АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/457/15 Справа № 183/6/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 382 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000235 за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції, Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Златоус Челябінської області РФ, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України,- повернуто прокурору для усунення недоліків.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_9 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

В апеляційній скарзі прокурора на ухвалу суду, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 382 КК України повернуто прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України для усунення недоліків, як такий, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, прокурор просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та повернути обвинувальний акт до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для вирішення питання щодо можливості призначення судового розгляду.

В обґрунтування прийнятого процесуального рішення суд вказав, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів до нього не відповідають вимогам ст. 291 КПК України, а саме: по-різному зазначене прізвище обвинуваченого в анкетних відомостях обвинуваченого та викладених фактичних обставинах кримінального правопорушення в обвинувальному акті - ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , а в реєстрі матеріалів досудового розслідування - ОСОБА_7 , крім того, обвинувальний акт містить суперечливе обвинувачення та не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення таких як, коли ОСОБА_7 був попереджений про наявність арешту рахунків підприємства, після того, як зазначена заборона була знята, та коли був попереджений про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду. Також судом зазначено, що обвинувальний акт, вручений обвинуваченому ОСОБА_7 , не відповідає обвинувальному акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, що надійшли до суду першої інстанції. Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про призначення прокурора ОСОБА_6 процесуальним керівником, як і не містить відомостей про призначення прокурора або групи прокурорів в даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що вказані судом підстави для повернення обвинувального акту не ґрунтуються на вимогах закону, а ухвалу судом першої інстанції винесено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема: анкетні дані обвинуваченого зазначені в повному обсязі, а неточності в частині зазначення прізвища обвинуваченого є опечаткою та не підлягають корегуванню, зазначені похибки не є підставою для повернення обвинувального акту.

Також прокурор зазначає, що в обвинувальному акті зазначені всі фактичні обставини, які встановлені органом досудового розслідування, зазначена правова кваліфікація та формулювання обвинувачення. Посилання суду на те, що обвинувальний акт містить суперечливе обвинувачення, не є підставою для повернення обвинувального акту. Крім того, судом передчасно у підготовчому судовому засіданні було прийнято рішення щодо кваліфікації та наявності складу злочину.

Також посилання суду на те, що обвинувальний акт, вручений обвинуваченому ОСОБА_7 , не відповідає обвинувальному акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, що надійшли до суду першої інстанції, є безпідставними, оскільки обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування прокуратурою направлялися до суду неодноразово, у зв`язку з чим встановити від якої саме дати ОСОБА_7 надав суду обвинувальний акт та реєстр матеріалів до нього,- неможливо. За твердженням прокурора, рішення суду про повернення обвинувального акту призводить до тяганини розгляду даного кримінального провадження. Крім того, зазначає про те, що ст. 291 КПК України не визначено необхідність зазначення у реєстрі матеріалів досудового розслідування визначення групи прокурорів, також, відповідно до зазначеної норми закону, надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

На апеляційну скаргу прокурора надійшли від захисника ОСОБА_9 заперечення, відповідно до яких: по-перше, прокурор при складанні обвинувального акту не дотримався процедури та форми прийняття рішення; по друге, зазначені в ухвалі суду від 31.10.2014 року, якою було повернуто обвинувальний акт прокурору, недоліки, що є тотожними, не були усунені; по-третє, обвинувальний акт мав скласти та підписати процесуальний керівник, зазначений у ньому; по-четверте, в ухвалі суду не вказано про оцінку доказів чи відсутність складу кримінального правопорушення чи неправильність кваліфікації дій обвинуваченого, як про це зазначає прокурор, крім того, стороні захисту не було відомо про повернення обвинувального акту від 31.10.2014 року.

В судовому засіданні під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, та пояснив, що вказані помилки не є суттєвими, крім того, суд вдався до оцінки обвинувачення, та просив колегію суддів задовольнити її в повному обсязі.

В судовому засіданні, при апеляційному розгляді, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу суду залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, думку прокурора, захисника та обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

На думку колегії суддів суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, згідно якої визначаються вимоги, які ставляться до обвинувального акту.

Відповідно до вимог п.2, п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: анкетні відомості обвинуваченого (прізвища, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування не дотримані в повному обсязі.

З обвинувального акту від 09.12.2014 року вбачається, що в ньому по-різному зазначено прізвище обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме: при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення зазначено прізвище ОСОБА_7 , а в п. 4 Реєстру матеріалів досудового розслідування від 09.12.2014 року ОСОБА_7 .

Разом з тим, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, а саме: коли ОСОБА_7 був попереджений про наявність арешту рахунків підприємства, після того, як зазначена заборона була знята, та коли був попереджений про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду,- а тому в цій частині є обґрунтованим посилання суду першої інстанції на невиконання органом досудового розслідування вимог ст.291 КПК України, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Як вбачається з ухвали суду, посилання на суперечливе обвинувачення викладено в контексті того, що обвинувальний акт не містить повного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, а тому порушення вимог ст. 291 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, згідно зі ст. 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акту до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику.

Однак, у наданій прокурором суду першої інстанції розписці про отримання копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування вказано про отримання ОСОБА_7 обвинувального акта від 27.05.2014 року, тоді як обвинувальний акт, що надійшов до суду першої інстанції, датований 09 грудня 2014 року.

За таких обставин, виходячи з того, що дати обвинувальних актів є різними, встановити з наданої розписки, чи дійсно ОСОБА_7 отримав копію саме затвердженого обвинувального акту від 09 грудня 2014 року, неможливо.

Доводи прокурора про те, що судом передчасно у підготовчому судовому засіданні було прийнято рішення щодо кваліфікації та наявності складу злочину, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, оскільки судом першої інстанції таких висновків в ухвалі суду не вказано.

Наявність відомостей у реєстрі матеріалів досудового розслідування про призначення прокурора у кримінальному провадженні не є обовязковою відповідно до вимог ст. 291 КПК України, однак за вказаних обставин не спростовує висновок суду щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно та законно прийшов до висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору для приведення його у відповідність згідно з вимогами ст. 291 КПК України.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи, що істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, що безумовно тягнуть за собою скасування ухвали, в ході апеляційного розгляду не встановлено, ухвала суду підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст.405,407,419 КПК України , колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції, Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2015 року, якою матеріали обвинувального акту щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору для приведення у відповідність вимогам ст.291 КПК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4