У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів

Заголдного В.В. та Пошви Б.М.

за участю прокурора

Казнадзея В.В.

розглянувши в судовому засіданні 22 листопада
2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційним поданням прокурора та
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1 і його захисника - адвоката ОСОБА_2 на
вирок Апеляційного суду Запорізької області від 31 липня 2007 року, яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

неодноразово судимого, - останнього разу

26.12.2006 року за ч. 1 ст. 186 КК України

на два роки позбавлення волі і на підставі

ст. 75 КК України звільненого від відбування

покарання з випробуванням на три роки,

за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України на довічне
позбавлення волі, а на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків йому
призначено остаточне покарання - довічне позбавлення волі,

установила:

ОСОБА_1 визнано
винуватим у тому, що він 31 березня 2007 року, перебуваючи в нетверезому стані,
у будинку своєї співмешканки ОСОБА_3, що в с. Кірове Оріхівського району,
умисно задушив руками у колясці дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У касаційному
поданні прокурор просить пом'якшити покарання ОСОБА_1, оскільки той визнав свою
вину і щиро розкаявся, а суд не звернув уваги на ці обставини і не визнав їх
такими, що пом'якшують покарання засудженого.

Засуджений
ОСОБА_1 у касаційній скарзі теж просить пом'якшити покарання. Твердить, що суд призначив йому
надмірно суворе покарання, не врахував його щире каяття обставини визнання
своєї винуватості.

Захисник -
адвокат ОСОБА_2 у касаційній скарзі просить скасувати вирок щодо ОСОБА_1 і
направити справу на додаткове розслідування. Вважає, що органом досудового
слідства і судом не достатньо повно з'ясовані дані про особу засудженого та
обставини, які мають значення для справи. Твердить, що його підзахисний вчинив
злочин у стані афекту. Звертає увагу на те, що суд не врахував ряд обставин,
які пом'якшують покарання ОСОБА_1

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, прокурора, який не підтримав доводів
касаційного подання і просив у задоволенні касаційних скарг відмовити, а вирок
- залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання і касаційних скарг, колегія суддів не вбачає підстав для їх
задоволення.

Висновки суду про
доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні умисного вбивства малолітньої дитини
ґрунтуються на перевірених доказах, є правильними і в колегії суддів сумнівів
не викликають.

Сам ОСОБА_1 визнав,
що він дійсно позбавив життя своєї малолітньої дочки. Під час неодноразових
допитів, у тому числі в ході проведення з ним відтворення обстановки і обставин
події, розповідав, що це вбивство він спланував заздалегідь і вчинив його як
помсту колишній співмешканці, яка не віддавала йому дитину на виховання. Після
того, як випив спиртного, залишився з донькою наодинці, схопив її руками за шию
і стискав, доки дитина не перестала подавати ознаки життя.

З показань
потерпілої ОСОБА_3 видно, що у неї з ОСОБА_1 склалися неприязні відносини. 31
березня 2007 року від останнього дізналася, що він з помсти задушив доньку
ОСОБА_4.

Свідки
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили, що того дня нетверезий ОСОБА_1
перебував з дитиною наодинці, після чого вони виявили ОСОБА_4 мертвою.

За таких обставин
і, враховуючи показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, дані, що містяться
у протоколі огляду місця події, огляду, вилучення речових доказів, і ті дані,
які зафіксовані у висновках судово-медичної експертизи про те, що смерть
ОСОБА_4 сталася внаслідок здавлювання органів шиї тупими предметами, якими
могли бути руки дорослої людини, що ускладнилося механічною асфіксією, суд мав
підстави визнати, що ОСОБА_1 умисно позбавив життя малолітньої ОСОБА_4

Даних про те, що
засуджений під час вчинення зазначеного злочину перебував у стані афекту, як
про це стверджується в касаційній скарзі, судом не встановлено, немає таких
даних і в матеріалах справи.

Кваліфікація
злочинних дій ОСОБА_1 за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України є правильною, а
призначене йому покарання відповідає положенням закону і тим даним, на які
послався суд у вироку. У даному разі суд, як видно з мотивувальної частини
вироку, виходив із особливої суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_1 злочину
і його виключної небезпечності для суспільства, саме тому і не вважав за
можливе застосувати щодо нього позбавлення волі на певний строк. Із таким
рішенням суду колегія суддів не погодитись не може.

Будь-яких даних
про те, що суд допустився упередженості чи необ'єктивності стосовно
засудженого, або не виконав під час розгляду справи норм КПК України, у тому
числі тих, що регулюють право на захист ОСОБА_1, які були б підставою для зміни
або скасування вироку, не встановлено.

На підставі
наведеного та керуючись ст. ст. 394 - 398 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційні
подання прокурора та скарги засудженого ОСОБА_1 і його захисника - адвоката
ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду Запорізької області
від 31 липня 2007 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

судді:

Заголдний
В.В. Редька А.І. Пошва Б.М.