УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/7383/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 309 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі, кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 квітня 2015 року,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білгородка, Києво-
Святошинського району, Київської області,
громадянина України, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , судимого:
24.06.2003 року Києво-Святошинським районним
судом Київської області за ст.ст. 152 ч.3, 75 КК
України на 5 (п`ять) років позбавлення волі з
випробуванням та іспитовим строком на 2 роки; -
12.04.2004 року Києво-Святошинським районним
судом Київської області за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК
України на 5 (п`ять) років 5 місяців позбавлення
волі, звільненого від відбуття покарання умовно-
достроково на 1 рік 6 місяців 16 днів; - 15.06.2009
року Києво-Святошинським районним судом
Київської області за ст. 187 ч.3 КК України на 7
(сім) років 6 місяців позбавлення волі,-
засуджено за ст. 309 ч.1 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання по вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.06.2009 року остаточно визначено ОСОБА_7 до відбуття покарання у вигляді 2 (двох) років одного місяця позбавлення волі.
Речові докази: особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, загальною масою 0,59 г. ( по вазі сухої речовини), який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів при УМВС України в Житомирській області вирішено знищити.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 537,60 грн. процесуальних витрат за проведення експертиз.
Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався. Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з 23.04.2015 року.
Згідно змісту вироку суду, ОСОБА_7 у листопаді 2008 року, у невстановленої особи незаконно придбав наркотичний засіб-опій, та незаконно, зберігаючи при собі, без мети збуту, переніс до місця проживання ОСОБА_8 в квартиру АДРЕСА_2 , де з метою приховування злочину, просочив три фрагменти марлевого бинта наркотичним засобом і помістив їх між шарами в губки із полімерного матеріалу та незаконно зберігав у кімнаті за вищевказаною адресою, без мети збуту.
03 березня 2015 року ОСОБА_7 , відбуваючи покарання в Коростенській ВК-71 за скоєння злочину, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України, в телефонній розмові з ОСОБА_8 домовився про передачу йому вищевказаних губок із полімерного матеріалу з наркотичним засобом.
04 березня 2015 року ОСОБА_8 , виконуючи прохання ОСОБА_7 взяла вказані губки із полімерного матеріалу в кімнаті квартири АДРЕСА_3 , не знаючи, що у них знаходиться наркотичний засіб та помістила вказані губки в поліетиленовий пакет до інших предметів ( а саме миючих засобів та продуктів харчування). Вищевказаний пакет із губками, миючими засобами та продуктами харчування ОСОБА_8 цього ж дня перевезла до автовокзалу м. Коростеня..
Цього ж дня, прибувши на автовокзал м. Коростеня, ОСОБА_8 за вказівкою в телефонній розмові ОСОБА_7 передала губки із полімерного матеріалу з наркотичним засобом разом з іншими предметами ОСОБА_9 для подальшої передачі ОСОБА_7 в Коростенську ВК-71. В свою чергу ОСОБА_10 , не будучи обізнаним про наркотичні засоби, отримав від ОСОБА_8 пакет для передачі засудженому ОСОБА_7 , в яких знаходились губки із полімерного матеріалу з наркотичним засобом та на таксі прослідував до Коростенської ВК -71 по вул. Б. Шоссе, 4 в м. Коростені.
04 березня 2015 року в період часу з 17.45 год. до 18.20 год. в приміщенні кімнати прийому передач і посилок КВК -71, розташованої по вул.. Б.Шоссе,4 в м. Коростені, при огляді харчової передачі від ОСОБА_10 засудженому ОСОБА_7 працівниками КВК -71 було виявлено та в подальшому працівниками Коростенського МВ УМВС вилучено три губки із полімерного матеріалу, в яких знаходились фрагменти марлевого бинта, просоченого речовиною коричневого кольору, який ОСОБА_7 незаконно придбав, зберігав, без мети збуту.
В апеляції обвинувачений ОСОБА_7 просить призначити йому більш м`яке покарання
Вважає, що покарання винесене йому занадто суворе.
