31.10.2013 Єдиний унікальний № 371/2074/13-к
У Х В А Л А
про відмову в арешті майна
31 жовтня 2013 року м. Миронівка ЄУН 371/2074/13-к
Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О.,
за участю прокурора Піголя Р.В.
слідчого Малішенка П.В.
при секретарі Січкаренко Я.О.,
Клопотання надійшло до суду 31 жовтня 2013 року.
Суддя перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши прокурора та слідчого, прийшов до наступного.
В судовому засіданні слідчий СВ Миронівського РВ ГУМВС України в Київській області підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи та долучені до матеріалів клопотання документи, виклав обставини кримінального правопорушення, вказав на майно, яке підлягає арешту. Таким майном є належна підозрюваному на праві власності земельна ділянка.
Прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому.
Оцінка представлених матеріалів та доводи сторони кримінального провадження вказують на відсутність підстав для задоволення клопотання.
Відповідно до положень статті 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до положень частини 2 статті 167 КПК України таким може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, повязаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Прокурор не довів, що нерухоме майно у виді земельної ділянки, належної підозрюваному на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Метою застосування арешту є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову.
Сторона кримінального провадження навела дві підстави, у звязку з якими потрібно здійснити арешт майна: для забезпечення можливості конфіскації майна та цивільного позову.
При цьому поза увагою слідчого та прокурора у кримінальному провадженні залишились ті обставини, що кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_3, не передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.
Сторона кримінального провадження також не довела тих обставин, що арешт майна може виступити способом забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, порушеному за злісне ухилення від сплати аліментів.
Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред'явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Прокурор не зазначив докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди у кримінальному провадженні, вимоги про накладення арешту на майно обґрунтував наявністю заборгованості по аліментах та не врахував, що порядок стягнення аліментів та заборгованості по них визначений положеннями Сімейного кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до положень вказаних законів заборгованість по аліментах визначається державним виконавцем і стягується за виконавчим листом, виданим на підставі рішення про стягнення коштів на утримання дитини.
Сума, яка має бути виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, не підлягає повторному стягненню, в тому числі при розгляді кримінального провадження, порушеного за злісне ухилення від сплати аліментів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п'яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя підпис ОСОБА_4
Згідно з оригіналом.
Суддя Л.О.Капшук