154/829/15-к
1-кп/154/90/15
ВИРОК
іменем України
16 березня 2015 року м.Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя
АДРЕСА_1 ,
зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 ,
українця, громадянина України, з середньою-спеціальною
освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню
дитину, військовослужбовця за мобілізацією військової
частини польова пошта НОМЕР_1 , солдат
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.407 КК України,-
в с т а н о в и в:
Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 Про призов на військову службу військовозобов`язаних по частковій мобілізації до військової частини НОМЕР_2 від 09.04.2014 року № 25 військовозобов`язаного солдата ОСОБА_4 призвано на військову службу до складу Збройних Сил України у військову частину НОМЕР_2 , розташовану у АДРЕСА_1 .
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 10.04.2014 року № 78 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду механіка-водія-гранатометника зенітної ракетної батареї зенітного ракетного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 .
З 02.05.2014 р. наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 02.05.2014 р. № 390 введено в дію нове умовне найменування зазначеної військової частини - військова частина - польова пошта НОМЕР_3 .
Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 від 18.06.2014 р. № 131 солдата ОСОБА_4 разом з іншими військовослужбовцями військової частини - польова пошта НОМЕР_3 з 18.06.2014 р. направлено для виконання бойових завдань в АДРЕСА_1 , після чого солдат ОСОБА_4 у складі зенітної ракетної батареї зенітного ракетного артилерійського дивізіону військової частини - польова пошта НОМЕР_3 , яка знаходилась за межами місця постійної дислокації, приймав участь у проведенні антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях.
07.09.2014 р. під час проходження військової служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_3 , яка знаходилась за межами місця постійної дислокації у Дніпропетровській області, солдат ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу села Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області, умисно, без поважних причин самовільно залишив зазначену військову частину та у період часу з 07.09.2014 до 12.01.2015 року без поважних причин був відсутній на службі, не виконував покладені на нього службові обов`язки і, перебуваючи за місцем постійного проживання у селі Дроздні Ковельського району Волинської області, проводив час на власний розсуд.
У період відсутності солдата ОСОБА_4 на службі останнього, відповідно до письмового наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 від 29.11.2014 № 262, з 29.11.2014 виключено із списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_3 , з усіх видів забезпечення та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , розташованої по АДРЕСА_2 .
Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 01.12.2014 № 20 солдата ОСОБА_4 з 01.12.2014 зараховано до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 на час перебування у розпорядженні.
У період часу з 12.01.2015 по 22.01.2015 р. солдат ОСОБА_6 знаходився на обстеженні та стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні військової частини НОМЕР_4 , розташованої но АДРЕСА_3 , після завершення якого останній зобов`язаний був з`явитися на службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .
Однак, солдат ОСОБА_4 , не отримавши дозволу відповідного начальника, у період з 23.01.2015 до 03.03.2015 р. умисно, без поважних причин не з`явився вчасно з лікувального закладу на службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , розташованої по АДРЕСА_2 , та у період з 23.01.2015 до 03.03.2015 р. без поважних причин був відсутній на службі, не виконував покладені на нього службові обов`язки і, перебуваючи за місцем постійного проживання у селі Дроздні Ковельського району Волинської області, проводив час на власний розсуд.
03.03.2015 р. солдат ОСОБА_4 прибув до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку проходження військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст.ст. 17,65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладається на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України являється справою всього Українського народу і обов`язком кожного громадянина України, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, не отримавши дозволу відповідного начальника, 07.09.2014 р. умисно, без поважних причин самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_3 , яка знаходилась за межами місця постійної дислокації поблизу АДРЕСА_4 , та у період часу з 07.09.2014 до 12.01.2015 р. без поважних причин був відсутній на службі тривалістю понад один місяць, не виконував покладені на нього службові обов`язки і, перебуваючи за місцем постійного проживання у селі Дрозди і Ковельського району Волинської області, проводив час на власний розсуд, чим вчинив самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Крім того, солдат ОСОБА_4 , не отримавши дозволу відповідного начальника, у період з 23.01.2015 до 03.03.2015 р. умисно, без поважних причин не з`явився вчасно з лікувального закладу на службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , розташованої по АДРЕСА_2 , та у період з 23.01.2015 до 03.03.2015 р. без поважних причин був відсутній на службі тривалістю понад один місяць, не виконував покладені на нього службові обов`язки і, перебуваючи за місцем постійного проживання у селі Дроздні Ковельського району Волинської області, проводив час на власний розсуд, чим вчинив нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Під час досудового розслідування між прокурором військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 07 березня 2015 року укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з угодою, ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 407 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди йому буде призначене покарання: за ч.3 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки та за ч.3 ст.407 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим йому остаточно буде призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі На підставі ст.75 КК України його буде звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України, а саме: не виїжджатиме за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального кодексу України, зокрема, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Речові докази відсутні. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ч.3 п.1 ст. 314, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
засудив:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 407 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:
за ч.3 ст.407 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;
за ч.3 ст.407 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити за цим вироком покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Процесуальні витрати та речові докази - відсутні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_1