Справа № 559/910/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2015 року
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

В особі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно кримінальне провадження № 0000011 по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Липа Дубенського району Рівненської області, громадянку України, середньо-спеціальною освітою, не одружену, не працюючу, зареєстровану АДРЕСА_1 , проживаючу АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

- у вчиненні злочину передбаченого ст.167 КК України

За участю прокурора ОСОБА_4 .

Законного представника неповнолітніх

потерпілих ОСОБА_5

В с т а н о в и в :
12 липня 2011 року розпорядженнями голови Дубенської районної державної адміністрації №№ 532, 533, 534 ОСОБА_3 була призначена опікуном неповнолітніх ОСОБА_6 , 2003 року народження, ОСОБА_7 , 2005 року народження, ОСОБА_8 , 2007 року народження. В період з липня 2014 року по лютий 2015 року ОСОБА_3 , як опікун, проживала окремо від підопічних в АДРЕСА_2 , при цьому отримувала державну соціальну допомогу на трьох неповнолітніх дітей, яку використовувала для своїх потреб, а не для матеріального забезпечення підопічних.

Відповідно до вимог ст.67 ЦК України та ст.249 СК України опікун зобов`язаний дбати про підопічних, створювати їм необхідні побутові умови, забезпечувати їх доглядом та лікуванням, дбати про їх виховання, навчання та розвиток, зобов`язаний виховувати дітей, піклуватись про їх здоров`я, фізичний, психічний та духовний розвиток, вчиняти правочини від свого імені в інтересах дітей, а також зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічних.

ОСОБА_3 діючи умисно та зловживаючи своїми опікунськими правами, з корисливою метою, із отриманих 61394 грн. 64 коп. коштів на утримання неповнолітніх дітей, витратила на власні потреби 49394 грн. 64 коп., чим завдала неповнолітнім майнову шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила злочин передбачений ст.167 КК України.

В суді обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненому злочині визнала повністю, чистосердечно розкаялася у вчиненому та пояснила, що в липні 2011 року вона була призначена опікуном неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 . Їх мати ОСОБА_5 , а її сестра, була позбавлена батьківських прав відносно даних дітей. З липня 2011 року по липень 2014 року вона проживала разом з дітьми та займалася їх вихованням та матеріально утримувала за кошти які виплачували як соціальну допомогу на дітей. В липні 2014 року до дітей повернулась проживати їх мати ОСОБА_5 і вона перейшла жити в с.Рачин Дубенського району, де живе по даний час. Проживаючи окремо від дітей вона отримувала на них соціальну допомогу, при цьому отримала 61394 грн. 64 коп., з яких 12 тис. грн. віддала ОСОБА_5 на утримання дітей, а решту коштів використала для власних потреб. Просить не досліджувати матеріали кримінального провадження так як вони ніким не оспорюються і зміст обвинувачення їй зрозумілий.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ст.167 КК України, її вина повністю доведена показами законного представника неповнолітніх потерпілих, матеріалами кримінального провадження.

Законний представник неповнолітніх потерпілих ОСОБА_5 в суді пояснила, що в 2011 році вона була позбавлена батьківських відносно її неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 . Опікуном дітей було призначено її сестру ОСОБА_9 . В липні 2014 року вона повернулась жити до дітей в с.Мирогощу, при цьому вона ще не була поновлена в батьківських правах. Проживаючи з дітьми вона їх доглядала та матеріально забезпечувала. Її сестра ОСОБА_10 , як опікун дітей, отримувала соціальну допомогу на їх утримання. За період з листопада 2014 року по січень 2015 року ОСОБА_11 дала їй 12 тис. грн., на утримання дітей, по 4 тисячі щомісячно. Вона також приносила дітям одяг та продукти харчування. Вона ніяких претензій матеріального характеру до сестри не має. Просить не досліджувати матеріали справи так як їх ніхто не оспорює.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд з`ясував у обвинуваченої та законного представника неповнолітніх потерпілих, чи правильно вони розуміють зазначені обставини кримінального провадження, при цьому немає сумнівів у добровільності їх позицій. При цьому суд роз`яснив обвинуваченій та законному представнику неповнолітніх потерпілих, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд прийшов до висновку, що злочин мав місце і вчинила його обвинувачена ОСОБА_3 . Органи досудового розслідування вірно кваліфікували її злочинні дії за ст.167 КК України, як зловживання опікунськими правами, шляхом використання опіки з корисливою метою на шкоду підопічних.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує характер вчиненого злочину злочин вчинено відносно неповнолітніх дітей, особу винної яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується, чистосердечно розкаялася у вчиненому і вважає, що вона може бути виправлена без ізоляції від суспільства із застосування до неї ст.75 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ст.167 КК України та призначити їй покарання 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, засуджену ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, встановити їй іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя :