В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-360/10

14.12.2010 року Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого-судді Заїки Г.М., за участю секретаря судового засідання Бакалович І.Є., прокурора Кулик О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні маючого двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше судимого: 17 серпня 2009 року Бердичівським міськрайонним судом за ст. 263 ч.2 КК України до штрафу в сумі 510 грн.; 24 вересня 2009 року Бердичівським міськрайонним судом за ст. ст. 263 ч. 1,309 ч.І КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 16 серпня 2010 року іспитовий строк скасовано. Проживаючого за адресою: м. Бердичів 2-й провулок Нізгурецький, 12, - за ст. ст. 185 ч. З, 263 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку вчинив нові умисні злочини при наступних обставинах.

Так, 17 квітня 2010 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, зайшов через хвіртку на територію домоволодіння, яке розташовано по вул. Білопільскій, 65 в м. Бердичеві, підійшов до огорожі, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_2 а саме: качура індокачки вартістю 90 гривень; індокачку вартістю 60 гривень. Всього викрав майна належного ОСОБА_2 на загальну суму 150 гривень.

22 квітня 2010 року близько 01 години ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, зайшов через хвіртку на територію домоволодіння, яке розташовано по 2-му провулку Нізгурецькому, 6 в м. Бердичеві, та відчинивши дверцята сараю, проник в середину, звідки таємно, повторно викрав майно, яке належить ОСОБА_3, а саме: 6 курок вартістю 35 гривень кожна на суму 210 гривень; півня вартістю 50 гривень. Всього викрав майна належного ОСОБА_3 на загальну суму 260 гривень.

Крім того, 19 серпня 2010 року ОСОБА_1, перебуваючи коло річки, розташованої в с. Великі Нізгурці Бердичівського району Житомирської області, виявив на березі в траві металевий предмет темно сірого кольору, виготовлений для посилення ударів руками - кастет.

При цьому, ОСОБА_1 достовірно знаючи про те, що даний предмет за своїм призначенням являється холодною зброєю, маючи умисел на незаконне його придбання та носіння без передбаченого законом дозволу, діючи свідомо та умисно, забрав знайдений кастет та почав носити його при собі.

27 серпня 2010 року ОСОБА_1, взявши із собою знайдений ним кастет, прийшов з ним на залізничний вокзал ст. Бердичів, звідки електропоїздом приїхав на залізничний вокзал ст. Козятин, що розташований в м. Козятині Вінницької області.

Цього ж дня, о 9 годині 35 хвилин ОСОБА_1, знаходячись на Шепетівській платформі залізничного вокзалу ст. Козятин, був затриманий працівниками міліції. При проведенні особистого огляду в зовнішній правій кишені його куртки було виявлено та вилучено кастет, який він носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Згідно висновку експерта за № 43 від 2 вересня 2010 року металевий предмет, вилучений 27 серпня 2010 року у громадянина ОСОБА_1, відноситься до холодної зброї. Виготовлений саморобним способом по типу кастетів і відноситься до ударно-дробильної холодної зброї.

Допитаний в ході судового слідства ОСОБА_1 свою вину в скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.З, 263 ч.2 КК України визнав частково. По суті обвинувачення пояснив, що 17 квітня 2010 року близько 14 години 30 хвилин він зайшов до ОСОБА_4 - брата потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_4 уходив на похорони. Підсудний вийшов і побачив, що на подвір»ї ходили качки. Він відловив птахів та поклав у пакет. В подальшому їх продав.

21 квітня 2010 року підійшов до ОСОБА_3 з приводу того, що остання була винна йому кошти. Він попросив потерпілу віддати йому борг. ОСОБА_3 відмовилась. Тоді підсудний сказав, що щось забере і пішов з подвір"я потерпілої. Вживши спиртне, вечором він повернувся до подвір"я ОСОБА_3 Сарай був відчинений і він забрав з сараю троє курей. В подальшому віддав птахів знайомій.

По факту носіння кастету свою вину підсудний визнав повністю і пояснив, що вказаний кастет він знайшов на березі річки, в той час як їздив до дружини. Це було о 20 годині вечора 19 серпня 2010 року. Знайомий підсудного пішов купити пиво, а він помітив в траві кастет. Його він поклав до своєї куртки, яку потім повісив у сараї. В подальшому до нього приїхали знайомі та запропонували поїхати на роботу. Він погодився. Коли їхав на роботу, то вдів зазначену кутку, в якій був кастет. В м. Козятині він був затриманий працівниками міліції, які і виявили в нього зазначену зброю. У вчиненому підсудний щиро розкаявся.

