Справа №487/8001/14-к 26.01.2015 26.01.2015 26.01.2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000350 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.11. 2014 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопетрівка Новоодеського району Миколаївської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

· обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_6
потерпілий ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок суду скасувати, винести новий вирок яким його виправдати.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 просить скасувати вирок суду і закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.
провадження №11-кп/784/33/15 головуючий першої інстанції: ОСОБА_9

категорія: ч.1 ст.115 КК України доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком суду ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років.

Цим же вироком постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування майнової шкоди 18930 грн.; в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 грн.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_5 посилається на те, що вирок суду підлягає скасуванню через неповноту досудового слідства, судового розгляду та через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Вважає, що у вироку не зазначене формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним, із зазначенням часу, місця та способу вчинення кримінального правопорушення, форма вини та мотиви.
Зазначає, що суд ухвалив обвинувальний вирок на підставі його первинних показів, які він надав під фізичним та моральним тиском з боку працівників міліції, що на його думку є порушенням вимог ст. 9 КПК України.
Вказує на те, що суд не досліджував обставини кримінального провадження, що призвело до ухвалення незаконного вироку.
Вважає, що поняті давали суперечливі покази, а інші свідки не вказують на нього, як на особу, яка вчинила вбивство.
Висновки судової експертизи, на думку апелянта, також не підтверджують його причетність до інкримінованого кримінального правопорушення. Звертає увагу, що згідно висновку експерта у потерпілої під нігтями була знайдена частина волосся чорного кольору, а він має світле волосся від народження.
Вважає, що його обмовляє співмешканець потерпілої, а працівники міліції змусили його визнати вину, не допитавши співмешканця потерпілої. Зазначає що в день вбивства він лагодив човен та бачив як співмешканець потерпілої лається з дівчиною.
Вважає, що суд порушив вимоги ст. ст. 85,86,87 КПК України оцінивши докази без належного розгляду всіх обставин кримінального провадження та не навів у вироку переконливих мотивів його винуватості та призначив йому покарання, не врахувавши вимоги ст. 65 КПК України.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 вказує на те, що вирок суду ухвалений з порушеннями норм матеріального та процесуального права.
Звертає увагу на те, що судом наведені доводи тільки обвинувачення, однак не наведені доводи та заперечення сторони захисту та самого обвинуваченого.
Вважає, що докази, на які посилається суд першої інстанції є неналежними та недопустимими.
На думку апелянта не є доказами по кримінальному провадженню витяг про надходження заяви від 26.05.2014 року про виявлення трупа; рапорт працівника міліції Новоодеського РВ УМВС у Миколаївській області від 26.05.2014 року та акт про застосування службової собаки.
Також зазначає, що протокол огляду місця події від 26 травня 2014 року був складений без участі захисника, що є істотним порушенням прав і свобод та порушенням права на захист ОСОБА_5 і тому цей доказ на думку апелянта є недопустимим.
Показання понятих огляду місця події також на думку апелянта не можуть бути доказами по справі, оскільки ґрунтуються на показаннях ОСОБА_5 , які він давав без захисника.
Слідчий експеримент не може бути доказом по справі оскільки ОСОБА_5 спростував у судовому засіданні ті обставини про які він зазначив при слідчому експерименті. Також не мають братися до уваги і покази понятих цього слідчого експерименту.
Зазначає, що суд не надав оцінки молекулярно- генетичним висновкам експертів за № 473 та 474, які вказували на відсутність біологічних матеріалів під нігтями у загиблої та ОСОБА_5 , які свідчать про те, що між потерпілою та ОСОБА_5 не було бійки.
· Зазначає, що захисту було відмовлено в задоволенні клопотання про проведення слідчого експерименту ( щодо можливості перевезення на човні ОСОБА_5 двох і більше осіб), зняття інформації з каналів зв`язку мобільних операторів, одночасний допит двох осіб Прилуцького та ОСОБА_10 ; проведення дій щодо встановлення взаємовідносин між ОСОБА_10 та потерпілою;
На думку апелянта зазначена обставина вказує на неповноту судового розгляду.
Вважає, що висновки суду ґрунтуються не на прямих доказах, і крім свідчень, які раніше давав ОСОБА_5 проти себе, немає жодного доказу щоб підтверджував його винуватість у даному кримінальному провадженні.

Заперечення на апеляційну скаргу.
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 подав заперечення на апеляційні скарги, зазначивши, що вирок суду є законним, обґрунтованим, який слід залишити без зміни.
Встановлені судом першої інстанції обставини
Судом першої інстанції встановлено, що 26.05.2014 року в період часу з 10.30 годин до 12.00 годин, на березі водоканалу, що примикає до річки Південний Буг поблизу с. Новопетрівка Новоодеського району Миколаївської області між ОСОБА_12 та ОСОБА_5 на грунті раніш існуючих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 раптово виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_12 , схопив її рукою за шию та почав душити. ОСОБА_12 в свою чергу намагалася чинити опір.

