Справа №621/3112/14-к
Пр. №1-кп/621/265/14
УХВАЛА
23 грудня 2014 року м. Зміїв
Відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії 16.11.2014 року.
Ухвалою суду від 10.11.2014 року строк дії запобіжного заходу продовжено до 08 січня 2015 року.
Прокурор ОСОБА_3 , у судовому засідання заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою строком на два місяці, посилаючись на наявність ризиків, які були взяті до уваги при обранні йому запобіжного заходу саме утримання під вартою та з огляду на те, що розгляд кримінального провадження не завершено.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання, підтримане ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого, вважав, що підстав для зміни ОСОБА_6 міри запобіжного заходу немає, оскільки і на даний час існують ризики, які були взяті слідчим суддею при обранні обвинуваченому міри запобіжного заходу.
Представник потерпілого ОСОБА_4 просив вирішити клопотання на розсуд суду.
Заслухавши думки сторін судового провадження, дійшов наступного:
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкогозлочину, передбаченому ч. 3 ст. 187 КК України.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються ОСОБА_6 , відповідає особі обвинуваченого та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.
Захисником не наведено нових обставин, що не були враховані під час обрання запобіжного заходу слідчим суддею та не зазначено даних щодо відсутності на даний час ризиків, визначених ст. 177 КПК України та суттєву зміну обставин, встановлених ст. 178 КПК України, що були враховані при вирішенні питання про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу, саме тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене, підстав для зміни міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 суд не вбачає.
Таким чином, суд дійшов висновку, що є підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, на два місяця, тобто до 08 березня 2015 року, а відповідно й задоволення клопотання прокурора.
Рішення про відмову в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 , ґрунтується на законодавчо закріпленому положенні про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314-317 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити.

Строк тримання ОСОБА_6 під вартою продовжити на два місяця до 08 березня 2015 року.

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий: