В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.06.2015 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 29 травня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003832 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бохоники Вінницького району Вінницької області, українки, громадянки України, не одруженої, з середньою освітою, працюючої: соціальним робітником в ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , працюючи кредитним спеціалістом у відділі АТ «ОТП Банк», перебуваючи в магазині «Брейн», який розташований на першому поверсі ТРЦ «Магі Гранд» за адресою м. Вінниця вул. Келецька 43-а, діючи умисно та переслідуючи корисливий мотив, підробивши офіційні документи та використавши їх, шахрайським способом заволоділа чужим майном, а саме грошима АТ «ОТП Банк» при наступних обставинах.

Так, до кредитного спеціаліста відділу АТ «ОТП Банк» ОСОБА_4 з бажанням отримати кредит звернувся ОСОБА_7 , який надав необхідні для укладення кредитного договору особисті документи та відомості. В цей час в ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння шахрайським шляхом коштами АТ «ОТП Банк», що можуть бути перераховані як кредитні за договором споживчого кредитування. Так, при оформленні договору про надання споживчого кредиту на ім`я ОСОБА_7 № від 20.03.2014 року, ОСОБА_4 стало відомо, що надання кредиту ОСОБА_7 погоджено з адміністрацією банку, проте вона діючи умисно, повідомила ОСОБА_7 , що адміністрацією банку відмовлено йому у видачі кредиту та ОСОБА_7 наслідок цього від укладення кредитного договору відмовився.

Продовжуючи свої дії, 20.03.2014 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою отримання грошових коштів за договором кредитування, не внесла відомості про відмову ОСОБА_7 від укладення договору до електронної бази АТ «ОТП Банк». В цей же час, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив та усвідомлюючи, що для досягнення своєї мети перерахування коштів на кредитний рахунок, необхідно направити до центрального офісу АТ «ОТП Банк» фотокопії офіційних документів необхідних для отримання кредиту, вирішила підробити їх та виконала замість ОСОБА_7 та від його імені підпис в офіційних документах, а саме: договорі про надання споживчого кредиту № від 20.03.2014 року у графі «Підпис позичальника»; графіку платежів додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту № від 20.03.2014 року у графі «Підпис позичальника»; інформаційному листку «Умови кредитування» у графі «Підпис позичальника»; згоді-дозволі на обробку персональних даних; опитувальному листі фізичної особи. Крім того, ОСОБА_4 , заздалегідь знаючи про те, що погодження договору споживчого кредиту надається лише застрахованим клієнтам, а у випадку відсутності страховки - необхідне обов`язкове страхування виконується співробітниками банку, підробила підпис ОСОБА_7 у договорі добровільного страхування життя № 04/03/37 від 20.03.2014 року укладеному між ПАТ «ОТП «Страхова компанія «УНІКА Життя» в особі страхового агента АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_7 , відповідно до якого АТ «ОТП Банк» мав перерахувати на користь ПАТ «ОТП «Страхова компанія «УНІКА Життя» кошти в сумі 2520 гривень. З вказаних підроблених документів, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що ОСОБА_7 їх не підписував та від укладення договору відмовився, створила фотокопії та за допомогою електронної пошти направила до головного офісу АТ «ОТП Банк» в м. Київ для нарахування грошових коштів в сумі 7000 гривень на пластикову картку № 799219 і переведення оплати за договором добровільного страхування життя № 04/03/37 від 20.03.2014 року на користь ПАТ «ОТП «Страхова компанія «УНІКА Життя» в сумі 2520 гривень.

Після вказаного, а саме введення в оману адміністрацію АТ «ОТБ Банк» щодо бажання клієнта банку оформити вищевказаний договір, ОСОБА_4 , отримала сповіщення про нарахування на кредитну пластикову картку № НОМЕР_1 грошових коштів у сумі 7000 гривень. В подальшому ОСОБА_4 кредитну картку № НОМЕР_1 залишила собі для власного користування і в період часу з 20.03.2014 року по 21.03.2014 року зняла грошові кошти у розмірі 7000 гривень з банкоматів, розташованих у ТРЦ «Магі Гранд» та розпорядилась ними на власний розсуд. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 завдала матеріальну шкоду АТ «ОТП Банк» на загальну суму 9520 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватість у вчиненні злочинів визнала. По суті обвинувачення повідомила, що вона працювала кредитним спеціалістом у відділі АТ «ОТП Банк» в магазині «Брейн». Так, 20.03.2014 року до неї звернувся ОСОБА_7 , якому вона оформила заяву на отримання кредиту, проте з центрального офісу прийшла негативна відповідь та ОСОБА_7 пішов у своїх справах. В подальшому вона оформила ще одну заявку ОСОБА_7 для оформлення кредиту у готівковій формі. На вказану заяву прийшла позитивна відповідь на отримання кредиту, проте ОСОБА_7 вона повідомила, що відповідь прийшла негативна та вона спробує ще раз. Проте ОСОБА_7 відмовився оформлювати кредит, в цей час вона підробила підписи ОСОБА_7 у необхідних документах (договорах, заявах), оформила кредит та направила копії документів в центральний офіс. Коли банк нарахував суму кредиту на кредитну карту, вона взяла її та зняла кошти в банкоматах. Кошти витратила на свої потреби, їх банку не повернула, шкоду не відшкодувала, тому що в неї не має грошей. По кредитному договору від імені ОСОБА_7 не здійснила жодного платежу.

З досліджених доказів, що надані прокурором під час судового провадження, вбачається, що 28.05.2014 року представник АТ «ОТП Банк» ОСОБА_8 звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення із змісту якої слідує, що в результаті внутрішнього розслідування встановлено, що в процесі оформлення кредитного договору Позичальник відмовився від позики. Кредитний спеціаліст ОСОБА_4 , скориставшись копіями паспорта і довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_7 , завершила процес оформлення кредиту без відома позичальника та протягом 20-21 березня 2014 року здійснила зняття кредитних коштів з кредитної картки.
Відповідно до витягу з наказу ПАТ «ОТП Банк» від 21.11.2013 року № 5504/13-01К ОСОБА_4 призначено на посаду фахівця з кредитування в структурному підрозділі сектору продажу споживчих кредитів Вінницького кредитно-контрольного офісу Управління мережі продажів з 22.11.2013 року на повний робочий день.
З договору про надання споживчого кредиту № від 20 березня 2014 року вбачається, що ОСОБА_7 отримав споживчий кредит на загальну суму 9520,00 грн. на строк 24 місяці з 20.03.2014 року по 20.03.2016 року з розміром процентної ставки 0,01%.
Згідно меморіального ордеру № 1725214 від 21.03.2014 року АТ «ОТП Банк» перераховано ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя» 2520,00 гривень, як страховий платіж до договору страхування з ОСОБА_7 від 20.03.2014 року.
З виписки по картковому рахунку на ім`я ОСОБА_7 , відео з камер спостереження банкомату вбачається, що ОСОБА_4 протягом 20-21 березня 2014 року з банкоматів знімала кошти.
Згідно протоколу огляду предмету від 05.06.2014 року та постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 05.06.2014 року, наданий представником потерпілого ПАТ «ОТП Банк» ОСОБА_8 диск CD-R з камер спостереження за банкоматами де зафіксовано факт зняття ОСОБА_4 грошових коштів з кредитної картки № НОМЕР_1 оглянуто, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003832 та постановлено зберігати в матеріалах кримінального провадження.
З заяви ОСОБА_4 на ім`я слідчого ВРЗ СГД ВМВ УМВС України у Вінницькій області від 16.06.2014 року вбачається, що вона просить приєднати до матеріалів кримінального провадження кредитну пластикову картку № НОМЕР_1 , яку вона отримала замість ОСОБА_7 по кредитному договору № та зняла з неї грошові кошти в сумі 7000 грн.
Згідно протоколу огляду предмету від 16.06.2014 року та постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 16.06.2014 року надана ОСОБА_4 кредитна пластикова картка № НОМЕР_1 , з якої вона проводила зняття грошових коштів за договором кредитування, укладеного на ім`я ОСОБА_7 , визнана речовим доказом та зберігається в матеріалах кримінального провадження.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, дослідивши сукупність вказаних доказів у справі дійшов висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочинів є доведеною та підтверджена достатніми, належними і допустимими доказами у справі.

Вказаних висновків суд дійшов виходячи з того, що в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала та не оспорювала спосіб заволодіння чужим майном, суму коштів, яку вона отримала шляхом обману, підробки документів та їх використання. Так, ОСОБА_4 зазначила, що вона достовірно знаючи, що на ім`я ОСОБА_7 прийшло позитивне рішення про надання кредиту, а внаслідок її дій він від отримання кредиту відмовився, ввела банк в оману та підробивши підписи від імені ОСОБА_7 в необхідних для отримання кредиту документах та використавши їх, а саме направивши електронною поштою до центрального офісу АТ «ОТП Банк», отримала гроші в сумі 7000,00 гривень. При цьому ОСОБА_4 зазначила, що знала про те, що для отримання вказаних коштів необхідно оформити договір страхування та сплата за вказаним договором також буде здійснена банком, а тому підробила договір добровільного страхування, яким на користь ПАТ «ОТП «Страхова компанія «УНІКА Життя» банком перераховано кошти в сумі 2520 гривень. Вказані показання обвинуваченої повністю узгоджуються з письмовими доказами у справі, з яких вбачається те, що ОСОБА_4 дійсно працювала фахівцем з кредитування та за підробленим договором на ім`я ОСОБА_7 отримала кредитну карту з якої зняла гроші в сумі 7000,00 гривень (договір, виписка по картковому рахунку, відеофіксація зняття коштів). Таким чином, показання обвинуваченої, які узгоджуються з іншими доказами у справі підтверджують наявність в ОСОБА_4 умислу на заволодіння чужим майном, корисливий мотив її дій, вчинення вказаного шляхом обману з підробленням та використанням підроблених документів.

Сукупність зазначених доказів дає підстави стверджувати, що обвинуваченням доведено винуватість обвинуваченої та наведені докази є достатніми для висновків суду про наявність в діях обвинуваченої складів злочинів та надання правової кваліфікації дій ОСОБА_4 .

Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченої, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за ч.1 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа з метою його використання, за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» та довідки ВОПНЛ ім. Ющенка ОСОБА_4 на обліку у вказаних закладах не перебуває. З вимоги ІЦ УМВС України у Вінницькій області вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась. Згідно довідки-характеристики за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, вчинила сукупність умисних злочинів, вину у вчинені злочину визнала, шкоду не відшкодувала, позитивно характеризується.

ОСОБА_4 вину у вчиненні злочинів визнала та розкаялась, що суд розцінює як обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченої щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, думки представника потерпілого, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, яка вчинила сукупність умисних злочинів, шкоду не відшкодувала, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинено сукупність злочинів, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 70 КК України та призначити остаточне покарання обвинуваченій за сукупністю злочинів.

Разом з тим, наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченої обставин та те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з застосуванням положень ст. 76 КК України.

При вирішенні цивільного позову потерпілого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Доказами у кримінальному провадженні підтверджено, що умисними діями обвинуваченої потерпілому АТ «ОТП Банк» завдано майнову шкоду в розмірі 9520 гривень, що зумовлює рішення суду про необхідність стягнення з обвинуваченої розміру завданих потерпілому матеріальних збитків (шкода, завдана кримінальним правопорушенням).
Щодо стягнення на користь позивача моральної шкоди в сумі 1358, 13 гривень, суд виходить з приписів ст. 23 ЦК України, згідно яких моральна шкода для юридичної особи, якою являється потерпілий АТ «ОТП Банк», полягає у приниженні ділової репутації.
Разом з тим, з позову потерпілого вбачається, що сума моральної шкоди обґрунтована не приниженням ділової репутації, а є сумою відсотків за користування кредитними коштами (поточних та прострочених), простроченої комісії та штрафу за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань, що зумовлює рішення суду про відмову в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди.
Так, між обвинуваченою та потерпілим цивільно-правових відносин не виникло, оскільки вказаний договір є лише способом обману (вчинення злочину). Жодних цивільно-правових відносин між зазначеними особами не існує, що свідчить про відсутність підстав для цивільно-правової відповідальності ОСОБА_4 за невиконання умов договору. Неотримання вказаних платежів не є доказом приниження ділової репутації юридичної особи, що свідчить про недоведеність АТ «ОТП Банк» заподіяння йому моральної шкоди.
Крім того, у справі слід вирішити питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.65-67, 190, 358 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді трьох років обмеження волі.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 358 КК України у виді одного року обмеження волі

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст. 358 КК України у виді двох років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді трьох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Цивільний позов АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь АТ «ОТП Банк» матеріальну шкоду в сумі 9520,00 (дев`ять тисяч п`ятсот двадцять 00 коп.) гривень.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме диск CD-R з камер спостереження за банкоматами та кредитну пластикову картку № НОМЕР_1 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: