УХВАЛА

Іменем України

4
березня 2008 року апеляційний суд Житомирської області

в
складі:

головуючого
- судді Романова О.В.,

суддів: Захарчука С. В. та

Фоміна Ю.В.,

з
участю: прокурора Руденка В.І.

захисника ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_3 на вирок
Богунського районного суду м. Житомира
від 16 січня 2008 року,

встановив:

Цим
вироком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

року
народження, житель м. Житомира,
раніше не судимий, -

засуджений
за ст.
122 ч. 1 КК України на 1 ( один ) рік обмеження волі.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_3. залишений попередній

- підписка про
невиїзд з місця постійного проживання.

Згідно з
вироком 21 жовтня 2007 року біля 19 години ОСОБА_3., перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, та
знаходячись в квартиріАДРЕСА_1. В квартиру зайшла ОСОБА_4. з синами
ОСОБА_2. і ОСОБА_5.

ОСОБА_3. на ґрунті
неприязних відносин вступив в конфлікт з ОСОБА_4. і
почав її виштовхувати з кухні. ОСОБА_2. вступився за свою матір та відштовхнув ОСОБА_3. від неї. Тоді ОСОБА_3. взяв в приміщенні кухні
металеву сковорідку, підійшов до ОСОБА_2 і замахнувся на
нього, з метою вдарити по голові.

Справа №
11-193/2008 Головуючий у суді
1-ї інстанції: Іонніков В.М.

Категорія: ст.
122 ч.1 КК України Суддя-доповідач:
Фомін Ю.В.

ОСОБА_2. підняв свою
праву руку для захисту і ОСОБА_3, умисно наніс удар сковорідкою по правій руці ОСОБА_2, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді поперечного
перелому п'ятої п'ясної кисті, які
відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі,
що не є небезпечними для життя,
але призвели до довготривалого розладу здоров'я.

В
апеляції засуджений ОСОБА_3.
просить змінити вирок та застосувати
ст. 75 КК України, посилаючись на
те, що судом не були детально вивчені і
взяті до уваги характеризуючи йогом дані,
а саме, що він раніше не
судимий, має на утриманні неповнолітню
дитину, працює водієм, добре характеризується, своєчасно сплачує аліменти, за його сприяння син поступив на навчання до
Житомирського технологічного університету,
на даний час син без відриву від навчання працює разом із ним на
Березівському кар'єрі. Питання відшкодування потерпілому заподіяної шкоди не
може стояти, оскільки він допомагає
своїм дітям матеріально і не відмовляється від відшкодування шкоди.

Заслухавши
доповідача, висновок прокурора та
пояснення потерпілого ОСОБА_2
про залишення вироку без зміни,
пояснення засудженого ОСОБА_3 та
захисника ОСОБА_1., які підтримали апеляцію,
обговоривши її доводи, вивчивши
справу, апеляційний суд вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Покарання
засудженому ОСОБА_3. судом призначено у відповідності до вимог ст. 65
КК України, з урахуванням ступеню
тяжкості вчиненого злочину, даних про
особу винного та всіх обставин справи, в
тому числі і тих, на які є посилання в
апеляції. Судом було враховано, що
засуджений ОСОБА_3. вчинив
злочин, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, вину визнав частково, раніше не судимий, працює,
характеризується по місцю роботи добре,
розлучений і має на утриманні неповнолітню дитину, проте скоїв умисний злочин відносно
сина, його поведінку ( позицію ) на
досудовому слідстві та в суді, завдану
потерпілому шкоду не відшкодував. З урахуванням вказаного, вважав за необхідне призначити йому покарання
за ст. 122 ч. 1 КК України у вигляді обмеження волі.

Апеляційний
суд погоджується з мотивами, викладеними
у вироку суду першої інстанції щодо необхідності призначення засудженому
ОСОБА_3. реального покарання у виді обмеження волі у мінімальної межі, що передбачено санкцією цього кримінального
закону.

В
обґрунтування такого рішення апеляційний суд приймає до уваги також твердження
потерпілого ОСОБА_2 та
свідка ОСОБА_4. про
систематичність такої негідної поведінки засудженого ОСОБА_3, який, зловживаючи
спиртними напоями, застосовував до
бувшої дружини фізичну силу, на що вона
скаржилась в міліцію, а потерпілий ОСОБА_2. також в судовому засіданні пояснив, що напередодні розгляду справи в апеляційному
суді, засуджений погрожував йому
розправою, про що не заперечував і засуджений
ОСОБА_3. в засіданні
суду апеляційної інстанції. Із висновку

судово -
наркологічної експертизи щодо ОСОБА_3
слідує, що у нього спостерігаються
психічні та поведінкові розлади,
внаслідок вживання алкоголю (а.с.
73 ).

Тому, незважаючи на
відшкодування матеріальної шкоди,
апеляційний суд вважає, що вирок
щодо ОСОБА_3 слід
залишити без зміни.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляцію засудженого ОСОБА_3

залишити
без задоволення, а вирок Богунського
районного суду м. Житомира від 16 січня
2008 року щодо нього - без зміни.