Справа № 502/15/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2015 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кілія Одеської області , громадянина України, освіта середня , неодруженого, не працюючого, проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 15, ст.185 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
23 вересня 2014 року приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_7 , за попередньою змовою з іншою особою, відносно якої матеріали досудового розслідування виділено в окреме кримінальне провадження , умисно , з корисливих мотивів , з метою таємного викрадення чужого майна із корисливих мотивів, намагалися викрасти одну металеву стулку від вхідних воріт зерноскладу , розташованого по АДРЕСА_2 , в напрямку до паромної переправи на о. Кіслицький , належну ТОВ «Південний-1» , чим намагалися спричинити матеріальну шкоду на суму 500 грн., але свій намір не довели до кінця з причин , що не залежали від їх волі , оскільки були затримані на місці вчинення злочину начальником охорони товариства ОСОБА_8 .

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений за попередньою змовою групою осіб, - тобто кримінальне правопорушення , передбачене ст.ст. 15 ч.3 , 185 ч.2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав , та показав що 23 вересня 2014 року зі своїм знайомим ОСОБА_9 , проїжджали по вул. Белінського , де побачили будівлю колишнього складу , який знаходився у незачиненому , занедбаному стані. З метою здачі на металолом вони зняли одну стулку металевих воріт , але були затримані начальником охорони , який викликав керівника товариства , а також працівників міліції.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї вини , його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується також показаннями представника потерпілого ТОВ «Південний -1» ОСОБА_4 , який показав, що 23 вересня начальник охорони товариства затримав ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , які намагалися викрасти половину металевих воріт колишнього зерноскладу , який належить товариству , та розташований по вул. Белінського в м. Кілія.

Прокурором ОСОБА_12 заявлено клопотання про розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене , суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії ОСОБА_13 належить кваліфікувати за ст. 15 ч.3, ст.185 ч. 2 КК України.

Враховуючи відсутність обставин , які обтяжують покарання (ст. 67 КК України), наявність обставин , які пом`якшують покарання (ст. 66 КК України) щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину , добровільне відшкодування завданої шкоди, позитивну характеристику за місцем проживання , суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_14 покарання у вигляді позбавлення волі в межах , встановлених санкцією ч.2 ст. 185 КК України .

Вважаючи за можливе виправлення обвинуваченого без відбування покарання , суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлено

Відомостей про наявність судових витрат та речових доказів суду не надано.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину , передбаченого ст.ст. 15 ч.3 , 185 ч. 2 КК України та призначити покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1