Дата документу Справа № 331/736/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/736/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1023/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2015 року м.Запоріжжя

Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 , її представника ОСОБА_10
розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мелітополя Запорізької області, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку, ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює головним бухгалтером Мелітопольського заводу автотракторних запчастин, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортним засобом. На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі 1 року не вчинить нового злочину. На підставі ст. 76 КК України, зобов`язано ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без зміни - особисте зобов`язання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 46 000 гривень.

Стягнуто з Приватного Акціонерного Товариства Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 6 513,45 гривень, моральну шкоду в розмірі 4 000 гривень, а всього стягнуто 10 513,45 гривень.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 5 жовтня 2014 року, о 8 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вулиці Лепіка, рухаючись з боку Набережної магістралі в напрямку вулиці Артема в місті Запоріжжі. В салоні даного автомобіля знаходилась пасажир ОСОБА_9 .

При цьому, перехрестя вулиці Лепіка із вулицею Артема регулювалось світлофорним об`єктом, який працював у звичайному режимі.

В цей же час, водій ОСОБА_11 , керуючи автомобілем «ГАЗ 31029» реєстраційний номер НОМЕР_2 , почав перетинати зазначене вище перехрестя, рухаючись на дозволяючий зелений сигнал світлофора.

Водій ОСОБА_7 , наближаючись до вищевказаного перетину проїзних частин, діючи в порушення вимог п. 8.7.3. «є» правил дорожнього руху України, маючи об`єктивну можливість виявити, що для транспорту, що рухається по вулиці Лепіка, горить червоний сигнал, та зупинити - керований автомобіль до лінії перехрестя, а продовжити подальший рух тільки після ввімкнення дозволяючого сигналу світлофора, вказаних заходів не прийняв, та продовжив подальший рух, виїхавши на перехрестя.

Внаслідок даного грубого ігнорування вимог правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 , сталося зіткнення правої бічної частини кузова керованого ним автомобіля з передньою частиною автомобіля «ГАЗ» під керуванням водія ОСОБА_11 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи, отримала тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п. 8.7.3. є) правил дорожнього руху України, згідно висновку судової автотехнічної експертизи, знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 не оскаржуючи вирок в частині кваліфікації дій ОСОБА_7 і доведеності його вини, вважає, що суд необґрунтовано стягнув моральну шкоду на користь потерпілої ОСОБА_9 у надто великому розмірі - 46 000 грн.

Просить вирок в частині стягнення моральної шкоди скасувати, зменшити стягнення моральної шкоди до 15 000 грн., при цьому врахувати грошовий переказ на ім`я потерпілої на суму 5 000 грн., здійснений 27 березня 2015 року.

Заслухавши доповідь судді по справі, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, розглянувши матеріали провадження та дослідивши посилання, що наведені в апеляції, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), за який він засуджений, при обставинах, викладених у вироку правильні та ґрунтуються на доказах, досліджених в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та в апеляції не оскаржуються.

Перевіряючи законність і обґрунтованість вироку в частині призначення обвинуваченому покарання, колегія суддів вважає, що покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

При його обранні суд урахував, як ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, так і дані про особу засудженого, який розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, завдану потерпілому шкоду, на момент апеляційного розгляду провадження, відшкодував частково, у сумі 5 000 грн., раніше не судимий. Обтяжуючі покарання обставин по справі відсутні.

З урахуванням всіх обставин справи, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_7 мінімальне основне покарання без застосування додаткового.

Доводи апеляції про зменшення стягнення моральної шкоди, колегія суддів вважає безпідставними. При вирішенні цивільного позову судом враховано, що моральна шкода, яка стягнена на користь потерпілої ОСОБА_9 у розмірі 50 000 грн. відповідає психічним та душевним стражданням потерпілої, колегія суддів вважає її обґрунтованою та такою, що відповідає матеріалам провадження, оскільки в результаті ДТП, що сталася, потерпіла перенесла операцію, має тривалий після операційний період та ін.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2015 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляцію захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4