Справа №487/4134/15-к 18.06.2015 18.06.2015 18.06.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/277/15 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:
Головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши за матеріалами кримінального провадження №0002595 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 червня 2015 року, про арешт майна.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_1

захисник: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування заходу забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту квартири за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Короткий зміст судового рішення суду 1-ї інстанції:
Згідно ухвали суду, клопотання слідчого Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області щодо арешту квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_7 , задоволено, та застосовано захід забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді накладення арешту квартири.

Узагальненні доводи апеляційної скарги:
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , посилається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчий суддя накладаючи арешт на квартиру не повідомив сторони кримінального провадження про розгляд клопотання, чим обмежив право ОСОБА_7 як власника майна. Квартира, на яку накладено арешт, належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , про що свідчить нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу від 12.05.2015 року. Крім того, кримінальне провадження відкрито з кваліфікацією злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яка взагалі виключає можливість того, що квартира може бути предметом даного кримінального провадження.

Обставини справи, встановлені судом 1-ї інстанції:
Згідно ухвали слідчого судді, 03.06.2015 року слідчим подано клопотання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого зазначив, що для збереження майна, яке стало предметом кримінального правопорушення, що може призвести до його відчуження, знищення, пошкодження, необхідно застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження.

19.05.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002595, внесено відомості з попередньою кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України. Згідно якого вбачається, що в кінці лютого 2015 року ОСОБА_8 пішов з належної йому квартири АДРЕСА_2 та не повернувся, а в його квартирі проживають ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які 12.05.2015 року придбали вказану квартиру у ОСОБА_10 . Згідно договору купівлі продажу ОСОБА_10 має право власності на зазначену квартиру відповідно до договору купівлі продажу зареєстрованому в ММБТІ в реєстрову книгу № 16896 під № 12952 та визнано дійсним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.02.2012 року.

Згідно відповіді Заводського районного суду м. Миколаєва вказана справа в проваджені суду відсутня.

Згідно відповіді ММБТІ реєстрова книга № 16896 відсутня, інформація щодо переєрестрації прав власності на квартиру АДРЕСА_2 відсутня.

Відповідно до довідки ОАБ станом на 18.05.2015 року ОСОБА_11 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 .

Обставини справи встановленні апеляційним судом:
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Твердження апелянта, що слідчим суддею порушено право ОСОБА_7 , як власника квартири, на захист своїх інтересів є необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя при постановленні ухвали оцінивши докази в їх сукупності, з достатньою повнотою та належним чином дослідив обставини провадження та дійшов вірного висновку про необхідність накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , оскільки вказана квартира є предметом кримінального правопорушення, а не застосування даного заходу в подальшому може призвести до знищення, пошкодження або його відчуження.

З досліджених в судовому засіданні доказів, про начебто належне відчуження квартири ОСОБА_11 , вбачається що ці дані є фіктивними, оскільки в Заводському райсуді м. Миколаєва така цивільна справа не розглядалася і всі реєстраційні записи в КП ММБТІ відсутні.

Таким чином, враховуючи наявність достатніх підстав, що квартира АДРЕСА_2 , є предметом кримінального правопорушення, а також застосування такого заходу як накладення арешту на квартиру є необхідним для встановлення істини по провадженню, що забезпечить унеможливлення її подальшого відчуження, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 172, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 червня 2015 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: