Справа №544/140/15-к
пров. № 1-кс/544/23/2015
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2015 року м. Пирятин

Слідчий суддя Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Пирятина по вул. Леніна, 41 клопотання прокурора прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000544 від 19.09.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :
Прокурор прокуратури Пирятинського району Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0000544 від 19 вересня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, з клопотанням про накладення арешту на майно, яке належить батьку підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , а саме автомобіля Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 .

Мотивуючи клопотання, прокурор посилається на те, що в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, а саме у тому, що він 19 вересня 2014 року, в м. Пирятині Полтавської області, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою збуту виготовив та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. Того ж дня, приблизно 12 години 30 хвилин по вул. Проїздна, 7, ОСОБА_4 з корисливих спонукань, незаконно продав за ціною 150 грн. ОСОБА_7 , паперовий згорток з канабісом, масою (в перерахунку на суху речовину) 2,262 г. Крім того, 24.11.2014 в м. Пирятині Полтавської області, ОСОБА_4 повторно, за місцем проживання по АДРЕСА_1 , виготовив та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який того ж дня з корисливих спонукань, незаконно продав за ціною 120 грн. ОСОБА_7 , паперовий згорток з канабісом, масою (в перерахунку на суху речовину) 1,947 г.

20.01.2015 ОСОБА_4 письмово повідомлено про остаточну підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 та ч.2 ст.309 КК України.

Вказує про необхідність в накладенні арешту на вищевказане майно, що належать ОСОБА_6 , оскільки в матеріалах кримінального провадження наявні докази, на підставі яких можна об`єктивно вважати, що автомобіль Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просив накласти арешт на автомобіль Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 як знаряддя вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора з огляду на його безпідставність. Підозрюваний пояснив, що 24 листопада 2014 року він збирався на автомобілі Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить його батьку ОСОБА_6 поїхати забрати із дитячого садка свого сина та в цей момент йому зателефонував ОСОБА_8 та просив продати наркотики. По дорозі до дитсадка він заїхав до нього на вул. Жовтневу та продав наркотичний засіб. Автомобіль не використовувався ним як засіб перевезення наркотиків для збуту, а з метою надання послуг з перевезення пасажирів - як таксі. Знайдений у автомобілі шприц йому не належить, хто його власник йому невідомо.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що автомобіль Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 є його власністю та наданий ним у користування сина ОСОБА_4 для здійснення підприємницької діяльності. Про те, що син займався збутом наркотиків він не знав. Вищевказаним автомобілем могли користуватися і інші члени його сім`ї, зокрема син ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.2 ст. 167, ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей. якщо є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Розглянувши клопотання про накладення арешту на зазначений вище автомобіль, заслухавши доводи прокурора, якими обґрунтувано необхідність арешту майна,слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та ч.2 ст.309 КК України. 20 січня 2015 року йому у відповідності до ст.278 КПК України було повідомлено про підозру.

Зі змісту ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, при доведеності слідчим або прокурором підстав, передбачених ч. 3 ст. 132 КПК України та у разі наявності підстав вважати, що таке майно чи речі згідно ч. 2 ст.170 КПК України є засобами чи знаряддями вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на ньому його сліди, що передбачено ч. 2 ст. 167 КПК України.

Згідно наявних в матеріалах клопотання даних, вбачається, що власником автомобіля Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_6 .

Як вбачається зі змісту клопотання та доданих в обґрунтування до нього документів 24 листопада 2014 року на підставі ухвали слідчого судді було проведено особистий обшук підозрюваного ОСОБА_4 , в ході якого у нього було вилучено шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим. Одночасно був проведений обшук автомобіля Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому пересувався ОСОБА_4 , під час якого наркотичних засобів у автомобілі не виявлено, а останній був вилучений і направлений на зберігання до Пирятинського РВ УМВС України у Полтавської області.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 171 КПК України у разі неподання слідчим клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного дня після вилучення майна, таке майно підлягає негайному поверненню особі, у якої воно було вилучене.

Всупереч вимогам вказаної статті, слічий не звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого автомобіля в установлені строки, автомобіль власнику повернутий не був та знаходився на майданчику Пирятинського РВ УМВС України протягом двох місяців, будь-яких слідчих дій щодо цього майна слідчий не проводив.

Враховуючи викладене, оцінивши потреби досудового розслідування, на думку суду, прокурор у судовому засіданні не обґрунтував мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження № 0000544 у вигляді арешту автомобіля Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 .

Посилання прокурора на те, що санкція статті за якою підозрюваному ОСОБА_4 оголошено про підозру, передбачає конфіскацію майна, також не може слугувати обґрунтуванням застосування арешту автомобіля, який не є власністю підозрюваного. Крім того, з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного ухвалою суду від 15.01.2015 був накладений арешт на його майно.

У клопотанні прокурора не доведено, що обмеження власника автомобіля у розпорядженні ним є обґрунтованим і такий ступінь втручання у його права та свободи виправдовуюся потребами досудового розслідування.

Під час судового розгляду стороною обвинувачення не надані також беззаперечні дані, які вказували б на те, що вказаний автомобіль був пристосований або використаний як знаряддя вчинення злочину та може бути доказом у кримінальнлому провадженні.

Доводи прокурора про те, що вказаний автомобіль використовувася підозрюваним як знаряддя вчинення злочину не є переконливими. Пояснення підозрюваного, свідка ОСОБА_6 вказують на те, що автомобіль Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 використовувався підозрюваним для наданння послуг по перевезенню пасажирів, ним могли користуватися і інші члени сім`і ОСОБА_6 . Наявність одного епізоду вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, під час якого останній пересувався за допомогою даного автомобіля та був затриманий правоохоронними органами, не може вказувати на його спеціальне використання для перевезення наркотичних засобів з метою збуту.

З огляду на викладене, вважаю, що під час судового розгляду прокурор не довів, що вказаний автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у частині 2 ст.167 цього Кодексу, а накладення на нього арешту виправдовуюся потребами досудового розслідування, тому підстав для його арешту немає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:
У задоволенні клопотання прокурора прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна автомобіля Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні №0000544 від 19.09.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя - ОСОБА_1