Справа № 136/1114/14-к
УХВАЛА
про задоволення самовідводу
"05" червня 2014 р. ЛИПОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву слідчого судді ОСОБА_3 , про самовідвід у кримінальному провадженні №136/1023/14-к, -

В С Т А Н О В И В :
15.05.2014 року на розгляд Липовецького районного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Липовецького району Вінницької області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Автоматизованою системою документообігу суду справа була розподілена та передана на розгляд судді ОСОБА_3 . Враховуючи те, що в його провадження неодноразово надходили скарги (заяви) ОСОБА_4 , які подавалися нею до суду за правилами різних судочинств, та по яких нею заявлялись відводи головуючому судді ОСОБА_3 з різних підстав та за наслідками їх розгляду задовольнялись, що в свою чергу сформувало упереджене ставлення гр. ОСОБА_4 до суді ОСОБА_3 , що вказує на наявність обставин, які викликають сумнів щодо винесення законного та обґрунтованого рішення незалежним та безстороннім судом за вищевказаною скаргою, а тому у відповідності до положень визначених п.4 ч.1 ст.75 КПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина, він не може брати участь у наведеному вище кримінальному проваджені.

На підставі цього, суддею ОСОБА_5 , у кримінальному проваджені №136/1023/14-к заявлено самовідвід.

Суд вважає, що заява про самовідвід підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 КПК України, слідчий суддя, суддя зобов`язані заявити самовідвід.

Крім цього, суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист в продовж розумного строку мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Гарантією безсторонності та неупередженості суду є право особи, учасника відносин на відвід закріплене в положеннях чинного КПК України.

Статтею 75 ч.1 п.4 КПК України, передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо є в наявності обставини, які викликають сумнів в його неупередженості.

Ураховуючи те, що в провадження судді ОСОБА_3 , неодноразово надходили скарги (заяви) ОСОБА_4 , які подавалися нею до суду за правилами різних судочинств, та по яких нею заявлялись відводи головуючому судді ОСОБА_3 з різних підстав та за наслідками їх розгляду задовольнялись, що в свою чергу сформувало упереджене ставлення гр. ОСОБА_4 до суді ОСОБА_3 , що вказує на наявність обставин, які викликають сумнів щодо винесення законного та обґрунтованого рішення незалежним та безстороннім судом за вищевказаною скаргою, тому суд вважає, що заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.75, 80, 81, 82 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Заяву про самовідвід судді ОСОБА_6 у кримінальному проваджені №136/1023/14-к ЗАДОВІЛЬНИТИ.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя:ОСОБА_7