстановці і суперечать іншим доказам по справі , і розцінює як намагання підсудного
уникнути відповідальності за вчинене. В даному випадку мав місце саме удар
клинком, що підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_2 та висновками
судово-медичної експертизи за №95 від 05 травня 2005 року, відповідно до якого
малоймовірно, що колото-різана рана живота могла утворитися внаслідок падіння
потерпілого на ніж, який знаходився в руках(руці) ОСОБА_1сам підсудний вказує,
що потерпілий вибив з його рук ножа після нанесення ушкодження, тому суд
вважає, що вина ОСОБА_1 в об'ємі пред'явленого звинувачення встановлена
сукупністю доказів, які належним чином досліджені та перепровірені судом.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши підсудного, показання
потерпілого та свідків, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КК України, як
умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне
для життя в момент заподіяння.

Відповідно до акту амбулаторної
судово-психіатричної експертизи від 20 березня 2008 року на час скоєння
правопорушення ОСОБА_1 на хронічне душевне захворювання не страждав, перебував
поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг
усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів
медичного характеру не потребує.

Призначаючи покарання підсудному
ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином,
те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується
за місцем проживання, являється учасником бойових дій. Як обставину, що
пом'якшує покарання, суд визнає часткове добровільне відшкодування заподіяної
шкоди. Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння. На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та
особу винного, думку потерпілого, який вважає, що підсудний має понести суворе
покарання, суд вважає, що для його виправлення необхідне і достатнє призначення покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо
заявленого потерпілим ОСОБА_2 цивільного позову про стягнення 2 640 грн.
матеріальної шкоди та 30 000 грн. моральної шкоди, суд виходить з того, що в
результаті винних дій підсудного ОСОБА_1 він поніс матеріальні витрати на
лікування, які підтверджуються відповідними касовим чеками та записами в
медичних документах про лікування потерпілого, тому в цій частині позов
підлягає частковому задоволенню, оскільки підсудний частково допоміг коштами на
лікування в сумі 500 грн., тому підлягає стягненню сума в розмірі 2 140 грн..
Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує
тяжкість отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, обставини, за яких було
заподіяно тілесні ушкодження, тривалість страждань у зв'язку із отриманими ушкодженнями,
те, що цим порушено нормальні життєві зв'язки потерпілого, який змушений
докладати додаткових зусиль для організації свого життя, що потягнуло за собою
істотні зміни у його життєвих стосунках(тривале лікування наслідків отриманих
ушкоджень, неможливість влаштуватись на роботу через погіршення стану
здоров'я), тому суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 9 000
гривень.

Щодо вимог потерпілого про стягнення на його
користь витрат за отриману правову допомогу в розмірі 2000 гривень, які він
поніс на оплату послуг адвоката, суд виходить з вимог Постанови КМ України від 27 квітня 2006 р. N 590 „Про граничні розміри компенсації
витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок
їх компенсації за рахунок держави”, відповідно до якої граничний розмір
компенсації не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того, що зазначеній
особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину
її роботи, тому на користь потерпілого необхідно стягнути 525 грн. х 40% х3
год. 30 хв. = 735 грн., де 525 грн. - розмір мінімальної заробітної плати, 3
год. - тривалість участі адвоката ОСОБА_7 в якості представника потерпілого та
цивільного позивача в судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи,
що підтверджується протоколом та журналом судового засідання, 30 хв. -
виготовлення тексту позовної заяви.

Вирішуючи питання щодо
цивільного позову, заявленого прокурором Теплицького району в інтересах
Теплицької районної лікарні про стягнення 702 грн. 90 коп. вартості 11
ліжкоднів, які провів потерпілий ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні в
хірургічному відділенні лікарні, то суд вважає, що позов підлягає задоволенню,
оскільки відповідно до ст.93-1 КПК України кошти, витрачені закладом охорони
здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, стягуються
судом з обвинуваченого, у відповідності до п.6
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року „Про
відшкодування

- 3 -

витрат на стаціонарне лікування
особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат” відшкодування витрат на
стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є
причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та
перебуванням потерпілого на такому лікуванні, а лікування потерпілого в
хірургічному відділенні перебуває у причинному зв'язку з отриманими тілесними
ушкодженнями в результаті вчинення злочину ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і призначити покарання у
виді позбавлення волі на строк п'ять років.

Міру запобіжного заходу до вступу
вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на
користь потерпілого ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 2 140 грн., моральну
шкоду в розмірі 9 000 грн. та 735 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на
користь Теплицької районної лікарні 702 грн. 90 коп..

Речові докази, які зберігаються в
Теплицькому РВУ МВС України у Вінницькій області, - футболку та спортивну
куртку - передати потерпілому ОСОБА_2, господарський ніж та спортивну шапку -
знищити.

На вирок може бути подано апеляційну
скаргу протягом п'ятнадцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного
суду Вінницької області.

СУДДЯ