На думку ОСОБА_7 , суд не взяв до уваги те, що він відбув 6 (шість) років і 3 місяці з назначеного покарання і з них 5(п`ять) років три місяці знаходиться в цій виправній колонії. Переболів туберкульозом, стоїть на обліку і знаходиться в спеціалізованому відділенні та суд визнав обтяжуючою його вину обставину рецидив злочинів.
На апеляційну скаргу ОСОБА_7 надійшли заперечення прокурора, в яких він просить вирок Коростенського міськрайонного суду від 23.04.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення, посилаючись на те, що доводи ОСОБА_7 викладені в апеляційній скарзі не відповідають дійсності, судом було враховано всі пом`якшуючі обставини, а тому вирок суду є законним та обґрунтованим.
Заслухавши доповідача по справі, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України підтверджуються зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами та будь - ким з можливих апелянтів не оспорюються.
Вирок суду 1-ї інстанції ґрунтується на перевірених доказах під час досудового так і судового слідства, яким суд надав вірну юридичну оцінку, правильно кваліфікувавши протиправні дії ОСОБА_7 за ч.1 ст. 309 КК України.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 65 КК України, врахуванням тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, характеристики винної особи, а також обставин, передбачених ст.ст. 66, 67 КК України.
Судом враховано в повній мірі всі обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а саме, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, засуджувався та у даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі за вчинення тяжкого корисливого злочину.
Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю та розкаявся за вчинений злочин.
Як особа за місцем відбування покарання ОСОБА_7 характеризується негативно.
Що стосується доводів викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 , що він вже відбув покарання у вигляді 6 років 3 місяців позбавлення волі за попереднім вироком, допускав незначні порушення, що перехворів на туберкульоз та відсутності у нього обтяжуючої його вини обставини рецидиву злочинів, то вони є надуманими, необґрунтованими з наступних підстав.
Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що на момент ухвалення Коростенським міськрайонним судом вироку від 23.04.2015 року у ОСОБА_7 невідбутий за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області 15.06.2009 року термін покарання один рік 3 місяці позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_7 за ч.1 ст. 309 КК України, суд приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком лише частково, у розмірі 1 місяця позбавлення волі.
Згідно довідки про заохочення і стягнення (а.с. 55-57), за період відбування ОСОБА_7 покарання у Коростенській ВК № 71 було допущено 66 порушень режиму відбування покарання, з яких 20 порушень є значними.
Посилання ОСОБА_7 , що суд першої інстанції не врахував, що він є особою, яка перехворіла на туберкульоз, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки залишкові зміни після вилікування туберкульозу не входять до Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання, затвердженого наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України від 18.01.2000 р. № 3/6.
А тому, в матеріалах провадження відсутні будь-які переконливі дані про наявність у нього захворювання, яке перешкоджає утриманню обвинуваченого в місцях позбавлення волі.
Що стосується доводів обвинуваченого, що суд необгрунтовано визнав обтяжуючою його вину обставину рецидив злочинів, то вони є надуманими, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Києво - Святошинського районного суду Київської області від 15.06.2009 року ОСОБА_7 був засуджений за ч.3 ст. 187 КК України на 7 (сім) років 6 місяців позбавлення волі, тобто за умисний, тяжкий злочин, а новий умисний злочин вчинив за ч.1 ст. 309 КК України.
А тому, суд першої інстанції обґрунтовано визнав обтяжуючою покарання обставину ОСОБА_7 - рецидив злочинів.
З урахуванням даних та вищенаведених обставин справи, тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, характеристики особи обвинуваченого, суд першої інстанції обґрунтовано обрав ОСОБА_7 покарання в межах санкції ст. ст. 309 ч.1КК України - у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки, обґрунтовано застосувавши ст.. 71 КК України та остаточно призначив ОСОБА_7 2 (два) роки один місяць позбавлення волі.
Вважати це покарання надмірно суворим у апеляційного суду підстав немає, навіть з урахуванням й тих обставин, на які є посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 ..
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 , у той же строк з моменту отримання ним копії ухвали.
Судді: