АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Чернівці 28 січня 2015 р. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6
підсудний ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, Державної митної служби та Державної прикордонної служби прокуратури області ОСОБА_6 на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 16 грудня 2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Органами досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що працюючи директором державного підприємства "Путильський лісгосп» в 2008-2009 р. р. за відсутності ліцензії на проведення реконструкції об`єктів, які постраждали внаслідок стихійного лиха, яке сталося 23-27 липня 2008 року, в порушення п. п. 1, 6 Посадової інструкції від 14.08.2008 року, Постанови КМУ від 29.03.2002 року № 415 «Про затвердження Порядку використання коштів резервного фонду бюджету», Розпорядженням КМУ від 06.08.2008 року №1083-р та Переліку об`єктів включених до Генерального плану ліквідації наслідків стихійного лиха, умисно перевищив свої службові повноваження, надав вказівки службовим особам підприємства на використання 26 920 літрів дизпалива, яке було призначене для робіт по подоланню стихійного лиха, на виробничі потреби лісгоспу, що спричинило тяжкі наслідки. Ці дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 3 ст. 365 КК України.

Провадження №11/794/90/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_8
Категорія ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366 КК України Доповідач ОСОБА_9 .
Крім того, будучи службовою особою, шляхом зловживання своїм службовим становищем заволодів майном у великих розмірах очолюваного ним підприємства, а саме 143,2 м. куб. пиломатеріалів загальною вартістю 101 986 грн. 22 коп., чим вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 191 КК України.

Також ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що впродовж 2008-2009 років вчинив службові підроблення, вніс неправдиві дані в бухгалтерські документи ТзОВ ПКП «Елка» та ДП «Путильський лісгосп», які в подальшому використовував для незаконного обернення майна ДП «Путильський лісгосп» на свою користь на загальну суму 101 986 грн. 22 коп. та приховував факти зловживань на суму 338 805 грн. 63 коп., чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 366 КК України, тобто службове підроблення, що спричинило тяжкі наслідки.

Розглянувши справу за вказаними звинуваченнями, Вижницький районний суд знайшов їх недоведеними та 16 грудня 2013 року виніс виправдувальний вирок за відсутністю в діях ОСОБА_7 складів злочинів.

На вказаний вирок суду першої інстанції прокурор ОСОБА_6 подав апеляцію, в якій просить рішення районного суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що районним судом не враховано ряд доказів, які були здобуті під час досудового слідства та, які знайшли своє підтвердження в ході судового слідства, зокрема: показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які стисло та вибірково наведені у вироку, та яким не дано належної оцінки у вироку, а також письмові докази по справі, зокрема, висновок судово-почеркознавчої експертизи №54/15/6-33 від 09.04.2010 року, висновок судово-економічної експертизи №1087 від 29.07.2010 року, яким теж не дано відповідної оцінки.

Ухвалою апеляційного суду від 26 лютого 2014 року вирок районного суду залишено без змін, а апеляцію прокурора без задоволення.

На вказані судові рішення подана касаційна скарга прокурора. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2014 року касаційна скарга прокурора задоволена частково, ухвала апеляційного суду скасована, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

В даний час прокурор змінив свої апеляційні вимоги, добавив до апеляційної скарги як вимогу скасування вироку ту обставину, що районний суд виніс виправдувальний вирок не з тієї підстави, яка передбачена законом.

Заслухавши доповідача, думку прокурорів, які вважають, що вирок суду слід скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд та постановити обвинувальний вирок, вислухавши підсудного ОСОБА_7 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляції прокурора, заперечення на неї підсудного, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 327 КПК України 1960 року, постановлений у справі вирок може бути обвинувальним або виправдувальним. Таке положення є свідченням того, що у вироку повинна бути однозначна відповідь на питання про винуватість підсудного чи його невинуватість. Постановлення якогось іншого вироку, зокрема такого за яким підсудний залишаться під підозрою, у невизначеному становищі, не допускається.

