Справа №1-24/08
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» листопада 2008 року Сумський районний суд Сумської
області у складі:

Головуючого - судді Моісеєнко О.М.,

При секретарі Білій В.І.,

З участю прокурора Мельника В.П.,

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Суми справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця с.Степне
Єфремівського району Тульської

області, РФ,
громадянина України, з вищою освітою, розлученого,

має неповнолітню
дитину, не працюючого, раніше не судимого,

проживаючого в
АДРЕСА_1,

- в скоєнні злочину, передбаченого
ст..367 ч.1 КК України,

Встановив:

Підсудний ОСОБА_1, будучи службовою особою, несумлінно віднісся до
виконання своїх службових обов»язків, неналежним чином їх виконував, що
заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам
окремих громадян, державним та громадським інтересам, за наступних обставин.

Згідно наказу УМВС України в
Сумській області №3 о/с від 28 січня 2004 року, майор міліції ОСОБА_1 був
призначений на посаду помічника начальника чергової частини - оперативного
чергового Сумського РВ. До цього в органах міліції ОСОБА_1 працював на різних
посадах з 23 травня 1994 року, мав великий досвід роботи в міліції, достатню
кваліфікацію для роботи в правоохоронних органах.

Відповідно до наданих повноважень, викладених в Конституції України, КПК
України, Законі України "Про міліцію", інших нормативних актів, а
також прямих функціональних обов'язків оперативного чергового Сумського РВ УМВС
України в Сумській області, затвердженого начальником Сумського РВ УМВС України
в області від 01.04.2005р., ОСОБА_1: п.2 забезпечував управління придатними силами
та засобами, здійснював безпосереднє керівництво слідчо - оперативної групи та
закріпленим автотранспортом, у відсутності начальника РВ і його заступників
приймав рішення і межах своєї компетенції які являються обов'язковими для
виконання всіма співробітниками відділу; п.8 мав право поміщати (звільняти)
затриманих і взятих під варту осіб, зобов'язаний забезпечувати їх виконання;
п.9 контролювати стан роботи райоргану та ІТТ; п.10. забезпечувати збереження
службової документації, зброї, спеціальних засобів, іншого майна, закріпленого
за черговою частиною. ОСОБА_1, займаючи посаду помічника начальника чергової
частини - оперативного чергового Сумського РВ УМВС України в Сумській області
та виконуючи функції представника влади, був наділений у межах своєї компетенції
пред'являти вимогу та приймати рішення, обов'язкові для виконання фізичними та
юридичними особами незалежно від їх відомчої належності, відповідно до чого був
службовою особою правоохоронного органу і повинен був суворо дотримуватись
вимог чинного законодавства, викладених у Законі України "Про
міліцію", Дисциплінарного статуту, функціональних обов'язків, Інструкції
по організації роботи чергової частини міського, районного відділу (управління)
внутрішніх справ, лінійного відділу (відділення) внутрішніх справ на
транспорті, міського, селищного відділу (відділення) міліції, затвердженої
наказом МВС України N 485 від 18.08.92р.

23.04.05 року до Сумського РВ УМВС був доставлений ОСОБА_2, який
обвинувачувався у скоєнні злочину, передбаченого ст. 152 ч.3 КК України і який
утримувався в кімнаті для затриманих Сумського РВ УМВС України в Сумській
області. В цей же день ОСОБА_2 під час перебування в кімнаті для затриманих
ковтнув металевий гвіздок, у зв'язку з чим його було переведено до чергової
частини райвідділу, де з метою недопущення в подальшому таких випадків з ним
постійно знаходився працівник міліції для унеможливлення вчинення ОСОБА_2
протиправних дій.

14.05.2005
року на добове чергування заступив наряд у складі: відповідального від
керівництва майора міліції ОСОБА_3, оперативного чергового майора міліції
ОСОБА_1, старшого слідчо-оперативної групи майора міліції ОСОБА_4, помічника
чергового сержанта міліції ОСОБА_5, слідчого СВ лейтенанта міліції
ОСОБА_6, постового по охороні
адмінбудівлі ОСОБА_7, оперативного співробітника старшого лейтенанта міліції
ОСОБА_8, водія ОСОБА_9

Під час несення служба ОСОБА_1, відповідно до ст. 10 Закону України „Про
міліцію”, в межах наділених повноважень
зобов'язаний охороняти, конвоювати та тримати затриманих і взятих під варту
осіб.

Згідно з п.2.9 Інструкції по організації роботи чергової частини міського, районного відділу
(управління) внутрішніх справ, лінійного відділу (відділення) внутрішніх справ
на транспорті, міського, селищного відділу (відділення) міліції, затвердженої
наказом МВС України N 485 від 18.08.92р., оперативний
черговий зобов'язаний постійно знаходитись у приміщенні чергової частини,
відлучаючись лише за викликом начальника міськрайліноргану, а також для
вживання їжі та відпочинку, перевірки приміщень міськрайліноргану, ІТУ та в
інших виключних випадках. Підміна
оперативного чергового та його помічника на час відпочинку при відсутності
штатної посади інспектора-чергового провадиться працівниками інших міліцейських
служб у відповідності з графіком, затвердженим начальником міськрайліноргану.
Оперативний черговий у період знаходження на місці начальника міськрайліноргану
може відлучатись з чергової частини лише з
його дозволу. Інші особи добового
наряду можуть відлучатись з чергової частини з дозволу оперативного чергового.
Залишати чергову частину на одного працівника добового наряду забороняється.

Відповідно
до п.4.3.9. при розгляді обставин щодо особи,
яка підозрюється у скоєнні злочину, черговий зобов'язаний: п. 4.3.9.6.
під час перебування підозрюваного у черговій частині забезпечити його охорону,
яка виключала б втечу, напад на осіб добового наряду, інших працівників
правоохоронних органів та громадян…

Таким
чином, помічник начальника чергової частини - оперативний черговий Сумського РВ
УМВС України в Сумській області ОСОБА_1 згідно покладених на нього
функціональних обов'язків, передбачених прямими функціональними обов'язками,
зазначеної вище інструкції, мав контролювати постійну охорону арештованого
ОСОБА_2 та не відлучатись з чергової частини Сумського РВ з метою недопущення
можливої втечі арештованого.

14.05.2005р.,
ОСОБА_1 близько 23 год. 50 хв. надав розпорядження помічнику оперативного
чергового ОСОБА_5 направитись до кімнати відпочинку для прийому їжі, мотивуючи
це тим, що після цього він буде відпочивати, а ОСОБА_5 заступить за „пульт” в
черговій частині для подальшого несення служби. Дане розпорядження було
обов'язкове для виконання ОСОБА_5. Таким чином, ОСОБА_1 після того як ОСОБА_5
направився до кімнати відпочинку мав залишитись в черговій частині Сумського РВ
і контролювати належну охорону арештованого ОСОБА_2 і не відлучатись до зміни
його ОСОБА_5.

Проте
всупереч своїм службовим обов'язкам та вимог Інструкції,
ОСОБА_1 15.05.2005р. близько 00 год. 10 хв. залишив приміщення чергової
частини та пішов до кімнати для відпочинку приймати їжу, де і залишився.

Оперуповноважений ОСОБА_7, який стояв на посту по охороні адмінбудівлі
Сумського РВ, направився до кімнати для відпочинку чергової частини також для
приймання їжі. Інші члени добового наряду знаходились за межами чергової
частини у робочих кабінетах, водій ОСОБА_9 - у кімнаті для відпочинку.

ОСОБА_1 недбало віднісся до своїх службових обов»язків, втратив контроль
над оперативною обстановкою і, розуміючи, що чергова частина залишилась без
нагляду, тим більше в ній знаходився небезпечний злочинець, який може скоїти
втечу, відповідних своєчасних заходів не
вжив. Всупереч інтересам служби, грубо порушуючи вимоги ст. 10 Закону України
„Про міліцію”, п.п. 2,8,9,10 прямих функціональних обов'язків, п.2.9, п.4.3.9, абз. п.4.4.8.1. Інструкції по організації роботи чергової частини
міського, районного відділу (управління) внутрішніх справ, лінійного відділу
(відділення) внутрішніх справ на транспорті, міського, селищного відділу
(відділення) міліції, затвердженої наказом МВС України N 485 від 18.08.92р. не
виконав вимоги даних нормативних актів, не повернувся до чергової частини
Сумського РВ де в цей час знаходився арештований ОСОБА_2 і не забезпечив
належну охорону арештованого, і на протязі 10-15 хвилин разом зі своїм
помічником ОСОБА_5 та постовим ОСОБА_7 вживав їжу. Це дало можливість ОСОБА_2
через відсутність охорони втекти з райвідділу, що призвело до істотної шкоди,
заподіяної суспільству у вигляді перебування небезпечного злочинця на волі,
виникла загроза можливості продовження ним злочинно діяльності, також
заподіяння істотної шкоди державним та громадським інтересам у вигляді підриву
авторитету правоохоронних органів, приниження ролі внутрішніх інструкцій МВС
України, яке гарантує чітке дотримання законодавства про охорону арештованих,
створивши у сторонніх осіб уявлення, що службові особи міліції не спроможні
гідно та сумлінно виконувати свої службові обов'язки по охороні громадського
порядку.