При цьому ОСОБА_5 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, став долати опір ОСОБА_12 та застосувавши фізичне насильство став удавлювати рукою отвори її рота і носа завдавши їй численні тілесні ушкодження.

Долаючи супротив потерпілої ОСОБА_5 також наніс їй не менше 30 ударів руками в область голови, тулубу та кінцівок, завдавши численних тілесних ушкоджень.

Подолавши супротив ОСОБА_12 , та продовжуючи реалізації свого злочинного наміру на вбивство, ОСОБА_5 , продовжував стискати їй шию, поки не настала смерть, як наслідок механічної асфіксії в результаті стиснення органів шиї руками.

Після чого, ОСОБА_5 з метою укриття слідів скоєного ним злочину відразу перетяг тіло та поклав його до човна, який стояв поблизу на березі водоканалу та відплив човном на відстань близько 1 км, де залишив тіло ОСОБА_12 в очереті.

Протиправні дії ОСОБА_5 суд кваліфікував за ч.1 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).

Висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційних скарг.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який вважає апеляційні скарги необґрунтованими і такими, які не підлягають задоволенню, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_5 в умисному вбивстві ОСОБА_12 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджується дослідженими в ході судового розгляду та викладеними у вироку доказами.

Свої висновки суд обґрунтував на показаннях потерпілого ОСОБА_8 , якими встановлено, що його донька знала ОСОБА_5 , оскільки приблизно за місяць до її смерті, між нею та ОСОБА_5 сталася конфліктна ситуація, яка на його погляд і стала причиною неприязних стусунків між донькою та ОСОБА_5 і він їй помстився. Про це йому стало відомо зі слів доньки. 26.05.2014 року донька разом із співмешканцем ОСОБА_13 знаходилися в с. Новопетрівка, Новоодеського району Миколаївської області. О 12.45 годин він розмовляв з донькою по телефону, а через 30 хвилин йому зателефонувала дружина та сказала, що дзвонив онук та розповів , що мати зникла, а ОСОБА_13 її шукає. Потім зі слів ОСОБА_13 йому стало відомо про те, що вони були на березі водоканалу, на прохання доньки ОСОБА_13 із сином поїхали за полуницею, а донька залишилася на березі. Повернувшись, ОСОБА_13 знайшов доньку вбитою у воді. По приїзду працівників міліції службова собака підійшла саме до ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_13 показав суду, що 26.05.2014 року він разом із своєю співмешканкою ОСОБА_12 та її сином ОСОБА_14 відпочивали на березі ріки в с.Новопетрівка Новоодеського району Миколаївської області. Приблизно о 12-40 годин на прохання ОСОБА_12 він разом з її сином ОСОБА_14 поїхали додому за продуктами, а ОСОБА_12 залишилася на березі. Коли вони їхали до дому, бачив ОСОБА_5 , який йшов в напрямку берега, де залишилася ОСОБА_12 . Через 30-40 хвилин вони повернулись, але ОСОБА_12 ніде не було. Він також звернув увагу, що килимок був брудний та зім`ятий, речі залишились на килимку. Коли він шукав ОСОБА_12 , то звернув увау на те, що з затону на човні виплив ОСОБА_5 , він спитав його чи не бачив він дівчину, на що той відповів, що не бачив. Він поплив до затону, де знайшов труп ОСОБА_12 . Бачив у неї на обличчі, груді та шиї подряпини. Крім того звернув увагу на те, що на шиї не було ланцюжка. Він перевіз тіло ОСОБА_12 на човні на берег.
Показання свідка ОСОБА_13 підтвердив свідок ОСОБА_15 , який показав суду, що 26.05.2014 року, о 12.30-13.00 години він бачив на березі річки ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та її сина. Приблизно о 12.40 годин ОСОБА_13 разом з дитиною поїхали на велосипеді з пляжу. Через деякий час він бачив ОСОБА_5 , який йшов в бік берега, де знаходилася ОСОБА_12 . Приблизго о 13.30 13.45 годин він чув, як ОСОБА_13 гукав ОСОБА_12 , а потім почув, як той закричав «вбили».
Суд обгрунтовано визнав показання потерпілого та вказаних свідків достовірними, оскільки вони узгоджуються, як між собою, так і з іншими доказами кримінального провадження.
Так, із дослідженого судом протоколу огляду місця події убачається, що 26.05.2014 року труп ОСОБА_12 , який знаходився в човні на березі ріки в с.Новопетрівка Новоодеського району Миколаївської області, був оглянутий і виявлені на тілі чисельні тілесні ушкодження. (т.1 а.с.105)

В той же день була оглянута земельна ділянка в середині затоки, яка розташована з лівої сторони протоки річки Південний Буг на околиці в с.Новопетрівка Новоодеського району Миколаївської області і в ході огляду на гілках очерету був виявлений та вилучений ланцюжок, що підтверджується даними протоколу огляду від 26.05.2014 року (т.1 а.с. 138).
Поняті ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які приймали участь в огляді місця події були допитані в судовому засіданні в якості свідків та показали, що саме ОСОБА_5 вказав на місцезнаходження ланцюжка.

Є безпідставними доводи захисника, який вважає протокол огляду місця події недопустимим доказом, пославшись на те, що в порушення вимог закону при огляді був відсутній захисник.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження на момент огляду 26.05.2014 року ОСОБА_5 не набув статусу підозрюваного, а тому участь захисника в даній слідчій дії не була обов`язковою.

На думку апеляційного суду є допустимими доказами і показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , в яких містяться дані про те, що працівники міліції знайшли ланцюжок, місцезнаходження якого показав ОСОБА_5 . При цьому в протоколі огляду місця події та в показах вказаних свідків відсутні дані про те, що ОСОБА_5 давав пояснення щодо обставин вчиненого ним вбивства ОСОБА_12 під час огляду місця події.

Такі пояснення ОСОБА_5 надав в ході слідчого експерименту 27.05.2014 року, що підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які приймала участь у слідчому експерименті в якості понятих. Вказані свідки дали пояснення про обставини вчинення вбивства ОСОБА_12 , які їм стали відомі зі слів ОСОБА_5 , а саме: 26.05.2014 року в період часу з 10-30 годин до 12-00 годин, на березі річки в с.Новопетрівка Новоодеського району Миколаївської області між ним та ОСОБА_12 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 схопив її руками за шию та почав душити. Долаючи супротив потерпілої, ОСОБА_5 також наніс їй кілька ударів, після чого продовжував стискати їй шию, поки не настала смерть потерпілої.
Після чого ОСОБА_5 перетащив тіло потерпілої та поклав його у човен, який стояв поблизу на березі водоканалу та відплив човном у затоку, де залишив тіло ОСОБА_12 в очереті.

Не вбачає суд протиріч в показаннях свідків, на що вказував обвинувачений.
Суд обгрунтовано визнав показання цих свідків допустимими, оскільки обставини вчинего злочину, на які вказував ОСОБА_5 підтверджувалися іншими доказами.

Крім вищенаведених доказів ці обставини підтверджуються даними висновку судово-медичної експертизи №1391 від 19.06.2014 року, згідно якому при дослідженні трупа ОСОБА_12 були виявлені ушкодження у вигляді (не менше 39-ти) напівмісячних та дугоподібних саден в ділянці перенісся, на лівій нижній повіці, в обох щічних ділянках з переходом в ділянку підборіддя, множинних внутрішньошкірних крапкових крововиливів в лобній ділянці справа, по центру та зліва, в обох щічних ділянках з переходом на передню, праву та ліву бокові поверхні шиї та нижче у праву надключичну ділянку можуть вказувати на те, що удавлення руками (рукою) супроводжувалося закриттям отворів рота і носа. При судово-медичному дослідженню трупа також виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця в лобній ділянці зліва з переходом у ліву скроневу та ліву виличну ділянку та 2 саден на його фоні у лівих скроневій та виличній ділянках; 2 синців на обох верхніх повіках, зліва з переходом на нижню повіку у зовнішнього кута лівого ока; синця та садни на його фоні в правій виличній ділянці; 3 крововиливів у м`які тканини голови на межі лобної та тім`яної ділянок зліва, в лівій скроневій ділянці, в тім`яній ділянці зліва, та поширеного крововиливу в лобно-скронево-тім`яній ділянці справа; множинних ( не менше ніж 22 ) синців на передній поверхні з переходом на зовнішню поверхню обох плечових суглобів, на зовнішньо-передній поверхні правого плеча у середній третині, середній поверхні правого передпліччя в середній третині, на тильній поверхні обох кістей, зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, задній поверхні лівого передпліччя у верхній, середній та нижній третині, в лівій здухвинній ділянці, в проекції верхніх країв обох лопаток, в ділянці спини по центру в середній третині, на правій боковій поверхні грудної клітини на рівні нижнього кута правої лопатки; 2 синців на передній поверхні обох стегон у верхній третині; 6 синців на задній поверхні обох гомілок у верхній, середній та нижній третині.

