У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Коротких
О.А. і
Школярова В.Ф.

за участю прокурора

Опанасюка О.О.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 19 червня 2007
року кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора Запорізької області на вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від
14 лютого 2006
року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, судимого 23 травня 2005 року за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі і
на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі і на підставі
ст. 71 КК України до цього покарання
частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком від 23
травня 2005 року й остаточно визначено 3
роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України його
звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов'язків, передбачених
п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

В апеляційному порядку справа не розглядалася.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано
винним у тому, що він у
жовтні 2005 року на пустирі біля вул. 40
років Жовтня у сел. Михайлівці
Запорізької області зібрав листя коноплі,
висушив та зберігав без мети збуту за місцем свого проживання в будинку
АДРЕСА_1. Під час огляду його домоволодіння 16 січня 2006 року у ОСОБА_1 було вилучено зазначену речовину,
яка згідно з даними висновку хімічної
експертизи є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом вагою
91,8 г.

У касаційному поданні прокурор, не оспорюючи обґрунтованості засудження
ОСОБА_1, порушує питання про зміну зазначеного
вироку у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону. Вказує, що
судом не було враховано факт звільнення ОСОБА_1 від покарання на підставі
Закону України “Про амністію” від 31 травня 2005 року, що призвело до
неправильної кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 309 КК України та безпідставного
призначення покарання згідно ст. 71 КК
України.

Заслухавши доповідь
судді Верховного Суду України, думку прокурора, який підтримав подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину
підтверджена сукупністю зібраних по
справі, вірно оцінених та обґрунтовано покладених судом в основу вироку доказів і по суті у поданні не
оспорююється.

Водночас вирок щодо ОСОБА_1 підлягає
зміні.

Згідно оскаржуваного вироку суд кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 309 КК України за кваліфікуючою
ознакою повторність, ураховуючи засудження його
вироком Михайлівського районного суду
Запорізької області від 23 травня 2005
року за ч.2 ст. 309 КК України.

Проте, як
встановлено матеріалами
справи, постановою Михайлівського
районного суду Запорізької області від
15 липня 2005 року ОСОБА_1 звільнений від покарання за попереднім вироком від
23 травня 2005 року на підставі
ст.1 Закону України “Про
амністію” від 31 травня 2005 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України повне або часткове
приєднання невідбутої частини
покарання за попереднім вироком
застосовується якщо засуджений до повного
відбуття покарання за
попереднім вироком, вчинив новий злочин.

Оскільки, ОСОБА_1 був звільнений від подальшого відбування
покарання на підставі Закону України
“Про амністію” від 31 травня 2005 року, він визнається таким, що відбув
покарання, тому суд не мав підстав призначати ОСОБА_1 покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України.

За таких обставин
вирок суду підлягає зміні, а дії засудженого ОСОБА_1 перекваліфікації з ч. 2 на ч. 1
ст. 309 КК України.

Крім того, підлягає виключенню із вступної частини оскаржуваного
вироку посилання на попередню судимість, а з мотивувальної частини вироку вказівка суду на повторність, як на
обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_1

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання прокурора задовольнити.

Вирок Михайлівського
районного суду Запорізької області від 14
лютого 2006 року
щодо ОСОБА_1 змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 із ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України і за цим законом
призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та на
підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 2 роки
.

Відповідно до вимог
ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обов'язки:

1) не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

2)
повідомляти цей орган про зміну місця проживання або роботи;

3)
періодично з'являтися для реєстрації в орган
кримінально-виконавчої
системи.

Виключити із вступної частини вироку посилання на попередню судимість
ОСОБА_1, а з мотивувальної частини - посилання
на повторність як на обставину, що обтяжує
покарання ОСОБА_1

судді:

Ю.М.
Кармазін
О.А. Коротких В.Ф. Школяров