АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/113/15 Справа № 191/5154/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали на умовно-дострокове звільнення за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2014 року щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, громадянина України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,

Встановила:
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2014 року відмовлено в задоволенні клопотання адміністрації СВК-94 та спостережної комісії при Синельниківській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2011 року був засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Суд, відмовляючи в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення, своє рішення мотивував тим, що засуджений ОСОБА_6 у скоєному злочині не розкаявся, своєю поведінкою виправлення не довів, має два стягнення: за порушення режиму розпорядку дня та зберігання заборонених предметів та має лише два заохочення.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на те, що суд неповно та однобічно розглянув матеріали провадження.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає, що апеляція засудженого задоволенню не підлягає, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи за необережний особливо тяжкий злочин.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішення суду.
З врахуванням викладеного у ОСОБА_6 фактично настало право на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на що він звертає увагу в апеляційній скарзі.
Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.
Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст. 81 КК України і застосування до нього умовно-дострокового звільнення є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його сумлінна поведінка і ставлення до праці.
Разом з тим, як встановив суд першої інстанції, виходячи з даних характеристики ОСОБА_6 , прибувши до Синельниківської ВК-94 07 листопада 2011 року мав два стягнення - 26 червня 2012 року за порушення режиму розпорядку дня та 30 жовтня 2013 року за зберігання заборонених предметів, в зв`язку з чим рішенням комісії установи від 31 грудня 2013 року йому було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України як особі, що не стала на шлях виправлення, за період з січня 2014 року по теперішній час засуджений мав лише два заохочення і прийшов до висновку, що це не можу свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і не находить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Сам факт, що засуджений за час відбування покарання з листопада 2011 року має лише два заохочення за період з січня 2014 року по листопад 2014 року не може свідчити, що він став на шлях виправлення. Інших даних на підтвердження вказаного факту засуджений ОСОБА_6 не навів в апеляційній скарзі та не надав при її розгляді.
Доводи ОСОБА_6 про неповноту судового розгляду, являються безпідставними, як і його твердження, що суд не врахував думку спостережної комісії. Як слідує з журналу судового засідання та інформації, що мається на технічному носії інформації, при судовому розгляді даного кримінального провадження ніякі клопотання засудженим не заявлялись. Судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обгрунтованого рішення.
Щодо посилання ОСОБА_6 на неврахування судом клопотання адміністрації СВК-94 та спостережної комісії при Синельниківській райдержадміністрації, згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду.
На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 407 КПК України, колегія суддів
постановила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді

______________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3