У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.,

суддів

Лавренюка М.Ю., Заголдного В.В.,

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 14 лютого 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на вирок Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 8 квітня 2003 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 12 квітня 2005 року.

Зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

раніше судимого,

за ч. 3
ст. 142 КК України(1960 р.) на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна;

за ч. 3
ст. 185 КК України(2001 р.) на 4 роки позбавлення волі;

за ч. 2
ст. 140 КК України (1960 р.) на 2 роки позбавлення волі, а на підставі ст. 42
КК України (1960 р.) за сукупністю злочинів призначено 6 років 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ст. 43 КК України(1960 р.)
остаточно призначено покарання 7 років позбавлення волі

За ч. 1
ст. 194 КК України (1960 р.) ОСОБА_1. виправдано.

Цим вироком засуджено також ОСОБА_2,
ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вирок щодо яких у касаційному
порядку не оскаржується і щодо них не внесено касаційного подання.

Ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від12 квітня 2005 року вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1. визнано винним
і засуджено за те, що він за попередньою змовою з ОСОБА_5 20 липня 1998 р.
близько 1 години ночі проникли в приміщення
стайні №4 тваринницької ферми Козинської спілки селян-власників, що в с.
Козино Тисменицького району, та викрали дві телиці загальною вартістю 300 грн.

У ніч на 15 січня 1999 року ОСОБА_1за
попередньою змовою з ОСОБА_5 та невстановленою слідством особою, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, вибивши вхідні двері, проникли в будинок ОСОБА_8,
де, погрожуючи потерпілій ОСОБА_8 застосуванням фізичного насильства,
приставивши до грудей невстановлений слідством предмет, який потерпіла
сприймала, як ніж, відкрито заволоділи її майном на суму 510 грн., спричинивши
їй значну шкоду.

26 липня 2000 р. ОСОБА_1та ОСОБА_5 за
попередньою змовою з невстановленою слідством особою, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, згідно ухваленого плану та розподілу ролей, шляхом
зламу дверей проникли у приміщення магазину “Нота-Бене”, що в с. Козино
Тисменицького району, звідки таємно викрали майно ОСОБА_9, на суму 637,16 грн.,
спричинивши останньому значну шкоду.

10 серпня 2000 р. ОСОБА_1за попередньою
змовою з невстановленою слідством особою, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, проникли у приміщення магазину “Нота-Бене” в с. Тязів Тисменицького
району та таємно викрали майно ОСОБА_9, на загальну суму 3228 грн. 61 коп.

У касаційній скарзі, як можна зрозуміти
з її змісту, засуджений ОСОБА_1вважає себе необґрунтовано засудженим,
зазначаючи, що у справі не здобуто доказів його винуватості, справу відносно
нього сфальсифіковано на досудовому слідстві, а інкриміновані йому злочини він
не вчиняв. Вказує на істотні порушення кримінально-процесуального закону,
зокрема те, що протокол судового засідання суду першої інстанції містить
неправдиві відомості, а під час розгляду справи апеляційним судом його не було
ознайомлено з матеріалами справи та не надано захисника. Просить скасувати
вирок суду та виправдати його.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

За змістом касаційної скарги, засуджений оспорює фактичні обставини справи,
які були предметом оцінки суду і які перегляду, відповідно до вимог ч.1 ст. 398
КПК України, у касаційному порядку не
підлягають, а тому колегія суддів виходить із фактичних обставин, встановлених
судом.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом досліджені всі
обставини, які могли мати значення для справи. Висновок суду першої інстанції
про доведеність винності ОСОБА_1у вчиненні інкримінованих йому злочинів, за
обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи і
підтверджується дослідженими судом і детально викладеними у вироку доказами.

При цьому судом взяті до уваги показання засудженого ОСОБА_5, котрі він
давав під час досудового слідства, в яких він визнавав, що вчиняв злочини разом
із ОСОБА_1 Ці показання узгоджуються із показаннями потерпілої ОСОБА_8, яка
упізнала ОСОБА_1як особу, що за обставин вказаних у вироку, вчинила розбійний
напад на неї в її помешканні, при цьому потерпіла уточнювала, що знала ОСОБА_1з
дитинства, а тому відразу упізнала його.

Окрім вищезазначених доказів вина засудженого підтверджується сукупністю
інших доказів у справі, зокрема даними висновку дактилоскопічної експертизи,
відповідно якого на місці події під час
огляду магазину “Нота-Бене в с. Тязів, вилучено відбитки пальців рук, що
належать ОСОБА_1

Перевіркою матеріалів справи не встановлено даних про застосування до
засудженого ОСОБА_1або до інших засуджених у цій справі недозволених методів
ведення слідства.

Судами першої та апеляційної інстанції перевірялись доводи засудженого ОСОБА_1,
аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі про те, що справу відносно
нього сфальсифіковано, і він не причетний до вчинення інкримінованих йому
злочинів. Викладені у судових рішеннях мотиви про визнання цих доводів
безпідставними, направленими на уникнення відповідальності за скоєне, колегія
суддів вважає аргументованими, такими, що відповідають матеріалам справи.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б були підставою
для скасування чи зміни вироку, не встановлено.

Подані засудженим зауваження на протокол судового засідання розглянуто
судом першої інстанції відповідно до вимог кримінально-процесуального закону,
про що в матеріалах справи є постанова суду про відхилення цих зауважень.

Захист засудженого в судовому засіданні здійснював адвокат ОСОБА_10В
апеляційній інстанції засуджений виявив бажання захищати свої інтереси сам
(а.с.388 т.11).

Доводи засудженого про те, що апеляційним судом його не було ознайомлено з
матеріалами справи, необґрунтовані, оскільки клопотання такого змісту, до
розгляду апеляційною інстанцією його апеляції, від засудженого не надходило.

Покарання засудженому ОСОБА_1 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК
України, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів та даних про особу
винного, воно є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення кримінальної
справи до касаційного розгляду з повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК
України, немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

відмовити у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1.

судді:

Редька А.І. Лавренюк М.Ю. Заголдний В.В.