Справа № 645/5872/15-к
Провадження № 1-кп/645/384/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2015 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 26.11.2009 року був зарахований у запас до першої категорії військовозобов`язаних на загальний облік рядових і сержантів запасу до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 13.05.1999 року та Указу Президента України № 15 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України № 113-VIII від 15.01.2015 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» 14 січня 2015 року на території України було оголошено часткову мобілізацію. В ході виконання вищезазначених актів та здійснення заходів по мобілізації військовозобов`язаних, рядовому запасу ОСОБА_4 була вручена повістка про виклик 22.04.2015 року до військового комісаріату, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 для призиву на військову службу під час мобілізації та направлення для подальшого проходження до Збройних Сил України, з роз`ясненням про наслідки у разі неявки. 23 квітня 2015 року ОСОБА_4 прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_4 та розпочав проходження військово- лікарняної комісії. 03.06.2015 ОСОБА_4 завершив проходження військово-лікарняної комісії та згідно довідки № 3 від 03.06.2015 визнаний придатним до військової служби. Проте, діючи умисно, 03 червня 2015 року з метою ухилення від призову за мобілізацією, маючи реальну можливість проходити службу в рядах Збройних сил України, в категоричній формі відмовився від отримання повістки та прибуття на збори, що мали відбутись 04.06.2015, за відсутності поважних причин в порушення вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14 січня 2015 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 15 січня 2015 року №113- VIII та ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, ухилився від призову відмовившись прибути в указаний час до місця призову - ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину в скоєному кримінальному правопорушення визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому предявлено в обвинуваченні та пояснив що дійсно умисно ухилився від проходження військової служби, оскільки у нього є малолітня дочка та крім нього не має кому за нею доглядати. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, вина ОСОБА_4 в судовому засіданні доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, дані про особу обвинуваченого, а також обставини справи, що обтяжують і помякшують покарання. До обставини, які пом`якшують покарання, суд відносить його щире каяття, визнання вини, обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено. Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має малолітню дитину, на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті не знаходиться.
Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого. Згідно ч.3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 336 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі , яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи вище наведені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ст. 336 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, так як його виправлення і перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов - не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання у виді 2(двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обовязки, передбачені п.п.2,3.
1)Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
2)Повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення,

Суддя