справа № 691/731/15-к
провадження № 1-кп/691/93/15
УХВАЛА
про застосування примусових заходів медичного характеру

30 червня 2015 року Городищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

сторони кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище матеріали кримінального провадження з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Дубіївка Черкаського району Черкаської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, місце реєстрації АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

до Городищенського районного суду Черкаської області надійшло клопотання слідчого СВ Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_6 , яке затверджене старшим прокурором прокуратури Городищенського району Черкаської області ОСОБА_7 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , який вчинив суспільно небезпечне діяння при наступних обставинах.

29 квітня 2015 року до Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області надійшло повідомлення від ОСОБА_8 про те, що з його домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , зникла огорожа, ворота, сітка з ліжка з двома металевими бильцями та металева частина плити пічного опалення.

29 квітня 2015 року вказане повідомлення зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області за №750.

30 квітня 2015 року відомості про дану заяву внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний №0000221, при цьому визначено кваліфікацію за ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що на початку квітня 2015 року, більш точну дату та під час досудового розслідування встановити не представлялося можливим, діучи умисно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, прибув на територію домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , яке належить його батькові ОСОБА_8 . При цьому, маючи єдиний умисел на викрадення та заволодіння всіма металевими предметами, що знаходяться на території домоволодіння, почав реалізувати свій злочинний умисел та в той же день викрав звідти 18 предметів металевої арматури діаметром 12 мм вартістю 12 грн. за 1 метр, загальною вартістю 216 гривеь, 10 стовпчиків з металевої арматури висотою 1,8 метра та діаметром 35 мм, вартістю 40 грн. за 1 метр, загальною вартістю 720 грн, після чого розпорядився викраденим майном шляхом його продажу. Таким чином ОСОБА_4 , у вказаний день, заволодів майном, що належить ОСОБА_8 на суму 936 грн..

Він же, через декілька днів, після вчинення вище зазначеної крадіжки, більш точно дату та час досудового розслідування встановити не представилося за можливе, продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, прибув на територію домоволодіння в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 , де шляхом демонтажу викрав 20 метрів сітки-рабиці висотою 1,5 метра вартістю 30 грн. за метр, загальною вартістю 600 грн. та 7 металевих стовпчиків з арматури діаметром 35 мм висотою 1,8 м, вартістю 40 грн. за 1 метр, загальною вартістю 504 грн., після чого розпорядився викраденим майном шляхом його продажу. Таким чином ОСОБА_4 , у вказаний день, заволодів майном, що належить ОСОБА_8 на суму 1104 грн..

Він же, через декілька днів, після вчинення вище зазначеної крадіжки, більш точно дату та час досудового розслідування встановити не представилося за можливе, продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, прибув на територію домоволодіння в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 , де шляхом демонтажу викрав 20 метрів сітки-рабиці висотою 1,5 метра, вартістю 30 грн. за 1 метр, загальною вартістю 600 грн., металеву вузькоколійну залізничну рейку довжиною 3,5 метра, вартістю 300 грн., продовжуючи свій злочинний умисел власним ключем відчинив замок будинку, за вказаною адресою, звідки шляхом демонтажу викрав металеву частину плити пічного опалення з конфорками, загальною вартість 60 грн, а всього викрав майна на суму 960 грн., після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , реалізувавши свій єдиний умисел, заволодів майном, що знаходилось по АДРЕСА_1 та належало ОСОБА_8 .. Вартість викраденого майна, згідно висновку про вартість майна від 13 травня 2015 року становить 3000 грн..

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, які за клопотанням прокурора та за згодою інших учасників судового процесу були досліджені під час судового розгляду.