При недбалому ставленні та неналежному виконанні своїх службових
обов'язків, що привели до заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом
правам, свободам та інтересам окремих громадян та державним і громадським
інтересам, про що було зазначено вище, ОСОБА_1 не передбачав настання шкідливих
наслідків своєї неналежної роботи як помічника начальника чергової частини -
оперативного чергового Сумського РВ УМВС України в Сумській області, хоча
повинен був і міг це передбачити, тобто на час вчинення злочину діяв зі
злочинною недбалістю.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1
свою вину у скоєнні злочину не визнав повністю і суду пояснив, що до його
повноважень входить контроль за особами, які утримуються в кімнаті для
затриманих. Всупереч вимогам інструкції, що регламентує роботу чергової частини,
затвердженої наказом МВС України №485-92 р., інших нормативних актів,
затриманий злочинець ОСОБА_2 утримувався в приміщенні чергової частині
пристебнутий наручниками за обидві руки. У такому положенні він перебував з 23
квітня до часу втечі 15 травня 2005 року. Рішення про такий спосіб його
утримання прийняв начальник РВ ОСОБА_10, чим порушив правила утримання таких
осіб. Не дивлячись на те, що ОСОБА_2 ковтнув гвіздок, він почував себе добре,
харчувався, на болі не скаржився. Керівництво РВ заходів для виділення
затриманому окремого ізольованого приміщення не виділило, його додаткове
конвоювання не забезпечило. На той час була реальна можливість помістити
злочинця в ІТТ в іншому районі області. Крім того, згідно графіку відпочинку,
він в період часу з 23.30 год. до 3.00 год. повинен був відпочивати, перебував
у кімнаті відпочинку не більше 7-10 хвилин, саме в цей час в 00.10 год ОСОБА_2
скоїв втечу. Він першим вжив заходів до затримання втікача, доповів керівництву
про пдію, вживав заходів для розшуку ОСОБА_2 Можливість до втечі затриманого
створив ОСОБА_7, який ключем відімкнув наручники ОСОБА_2, про що відразу після
затримання пояснив ОСОБА_2, а потім підтвердив у своїх листах до ОСОБА_1

