Справа № 755/9928/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

захисника ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про усунення технічних помилок в ухвалі суду від 24 червня 2015 року по справі за клопотанням старшого слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000002 від 31.12.2014 року за підозрою ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :
У провадженні слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва знаходилося дане клопотання органу досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді від 24.06.2015 року це клопотання задовольно та встановлено підозрюваному у кримінальному провадженні унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 31.12.2014 року за ч. 2 ст.125 КК України ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_3 строк для ознайомлення з матеріалами зазначеного кримінального провадження до 19 год. 00 хв. 26 червня 2015 року.

01.07.2015 року до суду надійшла заява заявника про виправлення помилок в ухвалі слідчого судді, а саме просить внести до її мотивувальної частини більш розширені пояснення сторони захисту щодо поданого клопотання, а за наслідками розгляду постановити ухвалу, якою скасувати ухвалу від 24.06.2015 року та винеси нову про відмову у задоволені клопотання слідчого.

Так, на думку заявника про завершення досудвого розслідування його та підозрюваного у порядку ст. 290 КПК України належним чином не повідомляли, доступ до матеріалів провадження не надвали, та загалом звертає увагу на системне, на його думку, порушення стороною обвинувачення норм КПК України.

Підозрюваний у судовому засіданні заяву заявника підтримав, просив задовольнити з вкказаних останнім підстав.

У судове засідання інші учасники провадження, а саме слідчий та прокурор,не з`явилися, однак слідчий суддя враховуючи позицію сторони захисту про можливість розгляду заяви у відсутність останніх те беручи до уваги норми ст.ст. 22, 26, ч. 2 ст. 379 КПК України приходить до висновку, що їх неприбуття не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Тож, слідчий суддя заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, заяву заявника з додатками, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

При цьому, однією з гарантій забезпечення правової впевненості, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суддя кий ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати, оскільки згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005року, одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.

Допущені ж в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Незмінність є елементом законної сили судового рішення суду, але не правовим наслідком набрання ним цієї сили. Вона є властивістю рішення суду як процесуального документа, як акту правосуддя, що набувається ним незалежно від набрання законної сили. Моменти набрання судовим рішенням законної сили та виникнення у нього властивості незмінності різні. Незмінним судове рішення стає ще до набрання ним законної сили. Статичний елемент законної сили судового рішення (стабільність рішення) не вичерпується виключністю та неспростовністю, а включає в себе також властивість незмінності.

У зв`язку з чим передбачену ст. 379 та ч. 5 ст. 371 КПК України можливість усунення судом окремих недоліків свого рішення не можна вважати його зміною. Саме тому у ньому можуть бути виправлені описки та арифметичні помилки.

Так, описка це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).

Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання ПІБ, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Арифметична помилка це помилка у визначенні результату підрахунку.

У даному випадку заявник у своїй заяві просить слідчого суддю додатково унести до неї відомості в чатсині наданих ним та підозрюваним пояснень у судовому засіданні, а саме фактично просить викласти їх майже дослівно, тобто застенографувати, однак такі доводи заявника є за своєю суттю сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України), оскільки у даному судовому засіданні велась його технічна фіксація за допомогою звукозаписувальної техніки, де і зафіксовано усі без виключення пояснення сторін, а перенесення усіх висловлювань учасників процесу в ході засідання, яке тривало кілька годин до ухвали суду КПК України не передбачено.

За таких умов, враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні заяви відмовити, оскільки у судовому засіданні обставин визначених ст. 379 КПК України, які б слугували передумою для виправлення описки, а саме певних описок, які б полягали у написанні ПІБ, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат, строків тощо, або ж арифметичних описок не встановлено, а унесення до судовго рішення додаткового тексту після його ухвалення прямо порушує принцип правової впевненості, оскільки приведе до його зміни.

Щодо клопотання заявника за наслідками розгляду заяви про виправлення описки зміни резолютивну частину судового рішення та замість вказівки на те що клопотання задоволено, зазначити, що у його задоволенні відмовлено, то слідчий суддя, вважає такі вимоги безпідставними, оскільки у порядку ст. 379 КПК Ураїни таким правом не наділений, більше того у такий спосіб заявник фактично вдається до апеляційного оскарження цієї ухвали, яка набула статусу остаточної.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-372, 376, 379 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про усунення технічних помилок в ухвалі суду від 24 червня 2015 року по справі за клопотанням старшого слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000002 від 31.12.2014 року за підозрою ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 08 год. 30 хв. 17.07.2015 року.

Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Слідчий суддя: ОСОБА_1