Справа № 339/50/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2015 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
з участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовква, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей не має, неодноразово судимого, востаннє 23 червня 2015року Жовківським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3років 5 місяців, згідно ст.89 КК України судимість не погашена, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Злочини вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_4 будучи засудженим 19 червня 2013 року Жовківським районним судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць, а 30 вересня 2014 року звільнений після закінчення строку покарання, 23 червня 2015 року Жовківським районним судом Львівської області за ч.3 ст.185 КК України на строк 3 роки 5 місяців позбавлення волі, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і повторно вчинив корисливий злочини.

Так, 16 грудня 2014року біля 12 години, ОСОБА_4 виходячи з господарства ОСОБА_5 , що в м. Болехів по вул. Д.Галицького, біля воріт даного господарства побачив велосипед марки «Україна», на якому знаходилась жіноча сумка і вирішив викрасти з неї цінне майно. Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, підійшов до вказаного велосипеда, відкрив сумку, взяв з неї гаманець, з якого таємно викрав гроші в сумі 60 доларів США, що в перерахунку на національну валюту становить 960 гривень, та 70 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнових збитків на загальну суму 1030 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю, підтвердивши викладені обставини, просив суворо не карати, щиро розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася подала заяву в якій просила суд проводити розгляд справи у її відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду заяву та просив суд не досліджувати докази щодо обставин вчинення злочину, оскільки він не оспорює фактичні обставини справи.

Прокурор не заперечила, щодо недоцільності проводити дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також йому зрозуміло, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він здійснив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінеті не перебуває, у відповідності до вимог ст.89 КК України є особою, судимість якого не погашена, раніше притягувався до кримінальної відповідальності і був засуджений за вчинення корисливого злочину, при цьому належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, повторно скоїв аналогічний злочин, не зайнятий корисним ділом, проявляє схильність до протиправної поведінки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому суд приходить до переконання, що його виправлення можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 23 червня 2015 року Жовківським районним судом Львівської області за ч.3 ст.185 КК України на строк 3 роки 5 місяців позбавлення волі. Злочини, за які ОСОБА_4 засуджений вчинені ним 28 січня 2015 р., 04, 10 та 21 лютого 2015р. Злочин, за який обвинувачується ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні вчинений ним 16 грудня 2014 року.

Тому при призначенні покарання необхідно застосувати правила ч.4 ст. 70 КК України, де зазначено, що якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то в цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 370-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та вироком Жовківського районного суду Львівської області від 23 червня 2015року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 8 (вісім) місяців, зарахувавши у строк відбування призначеного покарання перебування його під вартою з 25 лютого 2015року .

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано судом апеляційної інстанції, набирає законної сили після прийняття рішенням судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі 30 днів з часу його проголошення через Болехівський міський суд.

Суддя ОСОБА_1