Справа№ 524/8389/14-к
УХВАЛА

ВСТАНОВИВ :
На обґрунтування клопотання зазначила, що 25.08.14 року до ч/ч Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області надійшла заява від гр. ОСОБА_4 про те, що в 2010 році ОСОБА_5 та ОСОБА_6 була підроблена боргова розписка та використана в цивільній справі, згідно розгляду якої за останніми було визнано право власності на будівлю магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході досудового слідства було допитано в якості свідка ОСОБА_5 , який показав, що в 2013 році він розірвав шлюб з дружиною, яка з 2012 року проживає в м. Екатеринбур РФ, згідно рішення Кременчуцького районного суду, де було поділено майно між ним та колишньою дружиною наступним чином: ? будинку за адресою АДРЕСА_2 та прибудинкових споруд за цією ж адресою, земельна ділянка в розмірі 0,09 га, будівля магазину за адресою АДРЕСА_1 , автомобіль - ЗИЛ д.н.з. НОМЕР_1 , побутова техніка, корпусні і м`які меблі.
В зв`язку з тим, що він не мав змоги віддати борг, передав молодшому сину - ОСОБА_8 вищевказаний магазин. Про це стало відомо дружині та старшому сину - ОСОБА_9 , які через суд визнали розписку дійсною, але в частині права власності визнали дії незаконними, так як приміщення магазину було передано без відома дружини, що і стало підставою для визнання права власності майна за ОСОБА_10 не законним.
Після судових тяжб, приміщення магазину було поділено в рівних частинах між ним та колишньою дружиною. На даний час має намір свою частку подарувати молодшому сину, а що з майном буде робити колишня дружина йому не відомо.
Також було допитано в якості свідка ОСОБА_4 , яка повідомила, з 1979 року по 2013 рік перебувала в шлюбі з ОСОБА_5 від якого має двох синів: ОСОБА_11 1980 р.н. та ОСОБА_7 , 1983 р.н.. В 2013 році її колишній чоловік ініціював розірвання шлюбу в зв`язку її виїздом до РФ, тому було розділено майно в рівних частинах між нею та чоловіком, згідно рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після того, як кошти колишнім чоловіком повернуті молодшому сину не були, останній звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з позовом до батька, за результатами розгляду справи за ОСОБА_6 було визнано право власності на будівлю магазину, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Саме ця «боргова розписка» і стала підставою для визнання за ОСОБА_6 права власності на будівлю магазину.
За змістом розписки, начебто, 5 жовтня 2010 року ОСОБА_5 , взяв у борг у ОСОБА_6 24 000 гривень та зобов`язувався повернути вказані грошові кошти до 5 жовтня 2012 року. В разі неповернення коштів ОСОБА_5 взяв на себе незаконне зобов`язання про передачу магазину у власність ОСОБА_6 ..
Вище вказана, будівля магазину, на той час і зараз, є об`єктом мого та ОСОБА_5 права спільної сумісної власності, оскільки ми з ОСОБА_5 перебували у шлюбі з 1979 року по 2013 рік, тому зобов`язання, яке взяв на себе ОСОБА_5 - є незаконним.
Враховуючи відносини, які склалися між нею та членами її родини, вважає, що боргова розписка була написана не в 2010 році, а в 2012 році та надана до суду з метою позбавлення її частки у праві спільної сумісної власності на будівлю магазину.
Таким чином, вважає, що боргова розписка від 05.10.2010 року була підроблена ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та використана останнім у суді з метою позбавлення її частки у праві спільної сумісної власності на будівлю магазину.
Після судових тяжб було винесено рішення суду, згідно якого правочин, щодо передачі у власність магазину розташованого за адресою: АДРЕСА_1 молодшому сину - ОСОБА_8 моїм колишнім чоловіком визнано недійсним і за мною визнано право власності на ? вищевказаного магазину, яка на даний час оформлена, як її особиста власність.
На даний час з метою забезпечення всебічного повного та об`єктивного розслідування кримінального провадження виникла необхідність у тимчасовому доступі до оригіналу розписки для встановлення дати її написання, яку можливо встановити лише призначивши та проведення судово-технічної експертизи.
Тому, для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні необхідно отримати доступ до речей та документів, а саме: оригіналу розписки від 05.10.2010 року, написаної ОСОБА_5 , яка перебуває в матеріалах цивільної справи №536/2137/13-ц, що перебувають (або можуть перебувати) у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_3 ). Іншими способами отримати вищезазначені документи та речі не можливо.
За відсутності клопотань від учасників, на підставі ст. 107 КПК України, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Заслухавши слідчого, який підтримав клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.
Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст.160 КПК України, матеріали клопотання містять достатні дані про здійснення слідчим досудового розслідування раніше зазначеного кримінального правопорушення, а також про те, що речі та документи, про тимчасовий доступ до яких просить слідчий, можуть знаходитися у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 і вони мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні.
Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.162 КПК України речі та документи, про тимчасовий доступ до яких просить слідчий містять охоронювану законом таємницю, проте, відомості які в них містяться можуть бути використані як докази, сприяти розкриттю кримінального правопорушення.
Іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою документів, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 на даний час не можливо.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, ч.ч.5-7 ст.163 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 132,160,162-165,166,309,369-372,532 КПК України, слідчий суддя, -
ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_3 ) надати старшому слідчому СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 тимчасовий доступ до речей та документів, а саме: оригіналу розписки від 05.10.2010 року, написаної ОСОБА_5 , яка перебуває в матеріалах цивільної справи №536/2137/13-ц, з метою ознайомлення, отримання належним чином завірених копій та можливістю вилучення оригіналу.
Строк дії ухвали визначити до 10 жовтня 2014 року.
Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1