№
11-542/07 Головуючий
в 1 інстанції Свередюк А.В.
ч.2 КК України Доповідач
в апеляційній інстанції Опейда В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 02
жовтня 2007 року

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Волинської
області в складі:

головуючого
- судді Хлапук
Л.І.

суддів Силки
Г.І., Опейди В.О.

з участю
прокурора Смолюка
Б.С.

засудженого ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок
Нововолинського міського суду від 23 липня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Нововолинська
Волинської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий,
одружений, проживаючий в
АДРЕСА_1, судимий:

1) вироком Нововолинського
міського суду від 23.01.2007 року за ст.
309

ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

2) вироком Нововолинського
міського суду від 06.06.2007 року за

ст.
ст. 309 ч.2, 71 КК України до 2
років 6 місяця позбавлення волі,
засуджений, -

за ст. 309 ч.2 КК України на 2 (два) роки
позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 ч.4 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним
вироком та вироком Нововолинського міського суду від 6 червня 2007 року, остаточно визначено до відбуття ОСОБА_1 З (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення
волі.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1 до вступу
вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.

Строк
відбуття покарання засудженому визначено рахувати з 07.06.2007 року, зарахувавши у строк відбуття покарання, частину відбутого покарання з 19 травня по 6
червня 2007 року за вироком Нововолинського міського суду від 06 червня
2007року.

Стягнуто з
засудженого в доход держави судові витрати на суму 282 грн..

По справі
вирішено долю речових доказів.

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку, колегія
суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Волинської
області, -

ВСТАНОВИЛА:

За
вироком суду ОСОБА_1. визнаний винними у
тому, що 19 травня 2007 року, повторно,
без мети збуту зберігав в квартирі АДРЕСА_1 наркотичний засіб - висушену
макову солому, вагою 231, 2 гр. та
наркотичний засіб - концентрат з макової соломи (опій екстракційний), що складає в перерахунку на суху речовину 4,
66 гр..

В
поданій на вирок апеляції засуджений ОСОБА_1. ,
не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації його
дій, просить пом'якшити обране йому
покарання, врахувати його щире каяття та
активне сприяння у розкритті злочину,
визнання вини та наявність на утриманні пристарілої матері, яка є інвалідом 2 групи.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть вироку і
доводи апеляції, пояснення засудженого
ОСОБА_1 , який підтримав подану ним
апеляцію, міркування прокурора про
залишення вироку без зміни, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів судової
палати встановила, що апеляція
засудженого ОСОБА_1 до задоволення не
підлягає.

Висновки
суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, за який він засуджений, підтверджуються зібраними по справі і
дослідженими в судовому засіданні доказами і ніким з учасників судового
розгляду не оспорюється.

Дії
ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 309 КК України як незаконне
придбання, зберігання наркотичних
засобів, вчинених повторно без мети
збуту.

Суд
першої інстанції у відповідності до вимог
ст. ст. 50, 65
КК України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої
тяжкості, особи засудженого, який раніше неодноразово засуджувався за
вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, на шлях * виправлення не став і знову вчинив
аналогічний злочин, характеризується
посередньо, не працює та суспільно-корисною
працею не займається, а тому суд
обґрунтовано прийшов до переконання про неможливість виправлення і
перевиховання ОСОБА_1 без ізоляції від
суспільства.

Разом з
тим, судом першої інстанції вірно
враховано обставини, що пом'якшують
покарання, в тому числі і ті, на які посилається апелянт, тому правильно обрано засудженому мінімальне
покарання визначене санкцією статті, за
якою його засуджено. Остаточне ж покарання визначене з урахуванням всіх
зазначених даних як щодо вчиненого злочину,
так і особи засудженого та попереднього його засудження.

За таких
обставин, підстав для пом'якшення
покарання засудженому ОСОБА_1 , про що
ставиться питання в його апеляції,
колегія суддів не знаходить.

На
підставі наведеного і керуючись ст. ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Нововолинського міського суду від 23
липня 2007 року відносно ОСОБА_1 - без зміни.