Справа №589/5324/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/158/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 17 січня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_8 обвинувачений за ст. 121 ч. 1 КК України за наступних обставин.

1 серпня 2014 року, у період часу з 1 ї до 2 ї години, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на літньому майданчику магазину «Гарник», розташованого по вул. Дзержинського, 2 а, м. Шостки Сумської обл., розпивав спиртні напої з раніше йому незнайомим ОСОБА_10 .

На грунті раптово виниклих неприязнених стосунків між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виникла бійка в ході якої ОСОБА_10 схопив ОСОБА_8 за шию руками після чого вони обидва впали на бетонну підлогу.

Під час цього ОСОБА_8 , який сидів на ОСОБА_10 зверху, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, завдав ОСОБА_10 три удари кулаком та не менше трьох ударів ліктем зігнутої правої руки в обличчя.

Коли ОСОБА_8 піднявся на ноги, а ОСОБА_10 намагався встати, ОСОБА_8 правою ногою, обутою в кросівок, наніс ОСОБА_10 один удар ногою в обличчя.

Внаслідок нанесених ОСОБА_8 ударів ОСОБА_10 , останньому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми, що супроводжувалась переломом верхньої шелепи по ЛЕ ФОР Ш, основи черепа, кісток носа, забиття головного мозку середнього ступеня, раною спинки носа, крововиливів навколо очей, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодженя, небезпечні для життя в момент заподіяння.

На вирок суду надійшли апеляційні скарги від обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , в яких вони просять вирок суду скасувати та повернути матеріали провадження на новий розгляд в суді першої інстанції.

Як захисник, так і обвинувачений вважають, що суд, неправильно оцінивши докази у кримінальному провадженні, допустив неповноту судового розгляду та невідповідність висновків фактичним обставинам справи, що потягло за собою невірні висновки суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого та, як наслідок, неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність. На думку апелянтів, суд, не провівши комісійну судово медичну експертизу для встановлення зв`язку між нанесеними ударами обвинуваченим ОСОБА_8 та отриманими тілесними ушкодженнями потерпілим ОСОБА_10 , безпідставно дійшов до висновку про умисне заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 .

Апелянти вважають, що тілесні ушкодження в області голови у потерпілого ОСОБА_10 утворилися в результаті падіння ОСОБА_10 на бетонну підлогу, в результаті чого останній і отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді черепно мозкової травми та перелому основи черепу, а не внаслідок нанесених йому ударів ОСОБА_8 .

Крім того, свої вимоги адвокат мотивує ще й тим, що на досудовому слідстві та в ході судового розгляду не було встановлено доказів про наявность в діях ОСОБА_8 прямого умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , а тому адвокат вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційних скарг, думку захисника ОСОБА_7 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 про підтримку апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження, здійснивши дослідження доказів по справі та, піддавши аналізу мотиви апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів не може погодитись з мотивами апеляційних скарг про те, що суд, допустив неповноту судового слідства та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, що потягло за собою невірну кваліфікацію дій обвинуваченого та, як наслідок, неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність.

Колегією суддів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 , як в ході досудового слідства, так і в ході судового розгляду, не заперечував факту того, що в ході бійки між ним та потерпілим ОСОБА_10 , останній отримав тяжкі тілесні ушкодження.

З пояснень обвинуваченого ОСОБА_8 судом було встановлено, що 1 серпня 2014 року, у період часу з 1 ї до 2 ї годин, під час розпивання спиртних напоїв, між ним та потерпілим ОСОБА_10 виникла бійка в ході якої ОСОБА_10 схопив його за шию і вони обидва впали з лавки на бетонну підлогу. Знаходячись зверху на ОСОБА_10 він тричі вдарив кулаком та ліктем правої руки в обличчя ОСОБА_10 , а коли ОСОБА_10 намагався встати він ногою вдарив ОСОБА_10 у голову. При цьому ОСОБА_8 зазначав, що спричинення потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень в області голови сталося внаслідок його ударення об бетонну підлогу під час їх спільного падіння з лавки.

Вказані пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 частково знайшли своє підтвердження при дослідженні судом пояснень потерпілого ОСОБА_10 .

Так, в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що він 1 серпня 2014 року, у період часу з 1 ї до 2 ї годин, під час розпивання спиртних напоїв, між ним та потерпілим ОСОБА_8 виникла бійка, в ході якої він схопив ОСОБА_8 за шию і вони обидва впали на бетонну підлогу. ОСОБА_8 сів на нього зверху та почав наносити удари від яких він втратив свідомість.

