Справа № 495/1364/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2013 рока м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі : головуючої одноособово судді Акулової М.І., при секретарі Ткаченко О.М., за участю прокурора Клименка С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження за обвинуваченням :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

с. Новоселиця, Татарбунарського району, Одеської області, громадянина України,

освіта середня технична, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 12

років, працюючого електриком в ТОВ «Виноградар», раніше не судимого :

проживаючого за адресою : АДРЕСА_1.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2012 року приблизно о 15.00 годині ОСОБА_1, знаходячись на ділянці ґрунтової дороги, розташованій напроти огорожі будинку АДРЕСА_2, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс один удар долонею своєї лівої руки в обличчя малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, чим спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді синця на обличчі, мають незначні скороминущі наслідки, триваючі не більше 6 днів, і по цьому критерію, згідно п.2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", згідно висновку експерта № 814 від 18.12.2012 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_1 у судовому засіданні винним визнав себе у повному обсязі, та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, показав суду, що 03.12.2012 року в АДРЕСА_2, наніс один удар долонею лівої руки в обличчя малолітнього ОСОБА_2 У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення. Просив розглянути провадження відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються . За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з'ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз'яснює йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, зясувавши думку сторін кримінального провадження, розяснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_1 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_1 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом , дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було розяснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_1 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ст. 125 ч.1 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_1 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_1, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує : суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, що кримінальне правопорушення, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, помякшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, що обвинувачений ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину 12 років, працює, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити ОСОБА_1, покарання у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, і на підставі санкції даної статті призначити покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити без зміни особисте зобовязання .

Матеріали кримінального провадження № 40000232 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом № 495/1364/13-к.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області .

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Суддя :