Ч. 4 ст. 327 КПК України 1960 року передбачає вичерпний перелік підстав, за яких постановляється виправдувальний вирок, а саме коли:

1)
не встановлено подію злочину;
2) в діянні підсудного немає складу злочину;
3) не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.
Усі названі підстави є різними за змістом, але рівнозначні за правовими наслідками, а саме: підсудний визнається невинуватим і реабілітується.

Суд постановляє виправдувальний вирок за відсутністю події злочину у тих випадках, коли діяння, в якому обвинувачується підсудний не мало місця або відсутній причинний зв`язок між діянням підсудного і шкідливими наслідками, з якими закон пов`язує склад злочину.

Виправдувальний вирок за відсутністю в діянні підсудного cкладу злочину суд постановляє у випадку, коли встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується підсудний, мало місце, але кримінальний закон не визнає таке діяння злочином через малозначність діяння, вчинення його у стані необхідної оборони чи крайньої необхідності, або виконання законного наказу, або в умовах виправданого ризику та інше.

Виправдувальний вирок у зв`язку з недоведеністю участі підсудного у вчиненні злочину суд постановляє, якщо факт злочину встановлено, але досліджені судом докази виключають або не підтверджують вчинення його підсудним.

Такий виправдувальний вирок постановляється також і тоді, коли докази сумнівні і можливості отримання достовірних доказів вичерпані.

Неухильне дотримання передбаченою законом такої процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу, встановлення істини в справі і прийняття законного, обґрунтованого і справедливого рішення суду.

Як видно з вироку суду, ОСОБА_7 виправданий судом за відсутністю в його діях складів злочинів. Проте, суд першої інстанції не мотивував в чому полягає дана підстава і чи вона могла бути застосована для виправдання при обставинах, встановлених судом при розгляді справи.

Крім того, районний суд встановивши відсутність належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність в діях підсудного ОСОБА_7 будь-якого злочину під час судового розгляду справи, виправдав його за відсутністю в діях складу злочину. Таким чином допустив протиріччя у своїх висновках по справі у результаті чого судом достовірно не встановлено за якою підставою виправданого підсудного.

Указані порушення перешкодили суду постановити законний вирок, в той час як відповідно до закону суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути такі порушення, оскільки застосування іншої підстави виправдання погіршує становище підсудного.

Згідно ч. 2 ст. 374 КПК України 1960 року, апеляційний суд скасовує вирок і повертає справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, якщо при розгляді справи в суді першої інстанції були допущені такі істотні порушення кримінально-процесуального закону, які виключали можливість постановлення вироку.

Згідно із ст. 366 КПК України 1960 року, у результаті розгляду апеляцій на рішення, зазначені у частині першій статті 347 цього Кодексу, апеляційний суд виносить ухвалу про скасування вироку і повернення справи на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 367 КПК України 1960 року, підставою для скасування вироку при розгляді справи в апеляційному суді є неправильне застосування кримінального закону.

Згідно із ст. 371 КПК України 1960 року, неправильним застосуванням кримінального закону, що тягне за собою скасування вироку, є: незастосування судом кримінального закону, який підлягає застосуванню; застосування кримінального закону, який не підлягає застосуванню.

Проте, судом першої інстанції не враховано вказаних вимог закону і застосовано закон, який не підлягає застосування та не застосовано закон, який підлягав застосуванню, що є порушенням принципу законності.

Отже, районним судом при ухваленні вироку у даній справі допущені такі істотні порушення вимог КПК України 1960 року, які перешкодили суду повно і всебічно розглянути справу та постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок, що є підставою для його скасування та направлення справи на новий судовий розгляд, оскільки такі порушення не можуть бути усунуті під час апеляційного розгляду справи.

При новому розгляді справи в судовому засіданні суду необхідно з`ясувати всі обставини справи, перевірити належними та допустимими доказами доводи як обвинувачення, так підсудного, і захисту.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 366, 367, 370, 371, 374 КПК України 1960 року, п. п. 11, 13 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, Державної митної служби та Державної прикордонної служби прокуратури області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 16 грудня 2013 року щодо ОСОБА_7 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі суддів.

Головуючий ОСОБА_9
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3