Смерть ОСОБА_12 настала від механічної асфіксії в результаті стиснення органів шиї руками, що підтверджується наявністю загальноасфіктичних ознак: крапкових крововиливів в з`єднувальних оболонках очей, на слизовій оболонці губ, на поверхні серця і легень, рідким станом крові в порожнинах серця і великих судин, а також множинних саден в ділянці шиї по її передній та обох бокових поверхнях, крововиливами в м`які тканини шиї, наявністю переломів обох ріжків під`язичної кістки та правого верхнього ріжка щитоподібного хряща, крововиливами в м`які тканини язика на обох бокових поверхнях, на окремих ділянках з відбитками зубів по краям, повнокров`ям внутрішніх органів, набряком та гострою емфіземою в легенях, набряком мозку, підтверджених гістологічно(т. 1 а.с. 174).

Висновком судово-медичної експертизи №730 від 27.05.2014 року встановлено, що у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден в області обличчя, шиї, тулубу, які утворилися в строк не більше доби та мають ознаки легких тілесних ушкоджень ( т.1 а.с. 180).

Виходячи із даних вказаних експертиз, суд зробив обгрунтований висновок, що потерпіла чинила опір ОСОБА_5 , коли той стискав її шию, а Прилуцький в свою чергу, долаючи опір потерпілої, наносив їй удари по різним частинам тіла, внаслідок чого тілесні ушкодження виявлені на тілі, як у ОСОБА_12 так і у ОСОБА_5 .

З огляду на характер та локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 є надуманими твердження останнього щодо того, що тілесні укодження він отримав при падінні в кущ шипшини.

Встановлена висновками молекулярно - генетичних експертиз № 473 та 474 відсутність клітин з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_5 у піднігтьовому вмісті рук потерпілої на думку апеляційного суду не спростовує причетність ОСОБА_5 до вбивства ОСОБА_12 з огляду на сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, в яких містяться фактичні дані на підтвердження обставин, при яких саме ОСОБА_5 скоїв вбивство ОСОБА_12 .

На думку апеляційного суду не порушив суд вимоги ст. 84 та ст. 99 КПК України, пославшись на Витяг з кримінального провадження №0000350 про надходження заяви 26.05.2014 року за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 115 КК України, в якій вказано, що 26.05.2014 року на околиці с. Новопетрівка Новоодеського району Миколаївської області на березі річки Південний Буг виявлено труп ОСОБА_20 з ознаками насильницької смерті; рапорт працівника Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївській області від 26.05.2014 року про повідомлення ОСОБА_13 про те, що він знайшов труп ОСОБА_20 ; дані акту про застосування службової собаки від 26.05.2014 року, оскільки на підставі даних, які містяться в цих документах суд встановив наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Таким чином, дослідивши обставини кримінального провадження всебічно, повно, об`єктивно та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов обґрунтованого висновку, що своїми протиправними діями ОСОБА_5 умисно протиправно заподіяв смерть ОСОБА_12 і вірно кваліфікував його дії за ч.1 ст.115 КК України.

З огляду на наведене суд обґрунтовано віднісся критично до показань обвинуваченого, який заперечував свою причетність до вбивства ОСОБА_12 .

Апеляційний суд розцінює ці показання ОСОБА_5 , як обрану ним позицію захисту.

Є надуманими твердження ОСОБА_5 , що ОСОБА_12 вбив її співмешканець ОСОБА_13 , оскільки це нічим не підтверджується, а спростовується поясненнями потерпілого ОСОБА_8 , який стверджував, що між ОСОБА_13 та його донькою були хороші відносини.

Визначаючи покарання ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував вчинення ним особливо тяжкого злочину, відсутність обставин, які пом'якшують та обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання та навчання характеризується посередньо, на обліку у МОПЛ №1 і ОНД не перебуває, згідно акту судово - психіатричної експертизи №249 від 06.06.2014 року ОСОБА_5 страждає в даний час в страждав раніше стійким психічним розладом легкою розумовою відсталістю з емоційно-вольовою лабільністю, за своїм психічним станом в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він міг розуміти значення своїх дій і керувати ними.

Врахувавши наведене, суд першої інстанції призначив ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 115 КК України, яке за своїм видом та розміром відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину та особі обвинуваченого.

На думку апеляційного суду таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

При вивченні матеріалів кримінального провадження, апеляційний суд не вбачає суттєвих порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду постановити законний та обґрунтований вирок.

Не знаходить апеляційний суд і порушень вимог ст.ст.91, 92 КПК України, виходячи із того, що при формулюванні обвинувачення ОСОБА_5 були зазначені час, місце та інші обставини вчинення ним злочинів, наскільки вони були відомі слідчому.

З огляду на наведене, підстав для скасування вироку суду та закриття кримінального провадження, про що просили апелянти, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 376, 532 КПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2014 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому - в той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3