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 14 травня
2005 року заступив на чергування по райвідділу, в цей час від підпорядковується
черговому, оперативним черговим був ОСОБА_1 Після 24 години він зайшов до
кімнати відпочинку на пропозицію ОСОБА_1 поїсти, там приймали їжу ОСОБА_1 та
ОСОБА_5, відпочивав ОСОБА_9 ОСОБА_2 в цей час в черговій частині був сам.
Поївши ОСОБА_1 та ОСОБА_5 пішли з кімнати відпочинку, він знаходився він там не
більше 5 хвилин. Відразу його позвав ОСОБА_1 і запитав, де подівся ОСОБА_2 Того
в черговій частині не було, вхідні двері до райвідділу були відчинені, засів на
дверях був відсутнім. Наручники ОСОБА_2 він не вдмикав, особистої
зацікавленості в долі затриманого він не мав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що в час події
він був помічником чергового чергової частини Сумського РВ. Вдень вони разом
несуть службу. Він працює на телетайпі,
а черговий - на «пульті». Вночі вони по черзі відпочивають. Після приїзду
оперативної групи близько 24 години ОСОБА_1 сказав йому, щоб він пішов готувати
вечерю, в кімнаті відпочивав водій ОСОБА_9 Потім до кімнати відпочинку зайшов
ОСОБА_1, а потім ОСОБА_7, вони разом їли приблизно 10-15 хвилин. Після чого він
слідом за ОСОБА_11 пішли до чергової частини, він спочатку зайшов до телетайпої
і слідом за черговим пройшов до чергової частини, де вони побачили, що ОСОБА_2
на місці не має. Перед цим затриманий
сидів на стільці, пристебнутим за одну руку до дверей кімнати для затриманих.
Другу руку, яка до цього була пристебнута до стільця було звільнено раніше,
коли до СІЗО конвоювали затриманих і не вистачало наручників. Після конвоювання
наручники до райвідділу повернуті не були і ОСОБА_2 перед втечею був
пристебнутий за одну руку. Коли вибігли на вулицю, виявили, що двері, які
закривались на засов, були відчинені. Під час вечері ОСОБА_1 не наказував йому,
що він залишив їсти і пішов у чергову частину. Черговий збирався відпочивати
після прийняття їжі.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 суду пояснив, що на той час він працював водієм у РВ, після
приїзду з опер групою пішов відпочивати до кімнати відпочинку, ліг спати. В
кімнаті відпочинку помічник чергового готував вечерю, потім він, черговий та
постовий утрьох їли, періодично хтось з них виходив та заходив. ОСОБА_1 там
було не більше 15 хвилин. Свідок особисто робив зауваження ОСОБА_7 та ОСОБА_5,
щоб ті йшли до місця несення служби, бо йому необхідно було відпочивати. Чув
сварку між працівниками міліції. Потім його розбудив черговий і повідомив, що
втік ОСОБА_2 Про втечу свідок доповів керівнику оперативної групи ОСОБА_4, на
автомобілі вони намагались розшукати, але ОСОБА_2 в цей день його затримати не
вдалось.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 суду пояснили, що
ОСОБА_2 утримувався в приміщенні чергової частини, тому що ковтнув гвіздок і до
СІЗО його не приймали.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що тримали
ОСОБА_2 у черговій частині всупереч наказам та інструкціям вимушено, оскільки
він ковтнув гвіздок, до лікарні його не помістили, до СІЗО не приймали. Він
особисто неодноразово возив ОСОБА_2 до лікарні, слідчого ізолятора, але
помістити затриманого не вдалось. Відповідальність за його охорону покладалась
спочатку на працівників слідчо-оперативної групи, потім через нестачу людей в
нічний час затриманий перебував під наглядом добового наряду. Під час
проведення службової перевірки було встановлено, втеча стала можливою тому, що
біля ОСОБА_2 якийсь час нікого не було,
так як всі пили чай в кімнаті відпочинку.

Допитаний
у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 14 травня 2005 року
ОСОБА_2 в черговій частині з 17.00 год до 22.00 год. охороняла ОСОБА_12, потім
повинен був охороняти добовий наряд. Біля 24 год. він спустився зі свого
кабінету і виявив, що ОСОБА_2 в черговій частині один, добовий наряд перебував
в кімнаті відпочинку. Свідок накричав на них, змусив ОСОБА_7 стати на свій
пост, забезпечити охорону затриманого. Після чого піднявся до ского кабінету на
другий поверх. Через деякий час водій ОСОБА_9 повідомив про втечу ОСОБА_2 На
вхідних дверях засув був відсутній.

Допитаний
у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що ним як керівником
райвідділу були вжиті всі заходи до поміщення ОСОБА_2 до СІЗО, однак того не
приймали через наявність у стравоході гвіздка. Тому він особисто прийняв
рішення про утримання того в черговій частині пристебнутим наручниками за
обидві руки. Надав усний наказ охороняти його працівникам слідчо-оперативної
групи та добового наряду. Крім того, повідомив керівництво УМВС та прокуратуру
району про таке становище. Під час проведення щоденного інструктажу звертав
увагу на належну охорону затриманого. В день події він приїздив до райвідділу
біля 22.00 год з метою перевірки несення служби, виявив, що в черговій частині
нікого не було, з цього приводу зробив зауваження черговому ОСОБА_1. Під час
перевірки було встановлено, що втеча відбулась на момент відсутності в черговій
частині працівників міліції.

Допитана
у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що в день події на прохання
чергового охороняла вхід до адмінбудівлі райвідділу, оскільки постовий у складі
оперативної групи був на виїзді. Під час її чергування приїздив начальник РВ
ОСОБА_10, наказав закрити вхідні двері на засув і охороняти затриманого
ОСОБА_2, оскільки в черговій частині нікого не було. Після приїзду оперативної
групи біля 23 години вона поїхала додому.

Допитаний
у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що затриманого ОСОБА_2 до
СІЗО не прийняли, оскільки за рентгенологічним дослідженням було виявлено у
нього у шлунково-кишковому тракті інорідне тіло - цвях. Існувала загроза
перфорації, приймання таких осіб заборонено спільним наказом Департаменту
виконання покарань та МОЗ №3/6-2000 р. ОСОБА_2 слід було помісти до лікарні для
визначення чи необхідне медичне втручання за таких умов.

Допитані
у судовому засіданні свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 суду пояснили, що
працювали та працюють оперативними черговими в Сумському РВ. ОСОБА_2
утримувався в черговій частині всупереч вимогам інструкцій та наказів. Спочатку
його конвоювали декілька працівників, потім - оперативні група, вночі охорона
іншими працівниками забезпечена не була, тому він перебував під наглядом
добового наряду. Така ситуація ускладнювала роботу і була необхідність у
поміщенні затриманого до місця ув»язнення, того постійно возили до лікарні та
СІЗО, однк привозили знову. Виходячи з цього, вони чергову частину без нагляду
ніколи не лишали, в черговій частині постійно хтось перебував. До чергової
частини обласного управління направляли телеграму для вирішення питання
виділення конвоїрів для затриманого. За дотриманням графіку відпочинку
чергового та його помічника слідкує оперативний черговий.

Допитаний
у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 надати свідчення з приводу події в повному
обсязі відмовився, однак суду пояснив, що повністю підтверджує зміст листів,
адресованих ОСОБА_1. про те, що наручники, які зберігаються в нього вдома,
ключем йому відімкнув ОСОБА_7, що дало змогу йому втекти.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_17 суду пояснив, що ОСОБА_2 тривалий час утримувався в приміщенні
чергової частини пристебнутий руками за наручники. Самої втечі він не бачив, бо
спав в кімнаті для затриманих, прокинувся від шуму і почув, що втік ОСОБА_2,
почув голос ОСОБА_1, який першим підняв тривогу.

Крім свідчень свідків,
які є логічними та послідовними на протязі досудового та судового слідства, не
суперечать одне одному, вина ОСОБА_1 у
скоєнні злочину підтверджується матеріалами справи: наказом про призначення
його на посаду (т.1, а.с.31); графіком слідчо-оперативних груп Сумського РВ на
травень місяць, згідно якого оперативним черговим 14 травня 2005 року заступив
ОСОБА_1 (т.1, а.с.22); висновком службової перевірки по факту втечі з чергової
частини Сумського РВ заарештованого ОСОБА_2( т.1, а.с. 26-28); протоколом затримання ОСОБА_2 (т.1, а.с.
39-42); законом «Про міліцію»,
Інструкцією про організацію роботи чергової частини РВ міліції, наказом МВС
№ 485, функціональними обов*язками оперативного чергового Сумського РВ
УМВС (т.1, а.с. 120-154).

Крім того, вироком
Сумського районного суду від 29 вересня 2005 року відносно ОСОБА_2, засудженого
за ст..ст.153 ч.2, 15 ч.2, 152 ч.3, 391 ч.1 КК України, яким встановлено, що
встановлено, в тому числі і з пояснень ОСОБА_1, що втеча сталась в період
нетривалого знаходження працівників міліції в кімнаті відпочинку
(спр.№1-146/05, а.с.193).

Пояснення підсудного,
який не визнає своєї вини суд оцінює як бажання
знизити свою роль як службової особи в період несення служби та ступінь
відповідальності за скоєне.

Оцінюючи
пояснення підсудного в тій частині, що втеча ОСОБА_2 сталась через неналежні
умови його тримання, суд виходить з того, що тримання обвинуваченого у скоєнні
злочину в черговій частині Сумського РВ всупереч визначеному порядку викликане
об»активними причинами, оскільки ІТТ був на ремонті, медична установа та СІЗО
не прийняли затриманого. Ефективність таких заходів та дії посадових осіб були
оцінені висновками службової перевірки за фактом втечі. Відповідно до
повноваженнь оперативного чергового районного відділу міліції, який за
відсутності керівника РВ та його заступників приймає рішення в межах своєї
компетенції, в тому числі і в охороні затриманих злочинців, в ніч з 14 на 15 травня 2005 року ОСОБА_1був
головною службовою особою в райвідділі, якому підпорядковувалася вся слідчо-оператавна
група, помічник оперативного чергового, а тому всі його вказівки були
обов*язковими до виконання.

В
частині пояснень ОСОБА_1 та письмових пояснень ОСОБА_2 про те, що йому відкрив
ключем наручники ОСОБА_7, мотивуючи свої дії тим, що в ніч з 14 на 15 травня
2005 року з затриманого будуть «вибивати» показання не можуть бути визнані
достовірними з наступних підстав. ОСОБА_2 було звинувачено за ст.153 ч.2, ст.15
ч.2 ст.152 ч.3 КК України, за цими
статтями 11 травня йому було оголошено про закінчення досудового слідства та
направлення справи до суду, а 12 травня 2005 року справа була направлена
прокуратурою району до суду. Причин та підстав для «вибивання» показань з
затриманого після закінчення слідства та оформлення справи не було. Ці пояснення
ОСОБА_2 були предметом перевірки прокуратури Сумського району, фактів про
наявність у ОСОБА_7 особистої зацікавленості у втечі ОСОБА_2 не встановлено,
підстав для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 не знайдено.
Пояснення особи, засудженої за тяжкі злочини, суд оцінює як намагання
дискредитувати працівників міліції. Вилучені за місцем постійного проживання
ОСОБА_2 та оглянуті в судовому засіданні металеві браслети перебувають у
неробочому стані, мають видимі пошкодження дужки одного браслета. Як пояснював
ОСОБА_2 у судовому засіданні, він позбавився наручників пізніше механічним
шляхом. Це також говорить про те, що,
якби ОСОБА_7 бажав надати можливість ОСОБА_2 втекти шляхом відмикання
наручників, логічно було б відімкнути їх зовсім, а не залишати надітими на руці
останнього, що могло привернути до того увагу.

В частині пояснень
підсудного, про те що ОСОБА_2 втік у той час, коли ОСОБА_1 повинен був
відпочивати, суд виходить з наступного. Згідно графіку, затвердженому
начальником РВ, залежно від оперативної обстановки, графік відпочинку може бути
скоригований. Порядок несення служби
добовим нарядом у період чергування
визначає оперативний черговий. Сам ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив,
що чергування було напруженим, пізно прибула з виїзду оперативна група, тому
змога прийняти їжу з»явилась після 23.30 год. За таких умов він особисто дав
розпорядження помічнику чергового ОСОБА_5 про приготування вечері, плануючи у
подальшому після прийняття їжі відпочити з покладенням обов»язків чергового у
цей час на помічника. Тобто, графік відпочинку був змінений самим ОСОБА_1

Під
час розгляду справи було встановлено, що у кімнаті відпочинку одночасно
нетривалий час знаходились оперативний черговий, його помічник та відповідальний
за охорону адмінбудівлі. В той час як
інші оперативні чергові сумлінно виконували обов»язки по контролю за охороною
затриманого, з 23 квітня 2005 року по 14 травня 2005 року була забезпечена
охорона небезпечного злочинця. Вимушене
тримання ОСОБА_2 в умовах чергової частини в порушення норм та інструкцій з
відома керівництва УМВС України в Сумській області та прокуратури не звільняло
ОСОБА_1 від належного виконання свої обов*язки, в тому числі і по охороні
небезпечного злочинця ОСОБА_2.

Таким чином, суд вважає, що винність
підсудного у судовому засіданні доведена повністю.

Дії
ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 367 ч.1 КК
України, оскільки він, являючись службовою особою ,допустив службову
недбалість, тобто , неналежно виконав свої службові обов*язки, через несумлінне
ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам,
свободам та інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам.

При
визначенні виду і міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної
небезпеки вчиненого злочину, дані про особу підсудного, позитивну
характеристику на нього з місця роботи, те що до кримінальної
відповідальності він притягується
вперше, має неповнолітню дитину.

Обставин,
що пом»якшують чи обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Враховуючи
викладені обставини, особу винного, суд вважає, що при призначенні покарання
достатнім та необхідним для виправлення підсудного, попередження нових злочинів
буде покарання з застосуванням ст..75 КК України, тобто звільненням його від відбуття покарання з випробуванням з
встановленням іспитового строку.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст 323, 324 КПК України, суд -

Засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.
367ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі з позбавленням
права обіймати керівні посади в органах внутрішніх справ строком на один рік.

На
підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання
звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На
підставі ст..76 КК України покласти на засудженого обов»язки:

1) не виїжджати
за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

2) періодично повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи;

3) періодично з»являтись для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Речовий доказ: вилучені наручники повернути до Сумського РВ УМВС.

Запобіжний
захід до вступу вироку в законну силу не змінювати і залишити підписку про
невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Сумський
районний суд на протязі п»ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя