Справа № 1-469/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2011 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Поступайла В.В.,

при секретарі Чорнобривець О.Є.,

з участю прокурора Зотової О.О.,

потерпілої ОСОБА_1,

підсудних ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимого:

- 11.06.2004 року вироком Ялтинського міського суду АРК Крим за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 22.03.2007 року по відбуттю строку покарання;

- 18.05.2009 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.1 ст.309 КК України до 6 місяців арешту. Звільнився 10.10.2009 року по відбуттю строку покарання;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно зі ст. 89 КК України не маючого судимостей,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, а підсудний ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, за таких обставин.

11 квітня 2011 року близько 12 год. ОСОБА_2 запропонував своєму знайомому ОСОБА_3 скоїти крадіжку, на що останній дав добровільну згоду. Виконуючи умови домовленості, ОСОБА_2 з ОСОБА_3 прослідували до домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Бабушкіна, 61/95 у м. Кіровограді, де, діючи умисно, з корисливих мотивів, згідно з розподілом ролей, ОСОБА_3 знаходився біля паркану вказаного домоволодіння та слідкував за навколишньою обстановкою з метою попередити спільника про можливу небезпеку, а ОСОБА_2, крім того діючи повторно, переліз через паркан, проник на територію зазначеного домоволодіння, звідки таємно викрав та передав ОСОБА_3 через паркан: металевий лист розміром 1,5х1м, товщиною стінки 2мм та вартістю 191 грн.; 10 металевих кутиків довжиною 1м, шириною 30х30мм, товщиною стінки 3мм, вартістю 12 грн. 16 коп. за кожен на загальну суму121 грн. 60 коп.; металеву каструлю обємом 60л та вартістю 50 грн.; металевий бачок вагою 6кг, товщиною металу 3мм та вартістю 100 грн. З викраденим майном ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зникли та розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 462 грн. 60 коп.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю та показав, що 11.04.2011 року близько 12 год. він запропонував знайомому ОСОБА_3 скоїти крадіжку, на що той погодився. Виконуючи умови домовленості, вони вдвох прослідували до домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Бабушкіна, 61/95 у м. Кіровограді та, діючи згідно з розподілом ролей, ОСОБА_3 знаходився біля паркану вказаного домоволодіння та слідкував за навколишньою обстановкою з метою попередити про можливу небезпеку, а він переліз через паркан на територію зазначеного домоволодіння, звідки таємно викрав та передав ОСОБА_3 через паркан: металевий лист, 10 металевих кутиків, металеву каструлю обємом 60л та металевий бачок. Після цього викрадені металеві речі вони здали у пункті приймання металу, а отримані гроші розподілили між собою. Кількість та вартість викрадених речей, вказаних у його обвинуваченні, визнає у повному обсязі, розкаюється та просить вибачення у потерпілої, визнає у повному обсязі уточнений цивільний позов по справі.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю та показав, що 11.04.2011 року близько 12 год. погодився на пропозицію знайомого ОСОБА_2 скоїти крадіжку металобрухту. Виконуючи умови домовленості, вони вдвох прослідували до домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Бабушкіна, 61/95 у м. Кіровограді та, діючи згідно з розподілом ролей, він знаходився біля паркану вказаного домоволодіння та слідкував за навколишньою обстановкою з метою попередити ОСОБА_2 про можливу небезпеку, а ОСОБА_2 переліз через паркан на територію зазначеного домоволодіння, звідки викрав та передав йому через паркан: металевий лист, 10 металевих кутиків, металеву каструлю обємом 60л та металевий бачок. Після цього викрадені металеві речі вони здали у пункті приймання металу, а отримані гроші розподілили між собою. Кількість та вартість викрадених речей, вказаних у його обвинуваченні, визнає у повному обсязі, розкаюється та просить вибачення у потерпілої, обіцяє відшкодувати завдану шкоду, визнає у повному обсязі уточнений цивільний позов по справі.

Підсудним ОСОБА_2, ОСОБА_3 та іншим учасникам процесу розяснені та зрозумілі суть обвинувачення та обставини справи. Як пояснили ОСОБА_2 та Панкратов під час досудового слідства та в суді вони давали покази правдиво та добровільно, вони відповідають дійсним обставин справи, а обставини вчинення злочинів у обвинуваченні вказано правильно. У звязку з цим після розяснення всім учасникам процесу наслідків, передбачених ч.3 ст.299 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у справі суд обмежився допитами підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності їхніх позицій.

Таким чином, обвинувачення, предявлене підсудним, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

У звязку з цим суд, розглядаючи справу в межах предявленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у сховище. Дії підсудного ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у сховище.

При призначенні покарання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, характер та ступінь участі кожного з підсудних у вчиненні злочину.

Так, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вчинили умисний, закінчений, корисливий злочин, віднесений до категорії тяжких, заподіяні потерпілій майнові збитки не відшкодували.

Як особа ОСОБА_2 за тимчасовим місцем проживання характеризується посередньо, але вважається особою без постійного місця проживання та реєстрації, не працював та не одружений, осудний, на обліках у лікарнях не перебуває, раніше двічі судимий.

ОСОБА_3, як особа, за місцем проживання характеризується посередньо, не працював та не одружений, осудний, на обліках у лікарнях не перебуває, відповідно до ст.89 КПК України вважається таким, що не має судимостей.

Обставинами, які помякшують покарання підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд визнає те, що вони повністю визнали вину та розкаялися у вчиненому.

Обставини, які обтяжують покарання підсудних, судом не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи підсудного ОСОБА_2 суд вважає за необхідне призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі у межах санкції. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його обставини, те, що підсудний ОСОБА_2 виступив його ініціатором та безпосередньо проникав на територію чужого домоволодіння, він не має постійного місця проживання та реєстрації, раніше тричі притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашені судимості за вчинення аналогічних злочинів та злочину, повязаного з незаконним обігом наркотичних засобів, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин, заподіяні потерпілій збитки не відшкодовано, а тому суд вважає, що підстави до застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні підсудному покарання відсутні, оскільки він представляє суспільну небезпеку для оточуючих та його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Враховуючи обставини справи та особу підсудного ОСОБА_3 суд вважає за необхідне призначити останньому також покарання у виді позбавлення волі. Водночас, з огляду на його ступінь участі у вчиненні злочину, а також те, що він має постійне місце проживання, вважається таким, що не має судимостей, розкаявся у вчиненому, обіцяє відшкодувати завдані збитки, потерпіла не наполягає на суворому покаранні ОСОБА_3, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити підсудного від відбування покарання з випробуванням та враховуючи те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, встановити йому максимальний іспитовий строк.

Обрані підсудним ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такі види покарання, за глибоким переконанням суду, відповідатимуть не тільки тяжкості вчиненого ними злочину та обставинам справи, але й особам підсудних, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.

Цивільний позов, уточнений потерпілою ОСОБА_1 на суму 462 грн. 60 коп. під час розгляду справи судом, підлягає повному задоволенню як обґрунтований та визнаний підсудними, оскільки згідно зі ст.28 КПК України, ст.1166 ЦК України, шкода, заподіяна злочинними діями, підлягає відшкодуванню винними особами.

Судові витрати по кримінальній справі відсутні.

Відповідно до ст.81 КПК України речові докази: 12 частин металевих кутиків, переданих на зберігання потерпілій ОСОБА_1, підлягають залишенню їй як власниці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.321-324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту затримання 16.04.2011 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 залишити попередню - взяття під варту.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_3 обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 змінити з взяття під варту на підписку про невиїзд, звільнивши з-під варти негайно у залі суду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_1 462 грн. 60 коп. майнової шкоди, завданої злочином.

Речові докази 12 частин металевих кутиків залишити потерпілій ОСОБА_1

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_4