Справа
№ 1 -98 / 2007 р.
06 вересня 2007 року Ріпкинський районний
суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді Шляхова В. І.
при секретарі Савенко І. О.,
за участю прокурора Лепської Н. П.,
та підсудного ОСОБА_1.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
смт Ріпки справу по обвинуваченню
народження, уродженця с. Вербівка Ріпкинського району Чернігівської області,
українець, громадянин України, освіта базова загальна середня,
військовозобов'язаний, одружений, не працює, житель АДРЕСА_1 ,
вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,
Вироком суду
від 06 вересня 2007 року підсудний визнаний винуватим у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки внаслідок порушення ним, як
особою що керує транспортним засобом, вимог Правил дорожнього руху,
(затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року)
відбулося ДТП, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Йому призначено покарання у вигляді арешту, що належить відбувати реально.

У ході
судового слідства було встановлено, що постановою слідчого від 19 червня 2007
року (а.с 27), автомобіль ЗАЗ 968М,
державний номерний знак НОМЕР_1 , - визнано речовим доказом та приєднано до
матеріалів кримінальної справи із залишенням на зберіганні у ОСОБА_2 . до
проведення судово - автотехнічної експертизи. Разом з тим, даних, про те, що ця
постанова доведена до відома особи, у матеріалах справи нема. Її розписка про
„зберігання автомобіля до вирішення питання по суті” датована 18 червня 2007
року (а.с. 14). Одночасно у справі є розписка обвинуваченого (без зазначення
дати написання), про те, що він „отримав від слідчого Грецького В. П.
автомобіль та зобов'язується зберігати його до вирішення питання по суті” (а.с.
30). Будь - яке процесуальне рішення слідчого з питань передачі речового доказу
від однієї особи до іншої, у справі відсутнє. Викладене свідчить, що за логікою
слідчого з призначенням судової автотехнічної експертизи 20 червня 2007 року
(а.с. 72) автомобіль втратив своє значення речового доказу по справі. Викладене
не відповідає вимогам ст. ст. 64 - 67; 78 - 80 КПК України. Зокрема це
підтверджується й положеннями ст. 81 КПК України, яка встановлює порядок
вирішення долі речових доказів у залежності чи це знаряддя злочину, чи цінність
нажита злочинним шляхом, чи об'єкт злочинного посягання, - оскільки це питання
у вказаній постанові не вирішено. Вона містить загальне визначення, що
автомобіль є речовим доказом.

Згідно а.с. 4
працівник міліції рапортом (ЖРЗПЗ
Ріпкинського РВ УМВС № 818) 18. 06. 2007 р. доповів про те, що до Ріпкинської
ЦРЛ з тілесними ушкодженнями доставлено ОСОБА_3 .; 18. 06. 2007 р. слідчий
Грецький В.П. склав протокол усного повідомлення ОСОБА_3про злочин (а.с. 15), -
вказане повідомлення в ОВС ним не зареєстроване. 19. 06. 2007 року Ріпкинська
ЦРЛ надала слідчому виписку з медичної карти хворого ОСОБА_3(а.с. 23), де
зазначено, що останній знаходиться на лікуванні в ЦРЛ. Того ж числа своєю
постановою слідчий визнав ОСОБА_3потерпілим від злочину й допитав його в умовах
ЦРЛ (а.с.35 - 39). В додаток до постанови про призначення судово - медичної
експертизи відносно ОСОБА_3 (а.с. 100 - 101) слідчий надає історію хвороби
стаціонарного хворого. Таким чином, слідчому достеменно було відомо про
понесення закладом охорони здоров'я витрат на стаціонарне лікування
потерпілого. Відповідно ст. 64 КПК України при провадженні досудового слідства
по справі належить доказувати характер та розмір шкоди, завданої злочином, а
також розмір витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування
потерпілого від злочинного діяння. Разом з тим, матеріали кримінальної справи
не містять жодних даних, що слідчий вживав заходи до виконання свого обов'язку,
передбаченого ст. ст. 22; 29 КПК України.

Наявний у
справі рапорт працівника органу дізнання про виконання доручення слідчого в
порядку ст. 114 КПК України (а.с. 90 - 91), адресований на ім'я керівника
органу дізнання й не містить будь - якого візування про подальше спрямування.
Відмітки про вихідну реєстрацію рапорту й супровідний лист до нього у справі
відсутні. Саме доручення не має дати складення та вихідного реєстраційного №, що може свідчить
про фальсифікацію кримінальної справи. Виявлені порушення вимог кримінально -
процесуального законодавства на стадії досудового слідства є підставою для
реагування суду в порядку ст. 23-2 КПК України.

Керуючись
статтями 23-2; 340 КПК України, суд -

постановив:

Звернути увагу начальника слідчого управління УМВС України в
Чернігівській області на встановлені по справі недоліки для вжиття відповідних
заходів протягом місяця з дня отримання постанови.

Про вжиті
заходи реагування повідомте суд у встановлений ст. 23 -2 КПК України строк.

На постанову
протягом 15 діб з моменту її винесення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд.

Суддя В.
І. Шляхов