Пояснення потерпілого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 знайшли своє підтвердження при дослідженні судом протоколу проведення слідчого експерименту, від 3 серпня 2014 р., проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_8 , в ході якого ОСОБА_8 продемонстрував механізм нанесення ним ударів потерпілому ОСОБА_10 ( а. к. п. 77 85 ).

З висновку судово медичного експерта № 259, від 5 березня 2013 року ( а. к. п. 86 87 ), судом було встановлено, що ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми, що супроводжувалась переломом верхньої щелепи по Ле ФОР Ш, основи черепа, кісток носа, забиття головного мозку середнього ступеня, раною спинки носа, крововиливів навколо очей, які кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент заподіяння, характер та локалізація яких можуть відповідати механізму їх утворення, продемонстрованому ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту ( а. к. п. 77 85 ).

Колегія суддів вважає, що за наявності вказаних доказів, що були досліджені судом, у суду були підстави для висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненому та необхідності кваліфікації його дій за ст. 121 ч. 1 КК України, оскільки ОСОБА_8 , діючи умисно, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 у вигляді відкритої черепно мозкової травми, яка згідно висновку судово медичної експертизи кваліфікується як тяжке тілесне ушкодженя, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Колегія суддів критично відноситься до мотивів апеляційних скарг про те, що потерпілий ОСОБА_10 не міг отримати тяжкі тілесні ушкодження внаслідок нанесених ударів ОСОБА_8 , а отримав їх внаслідок удару об бетонне покриття, який стався в результаті падіння ОСОБА_10 під час бійки з ОСОБА_8 , оскільки такі мотиви спростовуються поясненнями самого ОСОБА_8 , які, як вказувалось вище, знайшли своє підтвердження в поясненнях потерпілого ОСОБА_10 , а також при проведенні слідчого експерименту з участю ОСОБА_8 в ході відтворення обстановки та обставин події та в висновку судово медичної експертизи.

Крім того, колегією суддів з пояснень експерта ОСОБА_11 , даних ним в ході апеляційного розгляду, було встановлено, що виявлені у потерпілого ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження не могли виникнути внаслідок його падіння на бетонне покриття, а могли виникнути тільки внаслідок нанесених йому ударів в голову.

Наведені обставини вказують на безпідставність мотивів апеляційних скарг про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ст. 128 КК України, як необережне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, оскільки, як на думку апелянтів, у діях ОСОБА_8 був відсутній умисел на заподіяння ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень

Так, сукупний аналіз доказів по матеріалах провадження, дослджених судом, давав суду підстави для висновку, що ОСОБА_8 , умисно наносячи удари потерпілому ОСОБА_10 в голову, усвідомлюючи, що від нанесених ним ударів ОСОБА_10 можуть бути заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, передбачаючи заподіяння таких тілесних ушкоджень, свідомо допускаючи їх настання, діяв з непрямим умислом на заподіяння ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень.

Спростовуючи мотиви апеляційних скарг, про відсутність в діях ОСОБА_8 умислу на заподіяння ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, дійшовши до висновку про наявність в діях ОСОБА_8 непрямого умислу на заподіяння вказаних тілесних ушкоджень, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_8 під час бійки з ОСОБА_10 , користуючись фізичними вадами останнього, опинившись зверху на лежачому на підлозі ОСОБА_10 , став наносити удари рукою та ліктем руки в голову останньому. Після цього, піднявшись з ОСОБА_10 , бачачи, що ОСОБА_10 встає, наніс йому ногою удар в голову, свідомо допускаючи, що від нанесених ударів останньому можуть бути заподіяні тілесні ушкодження, в тому числі і тяжкі.

Наведені обставини, що були встановлені судом, вказують на наявність в діях ОСОБА_8 саме непрямого умислу, а не необережності, на заподіяння потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для висновку про незаконність висновку суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_8 , оскільки судом не було допущено неповноти судового розгляду та невірності висновків фактичним обставинам справи.

Колегія суддів, перевіряючи висновки суду про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання, доходить до висновку, що суд, обираючи ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, у відповідності з ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, його особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Враховуючи, що суд призначив ОСОБА_8 найнижче за розміром покарання у виді позбавлення волі, що передбачене санкцією ст. 121 ч. 1 КК України, колегія суддів знаходить його таким, що не підлягає пом`якшенню, та таким, що буде сприяти виправленню ОСОБА_8 та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, знаходячи вирок суду законним, колегія суддів не вбачає підстав, як для його скасування, так і для його зміни, а відповідно, не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 17 січня 2015 року, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3 х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в цей же строк з часу вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.