АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/9007/14-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/63/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 17 лютого 2015 року апеляційну скаргу законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0003319 на вирок Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, якого визнано винним та засуджено за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України, обвинуваченого від відбування покарання у вигляді обмеження волі звільнено з випробувальним строком на 1 рік та покладенням обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_9

обвинувачений ОСОБА_8

захисник ОСОБА_10

законний представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6

неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.190 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, без застосування ст..ст.75, 76 КК України.

Вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року ОСОБА_8 було визнано винним та засуджено за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , 16 вересня 2014 року, близько 17.00 год., знаходячись біля Пенсійного фонду Саксаганського району розташованого по вул.Подбельського в Саксаганському районі м.Кривого Рогу, реалізовуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння чужим майном та звернення його на власну корить, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою раніше знайомого йому неповнолітнього ОСОБА_7 , ввівши останнього в оману відносно своїх дійсних намірів, під приводом зателефонувати, попросив у останнього належний йому мобільний телефон марки Самсунг Галексі АСЕ35 на дві сім-карти серійний номер НОМЕР_1 та серійний номер НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору вапртістю1646,21 гривні, з сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар абонентський номер НОМЕР_3 . Неповнолітній ОСОБА_7 будучи впевненим у доброчесних намірах ОСОБА_8 передав останньому належний йому мобільний телефон Самсунг Галексі АСЕ35 на дві сім-карти серійний номер НОМЕР_1 та серійний номер НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору вартістю1646,21 гривні, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку Київстар абонентський номер НОМЕР_3 вартістю 13,73 грн., на рахунку якої були грошові кошти в сумі 5 гривень, чохол шкіряний вартістю 72,29 грн.; захисна плівка вартістю 81,44 грн.. Після чого ОСОБА_8 з місця скоєння злочину з викраденим зник, обернувши викрадене в свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_8 , зловживаючи довірою неповнолітнього ОСОБА_7 заволодів належним йому вищевказаним мобільним телефоном, заподіявши законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 майновий збиток на загальну суму 1818,67 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 посилаєьться на те, що суд обрав обвинуваченому занадто м`яке покарання та не врахував, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, він не відшкодував завданий представнику неповнолітнього потерпілого майновий збиток, не працює. Таким чином, на його думку, наведені судом першої інстанції у вироку дані про особу обвинуваченого та пом`якшуючі обставини не давали суду достатніх підстав для застосування ст.75 КК України та не свідчать про зменшення ступеня суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим злочину.

В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, як законний та обгрунтований.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 та його законний представник ОСОБА_6 в судовому засіданні, кожен окремо просили задовольнити їх апеляційну скаргу та призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.190 КК України у вигляді конкретного строку обмеження волі без випробування.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні, при апеляційному розгляді кримінального провадження, заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив вирок суду залишити без змін, як законний і обгрунтований.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 було здійснено на підставі положень ч.3 ст.349 КПК України.

При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого, і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорювались, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ст. 404 ч.1 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оспорювалися і стосовно яких, відповідно до вимог ст.349 ч.1 КПК України докази не досліджувались.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 190 КК України в апеляційній скарзі також не оскаржується.

Разом з тим, з вироку суду вбачається, що при визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу, обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, не перебуває під наглядом у лікарів психіатра та нарколога, за місцем проживання характеризується з нейтральної сторони, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, та відсутність обтяжуючих покарання обставин і на думку колегії суддів, обґрунтовано прийшов до висновку про можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування основного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком, тривалість якого є необхідною та достатнього для того, щоб обвинувачений довів своє виправлення без реального відбування основного покарання.

На думку колегії суддів, таке рішення суду ґрунтується на матеріалах кримінального провадження і відповідає вимогам закону, тому є правильним.
За наведених обставин, вимоги апеляційної скарги законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 в частині необхідності призначення ОСОБА_8 покарання, у вигляді конкретного строку обмеження волі без випробування - не підлягають задоволенню.

На думку колегії суддів, призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою скасування вироку перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .