Справа № 495/5361/15-к

ВИРОК
06.08.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі : головуючої одноособово судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Гонорівка, Піщанського району Вінницької області,
українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою,
який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , мешкає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого. В силу ст.89 КК України судимість погашена.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,
03.06.2015, приблизно в післяобідній час, більш точну годину встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщені будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вступив у сварку з співмешканкою ОСОБА_6 , яка також заходилась в стані алкогольного сп`яніння.
Під час сварки ОСОБА_4 навмисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, повалив ОСОБА_6 на підлогу та ногами наніс множинні удари в різні частини тіла, також область живота, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження, від яких остання померла за місцем мешкання.
Згідно висновку судово-медичного експерта № 124 від 03.07.2015року, смерть ОСОБА_6 , настала внаслідок закритої травми органів черевної порожнини - гострої крововтрати (2л.) внаслідок множинних травматичних розривів брижі відділів кишечника, множинних розривів кореня брижі тонкого кишечника, розривів малого і великого сальників. Смерть ОСОБА_6 , полягає в прямому причинному зв`язку з заподіяними їй множинними травматичними розривами брижі відділів кишечника, множинними розривами кореня брижі тонкого кишечника, розривами малого і великого сальників. Виявлені тілесні ушкодження є наслідком багаторазової ударної травмуючої дії тупих твердих предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, на що вказує характер і розміри пошкоджень. Закрита травма живота з множинними травматичними розривами брижі відділів кишечника, множинними розривами кореня брижі тонкого кишечника, розривами малого і великого сальників, призвела до гострої крововтрати і смерті ОСОБА_6 , відповідно до п. 2.1.2. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995) має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним визнав себе у повному обсязі та цілком підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, пояснив суду, що на протязі 10 років проживав з співмешканкою ОСОБА_6 у цивільному шлюбі, від якого має малолітню дитину 2 років, знаходячись в АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння вступив в сварку з співмешканкою ОСОБА_6 , яка також знаходилась в стані алкогольного сп`яніння, повалив на підлогу та ногами наніс множинні удари в різні частини тіла, а також область живота, після чого ліг спати. В вранці виявив, що співмешканка померла. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати та розглянути справу відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що її донька ОСОБА_6 проживала с Безносюком на протязі 10 років у цивільному шлюбі від якого мають спільну дитину 2 років. Про те що ОСОБА_4 вбив доньку дізналася від односельчан. Просить наказати ОСОБА_4 несуворо, так як у нього є дитина 2 років.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість.
Обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст. 121 КК України - як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.
У відповідності до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.
При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику, що скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, що він раніше судимий та судимість погашена, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення і перевиховання не став, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, думку потерпілої, суд вважає достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, покарання тільки у вигляді позбавлення волі.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання нижче нижчої межі, ніж передбачено Законом, суд не вбачає, тому що згідно ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Згідно ст.100 КПК України речові докази, які були вилучені під час досудового розслідування - знищити.
Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статті призначити покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити, тримання під вартою до набрання вироком законної сили, обчислюючи термін відбування покарання з моменту його затримання з 05.06.2015 року.
Матеріали характерезуючі особистість засудженого ОСОБА_4 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом № 495/5361/15-к.
Речові докази, які були вилучені під час досудового розслідування знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області, а засудженому ОСОБА_4 , який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок суду відповідно до вимог ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Суддя :