У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів

Скотаря А.М., Кривенди О.В.,

за участю прокурора

Парусова А.М.,

розглянувши
в судовому засіданні в м.Києві 27
березня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постановлені судові
рішення щодо засудженого ОСОБА_1,

в с т а н о
в и л а:

вироком
Будьоннівського районного суду м.Донецька від 30 серпня 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

судимого
15.06.2004 р. ст.ст.186, 75 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим
строком на 2 роки,

засуджено
за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, а на підставі ст.71 КК
України частково приєднано 1 рік 6 місяців невідбутого покарання за попереднім
вироком і остаточно призначено на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, касаційне подання
щодо яких не внесено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 20 січня 2006 року ОСОБА_1 на підставі ст.75 КК України звільнено
від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та
покладено обов”язки, передбачені ст.76 КК України.

За наведених у вироку обставин ОСОБА_1
засуджено за те, що він 20 грудня 2004 року о 12 год. за попередньою змовою з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та особою, матеріали справи щодо якої виділені в
окреме провадження, проник в бомбосховище Донецького обласного протипухлинного
центру, що на АДРЕСА_1, звідки викрав стулку металевих дверей вартістю 218,87
грн.

У касаційному поданні прокурор у
зв”язку із безпідставним звільненням апеляційним судом ОСОБА_1 від відбування
покарання з випробуванням, просить скасувати ухвалу апеляційної інстанції і
направити справу на новий апеляційний розгляд.

Заслухавши доповідача, прокурора, який
підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню за
таких підстав.

Висновок про доведеність винуватості
ОСОБА_1 у вчиненні зазначених дій в касаційному поданні прокурора не
оспорюється, як не оспорюється і правильність кваліфікації дій засудженого.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується із доводами, зазначеними у касаційному поданні прокурора, щодо
безпідставного звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням
апеляційним судом.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_1 раніше був засуджений вироком Пролетарського районного суду м.Донецька
від 15 червня 2004 року за відкрите заволодіння 29 вересня 2003 року грошовими
коштами першокурсника Донецького шахтобудівного ліцею після отримання останнім
стіпендії і йому призначено покарання на 4 роки позбавлення волі, а на підставі
ст.75 КК України звільнено від його відбування з випробуванням з іспитовим
строком на 2 роки.

Новий злочин - викрадення чужого майна,
з проникненням в приміщення, за попередньою змовою групою осіб, який
відноситься до категорії тяжких злочинів, ОСОБА_1 вчинив 20 грудня 2004 року,
тобто під час іспитового строку за попереднім вироком.

У роз'ясненнях, що містяться у п.10
постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року “Про
практику призначення судами кримінального покарання” - виходячи з того, що
відповідно до вимог ч.2 ст.75, ч.3 ст.78 КК України вчинення протягом
іспитового строку нового злочину є підставою для направлення засудженого для
відбування призначеного покарання, судам рекомендовано не застосовувати
повторно до таких осіб звільнення від відбування покарання з випробуванням під
час розгляду справи про новий злочин.

Апеляційний суд, приймаючи таке
рішення, послався на вчинення злочину ОСОБА_1 в неповнолітньому віці, на стан
його здоров'я і виховання в неповній родині, позитивні характеристики та
поведінку після вчинення злочину.

Однак, зміст характеристики на ОСОБА_1
(а.с.197) з місця проживання не дає підстави вважати її позитивною, а даних
щодо поведінки останнього після вчинення
злочину в матеріалах справи не міститься.

З урахуванням вчинення ОСОБА_1 тяжкого
злочину під час іспитового строку за попереднім вироком і відсутністю будь-яких
даних позитивно його характеризуючих, колегія суддів вважає, що рішення
апеляційного суду про можливість перевиховання останнього без ізоляції від
суспільства є передчасним.

Тому ухвала апеляційного суду підлягає
скасуванню, а справа - направленню на
новий апеляційний розгляд для призначення ОСОБА_1 покарання, необхідного і
достатнього для його виправлення, з урахуванням всіх обставин справи та особи
винуватого.

Керуючись ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и
л а:

касаційне подання прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Донецької області від 20 січня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати і направити
справу на новий апеляційний розгляд у той же суд.

Судді:

Коновалов В.М.
Скотарь
А.М. Кривенда О.В.