Вина підсудного в скоєні злочинів повністю підтверджується показами потерпілих, свідків та матеріалами справи, а саме:

показами потерпілого ОСОБА_2 який пояснив, що разом з братом вони мають будинок, який розділений на двох. Його брат товаришував з підсудним. В той день після 10 години потерпілий поїхав в с. Нізгурці копати яму для покійника. Похорони були призначені на 12 годину. В той час брат потерпілого знаходився дома. О 12 годині він разом з братом поїхали на похорони. У вечорі дружина потерпілого виявила пропажу качок. Приблизно о 21 годині потерпілий зайшов до брата, де знаходились підсудний та ще інші чоловіки. Потерпілий наказав брату, щоб качки були намісці. В подальшому він взнав, що підсудний продавав качки. Також потерпілий пояснив, що його господарство огороджено сіткою і качки до брата на подвір»я не заходять. Крім того, качка сиділа на яйцях.

Цивільний позов підтримє, на суворості покарання не наполягає;

заявою потерпілої ОСОБА_3 про те, що вона не може бути присутньою в судовому засіданні. Цивільний позов та покази, які вона давала на досудовому слідстві, підтримує ( т. 1 а. с. 147);

будучи допитаною на досудовому слідстві потерпіла пояснила, що у своєму господарстві вона утримуй курей. 21 квітня 2010 року близько 20 години вона зачинила курей у сараї на навісний гачок. Коли вранці наступного дня прокинулась та вийшла до курей, то виявила, що не вистачає шести курок та одного півня. Так як самі кури втекти не могли, то вона зрозуміла, що скоєно крадіжку. По даному факту звернулась з заявою до міліції. Злочином їй заподіяно матеріальну шкоду на суму 260 гривень (т. 1 а. с.70);

заявою свідка ОСОБА_4 про те, що він не може бути присутнім в судовому засіданні. Покази, які він давав на досудовому слідстві, підтримує ( т. 1 а. с. 157);

допитаний на досудовому слідстві свідок ОСОБА_4 пояснив, що 17 квітня 2010 року у денну годину до нього прийшов його знайомий ОСОБА_1. З ним була ще якась жінка. Вони разом випили горілки, після чого та жінка пішла. Близько 14 години він разом зі своїм братом та його родиною поїхали в с. В. Нізгурці Бердичівського району. Коли близько 17 години повернулись, то виявили, що з господарства брата пропали качур та індокачка. В скоєні даної крадіжки він запідозрив ОСОБА_1, так як той раніше притягувався до кримінальної відповідальності та міг скоїти крадіжку ( т.1 а. с. 58);

показами свідка ОСОБА_5 яка пояснила, що підсудний є її знайомим. В один із днів він приносив до неї качку, яку в подальшому продав на базарі за 30 грн. ОСОБА_2 він її взяв, вона не цікавилась. В той день він був не дуже п"яний. В інший день він приносив троє курей;

показами свідка ОСОБА_6 який пояснив, що в квітні 2010 року о 17 годині він йшов з гаража. Йому на зустріч йшли підсудний та свідок ОСОБА_5 Підсудний запропонував купити в нього птахів за ЗО гривень. Свідок відмовився, а наступного дня він почув про те, що підсудний вкрав курей;

заявою свідка ОСОБА_7 про те, що вона не може бути присутньою в судовому засіданні. Покази, які вона давала на досудовому слідстві, підтримує ( т. 1 а. с. 159);

будучи допитаною на досудовому слідстві свідок ОСОБА_7 пояснила, що 17 квітня 2010 року у денний час до неї додому зайшов знайомий ОСОБА_1, який запропонував купити в нього індокачку. Вона відмовилась, так як не було грошей. Через декілька днів до неї зайшов ОСОБА_4, який повідомив, що хтось викрав у його брата дві індокачки. Вона пригадала, що ОСОБА_1 приносив їй індокачку і про це розповіла ОСОБА_4 (т.1 а. с.59);

заявою свідка ОСОБА_8 про те, що вона не може бути присутньою в судовому засіданні. Покази, які давала на досудовому слідстві, підтримує ( т. 1а. с. 160); '

будучи допитаною на досудовому слідстві свідок ОСОБА_8В пояснила, що на початку 2 0-х чисел квітня 2010 року у вечірній час до них двічі заходив знайомий матері - ОСОБА_1, у якого вони купили індокачура та індокачку за ЗО та 20 гривень ( т. 1 а.с. 64);

