Провадження № 11-кп/780/1240/14 Доповідач у 2 інстанції Костенко
Категорія 18 25.12.2014

УХВАЛА
Іменем України
25 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 003089 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Людвинівка, Білоцерківського району, Київської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

21.05.2012 року Рокитнянським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

19.12.2012 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309, 71 КК країни до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 25.06.2014 року на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 17.06.2014 року згідно Закону України «Про амністію у 2014 році» та встановлено адміністративний нагляд строком 1 (один) рік;

засуджено за ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років шести місяців позбавлення волі.

Вироком вирішене питання речових доказів та судових витрат.

Колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він скоїв замах на таємне викрадення чужого майна повторно за наступних обставин.

30.06.2014 року близько 4 години перебуваючи на вулиці Московська в м.Узин Білоцерківського району, побачив на узбіччі дороги припаркований автомобіль марки «Москвич-412» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та маючи намір на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з корисних спонукань, таємно, намагався вчинити крадіжку акумулятора вартістю 600 грн. та 2 літрів бензину марки АІ-92 вартістю 16,39грн. за 1 літр на суму 32,78грн.., однак свій злочинний намір не довів до кінця, по незалежних від його волі причинах, так як громадянами були викликані працівники міліції.

За змістом апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості та призначити йому покарання не пов`язане із ізоляцією від суспільства.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції було не враховано, що він добровільно відмовився від крадіжки, а не був зупинений свідками.

Крім того обвинувачений вважає, що суд першої інстанції невірно зазначив у вироку про наявність такої обтяжуючої відповідальність обставини як рецидив кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги так як вважає вирок законним та обґрунтованим; пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу і просив застосувати більш м`яке покарання, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, то суд не проводить детальний їх аналіз та відповідно до ст.404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як убачається з вироку, судом першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі враховано обставини скоєння кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, раніше судимий. Також, відповідно до статті 66 КК України судом враховано обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме: визнання своєї вини. Крім того, відповідно до статті 67 КК України судом врахована обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого, а саме рецидив кримінальних правопорушень.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що суд невірно зазначив у вироку про наявність такої обставини, що обтяжує покарання як рецидив злочинів, не відповідає матеріалам справи.

Відповідно до ст.34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимості за умисний злочин.

Як вбачається з матеріалів справи вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.12.12 року ОСОБА_7 був засуджений за вчинення умисного злочину і 30.06.2014 року знову вчинив умисний злочин, тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав рецидив злочину, як обставину, що обтяжує покарання.

Щодо посилань обвинуваченого на те, що він добровільно відмовився від крадіжки, то дані доводи спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які вказали що саме вони викликали працівників міліції, які затримали обвинуваченого на місці скоєння кримінального правопорушення, а також обвинуваченого, який свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин викладених в обвинувальному акті визнав повністю.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України. Воно є необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому підстав для прийняття рішення про пом`якшення призначеного покарання, як про це йдеться в апеляційній скарзі, колегія суддів немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року, щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4