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , своїми умисними діями вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

За даними Акту судово-психіатричної експертизи № 300 від 27 травня 2015 року, ОСОБА_4 виявляє прояви хронічного психічного захворювання у формі шизотипового розладу з епізодами галюцинаторних розладів і актуальними маячними ідеями відношення, через що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час, ОСОБА_4 виявляє пряви хронічного психічного захворювання у формі шизотипового розладу з епізодами галюцинаторних розладів і актуальними маячними ідеями відношення, через що він також не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі та не може приймати участь у слідчих діях і судовому процесі. За своїм психічним станом на теперішній час через вказані прояви шизотипового розладу з епізодами галюцинаторних розладів і актуальними маячними ідеями відношення, відмічені в клінічній картині актуальні маячні ідеї, психопатопадібні прояви, розлади критичності, що ставить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння підекспертним суспільно-небезпечних дій він потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (а.к.п.85-90).

Таким чином, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 300 від 27 травня 2015 року, ОСОБА_4 не може самостійно здійснювати свої процесуальні права і обов`язки при проведенні слідчих дій і розгляду справи в суді.

Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_4 є неосудним, хоч і скоїв суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України, та відноситься до злочинів середньої тяжкості, будучи особою, яка не могла усвідомлювати свої дії і керувати ними на період часу, до якого відносяться інкриміноване йому діяння і не міг правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, внаслідок хронічного психічного захворювання.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

У відповідності до ч.1п.3 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду.

Потерпілий ОСОБА_8 через канцелярію суду надав письмову заяву від 24 червня 2015 року за вх.№2722 про проведення судових засідань у його відсутності, вказав, що не заперечує проти застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 ..

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, розглянувши заяву потерпілого ОСОБА_8 , а також, беручи до уваги характер та тяжкість вчиненого, перебіг захворювання ОСОБА_4 , ступінь небезпечності психічного хворого для себе та інших осіб, і те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності (а.к.п.60), за місцем проживання характеризується негативно (а.к.п.53), не перебуває на обліку у лікаря нарколога згідно довідки №102 від 06 травня 2015 року Комунального Закладу Городищенського РТМО Черкаської області, але, відповідно до довідки №111 від 06 травня 2015 року перебуває під консультативним наглядом у лікаря-психіатра Комунального Закладу Городищенського РТМО Черкаської області (а.к.п.58), вважає за необхідне, у відповідності до ч.1п.3 ст.94 КК України, застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду.

Сукупність вказаних доказів дає підстави суду зробити висновок, що ОСОБА_4 вчинив суспільно - небезпечне діяння в стані неосудності і у відповідності зі ст. 20 КК України не підлягає до кримінальної відповідальності. Проте враховуючи, що ОСОБА_4 являється душевнохворою людиною, яка по своєму психічному стану і характеру вчинених ним суспільно небезпечних діянь, становить небезпеку для суспільства, до нього згідно зі ст. ст. 513, 516 КПК України, ст.ст. 93, 94, 96 КК України повинні бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду, з метою обов`язкового лікування, а також запобіганню вчиненню суспільно небезпечних діянь.

Запобіжні заходи до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру під час досудового розслідування і судового розгляду не обиралися.

Речовий доказ у кримінальному провадженні у виді - металева частина плити пічного опалення з комфорками, яка передана на зберігання ОСОБА_8 , слід повернути за належністю, звільнивши його від зобов`язання за зберігальною розпискою (а.к.п.20).

Судових витрат не має.

Цивільний позов по кримінальному провадженню під час досудового розслідування та судового розгляду справи не заявлено.

Керуючись ст. 93, ст. 94 Кримінального Кодексу України, глава 39, п.2 ч.1 ст.392, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 Кримінально-процесуального Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосуванню судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» за №7 від 03.06.2005 року, суд, -

у х в а л и в :

клопотання слідчого СВ Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_6 , що погоджене з старшим прокурором прокуратури Городищенського району Черкаської області ОСОБА_7 задоволити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Дубіївка Черкаського району Черкаської області, місце реєстрації АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 - примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - металеву частину плити пічного опалення з комфорками, повернути за належністю ОСОБА_8 , звільнивши від зобов`язання за зберігальною розпискою.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1