заявою свідка ОСОБА_9 про те, що вона не може бути присутньою в судовому засіданні, покази, які давала на досудовому слідстві, підтримує ( т. 1а. с. 161);

допитана на досудовому слідстві свідок ОСОБА_9 пояснила, що на початку 20-х чисел квітня 2010 року у вечірній час до неї додому зайшов її знайомий ОСОБА_1 та запропонував купити в нього індокачура. Він просив за нього 40 гривень, однак вони сторгувались за ЗО гривень. Наступного дня, також у вечірній час, він знову приніс індокачку, однак набагато меншу ніж у перший раз. За неї вона йому дала 20 гривень. При цьому ОСОБА_1 їй повідомив, що дані птахи належать йому. Качок вона приготувала та з'їла ( т.1 а. с. 63);

протоколом огляду місця події від 22 квітня 2010 року, відповідно до якого було оглянуто домоволодіння за адресою: м. Бердичів, вул. Білопільська, 65, звідки було викрадено майно потерпілого ОСОБА_2 (т.1 а. с. 8);

довідкою з Бердичівського привокзального ринку про вартість індокачок (т. 1 а.с 50);

протоколом огляду місця події від 22 квітня 2010 року, відповідно до якого було проведено огляд домогосподарства №12 по 2-му провулку Нізгурецькому в м. Бердичеві, звідки було викрадено майно ОСОБА_3 ( т.1 а. с. 8 );

протоколом огляду місця події від 29 квітня 2010 року, в ході якого було оглянуто двір за адресою: м. Бердичів, вул. Чкалова, 10 А. (т.1 а. с. 15);

довідкою з Бердичівського міського кооперативного ринку про вартість курок (т.1 а. с. 65);

протоколом особистого огляду ОСОБА_1 від 27 серпня 2010 року , де зафіксовано обставини виявлення та вилучення у нього холодної зброї -кастету ( т.2 а. с. 4 - 5 );

довідкою дозвільної системи Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області за № 11376 від 30 серпня 2010 року, згідно якої ОСОБА_1 власником будь - якої зброї не зареєстрований ( т.2 а. с. 22);

висновком експерта за № 43 від 2 вересня 2010 року, згідно якого металевий предмет, вилучений 27 серпня 2010 року у ОСОБА_1, відноситься до ударно-дробильної холодної зброї, виготовлений саморобним способом по типу кастетів ( т.2 а. с. 38-41 );

протоколом огляду речового доказу - кастету, який був вилучений у підсудного ( т.2 а. с. 43-45 ).

Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного в скоєні злочинів.

Суд знаходиться вину ОСОБА_1 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, з проникненням у сховище, тобто в скоєні злочину, передбаченого ст. 185 ч. З КК України, повністю доведеною.

Суд знаходить вину ОСОБА_1 у незаконному носінні кастета без передбаченого законом дозволу, тобто в скоєні злочину, передбаченого ст. 263 ч.2 КК України, повністю доведеною.

Призначаючи міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів - злочини середньої тяжкості та тяжкий, особу винного, який характеризується як посередньо, так і негативно, раніше судимий і вчинив нові злочини під час іспитового строку.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 ч.І п.1 КК України пом»якшує покарання підсудному, суд визнає щире каяття.

Обставинами, що відповідно до ст. 67 ч.І п.п.1,13 КК України обтяжують покарання підсудному, суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп"яніння.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення підсудному ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що лише повна ізоляція підсудного від суспільства буде необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів. Відповідно до ст. 70 ч.І КК України, покарання підсудному суд призначає за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ст. 71 ч.І КК України, остаточне покарання підсудному суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду від 24 вересня 2010 року.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд задовольняє в повному об"ємі, оскільки матеріальна шкода, яка заподіяна потерпілим, повністю доведена в ході судового слідства. Судові витрати підлягають стягненню з підсудного.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. З, 263 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання:

за ст. 185 ч. З КК України на 3 роки позбавлення волі.

за ст. 263 ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення волі;

На підставі ст. 70 ч.І КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_1 З роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду від 24 вересня 2009 року, остаточно призначити ОСОБА_1 до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з моменту зміни відносно нього запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту, тобто з 14 грудня 2010 року, зарахувавши йому в строк відбуття покарання відбуте покарання за період з 7 вересня 2010 року по 14 грудня 2010 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України на Південно -Західній залізниці 464,40 грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 150 грн., а на користь ОСОБА_3 260 грн. матеріальної шкоди.

Речовий доказ по справі - кастет, який зберігається в ЛВ на ст. Козятин, знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий