Справа №1-235/2007 p.
ПОСТАНОВА

Іменем України

8 жовтня 2007
року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого Сливи
Ю.М.,

при секретарі Брайченко
О.О.,

з участю
прокурорів Галущенко
О.В., Кимлика Р.В.,

захисників ОСОБА_7,
ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпіні кримінальну справу
про застосування примусових заходів медичного характеру щодо:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженки м. Буча Київської області, українки,
громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, яка мешкає
за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимої,

про вчинення
суспільно-небезпечного діяння передбаченого ст.ст. 15, 115 ч. 1 КК України,-

встановив:

17.03.2007 року, близько 15.00 години (точний час слідством
не встановлено), ОСОБА_1., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, разом зі
своїм співмешканцем ОСОБА_2, знаходилась у АДРЕСА_1, де спільно розпивали
алкогольні напої. У цей час між ними виникла сварка викликана зневажливим
ставленням та образами до ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2 В ході сварки, ОСОБА_1 на
ґрунті раптово-виниклих неприязних стосунків вирішила вчинити умисне вбивство
ОСОБА_2 Реалізуючі свої злочинні наміри, ОСОБА_1 на кухні вказаної квартири
взяла ніж, підійшла до ліжка, на якому лежав ОСОБА_2. та з метою його вбивства
нанесла останньому три удари ножем в область діяльності життєво-важливих
органів, а саме: один в область передньої поверхні грудної клітки ліворуч,
другий в область передньої черевної стінки праворуч та третій в область внутрішньої
поверхні променево-зап'ясткового суглобу. Вважаючи, що довела свій злочинний
умисел спрямований на умисне вбивство ОСОБА_2 до кінця, ОСОБА_1 поклала
вищевказаний ніж на стіл, який знаходився поруч з ліжком. Цього ж дня приблизно
о 15.10 годині ОСОБА_1, знаходячись в АДРЕСА_2, злякавшись кримінальної
відповідальності за скоєння вбивства ОСОБА_2, зайшла до квартири №1 вказаного
будинку, звідки викликала працівників станції швидкої медичної допомоги для
останнього. Згідно з висновком судово-медичного експерта №138 від 04.05.2007
року, у ОСОБА_2, мались ушкодження: проникаюче поранення передньої поверхні
грудної клітини ліворуч з ушкодженням перикарду (серцевої сорочки) і тампонада
порожнини перикарду кров'ю, лівобічний гемоторакс; проникаюче поранення передньої
черевної стінки праворуч з ушкодженням правої та лівої долей печінки з
внутрішньочеревною кровотечею; рана внутрішньої поверхні
променево-зап'ясткового суглобу. Проникаючі поранення грудної клітини і живота
з ушкодженням перикарду та печінки, які супроводжувались гострою крововтратою
та тампонадою порожнини перикарду кров'ю, відносяться до категорії тяжких
тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя на час їх заподіяння. Рана
променево-зап'ясткового суглобу відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вчинення ОСОБА_1. суспільно-небезпечного діяння підтверджується оголошеними
в судовому засіданні показами самої ОСОБА_1., яка в ході досудового слідства
повністю визнала свою вину у пред'явленому обвинуваченні та показала, що
проживає разом зі своїм

співмешканцем ОСОБА_2 протягом п'яти останніх років. Перебуває на обліку у
лікаря психіатра з приводу неодноразових спроб суїциду та неодноразово
проходила лікування в Київській обласній психіатричній лікарні (с. Кічеєво).
17.03.2007 року, прокинувшись разом з ОСОБА_2 близько 14.30 годин, вона взяла у
останнього 10 гривень та придбала пляшку самогонки. Дану горілку вони випили і
ОСОБА_2. приніс ще одну пляшку самогонки, яку вони також випили спільно. Потім
потерпілий почав обвинувачувати її ніби то вона без дозволу взяла у нього
гроші, при цьому грубо ображати її. Обурившись, вона сказала, що прикончить його, пішла у
кухню, де взяла ніж та кілька разів вдарила ним ОСОБА_2 Той у цей час лежав на
дивані та ознак життя не подавав. Злякавшись, вона поклала ніж на стіл, пішла
до сусідки та викликали швидку допомогу.

Окрім визнання
своєї вини її вина підтверджується:

· показами
потерпілого ОСОБА_2, який у судовому засіданні показав, що ОСОБА_1., це його
співмешканка, з якою він проживає близько 4 років. 17.03.2007 року вони випили
з підсудною дві пляшки горілки і у них виникла сварка у зв'язку із зникненням
грошей. ОСОБА_1 спочатку визнавала свою причетність до їх зникнення, а потім
почала висловлювати погрози самогубства та взяла ніж. Ніж він у неї забрав та ліг
відпочивати. Що було далі не пам'ятає. Зі слів сусідів йому відомо, що ОСОБА_1.
викликала швидку допомогу. Вважає, що саме ОСОБА_1. вдарила його тричі ножем,
оскільки у квартирі нікого більше не було. Іноді ОСОБА_1. вела себе
неадекватно, випивала якісь ліки і могла спати добу. Також вона могла порізати
собі вени, після скандалу, це було разів 10. Визнає, що у момент скандалу з
ОСОБА_1. він кілька разів вдарив її в область грудей. Під час сну ОСОБА_1.
інколи розмовляла, і був випадок, що вона після вживання таблеток, билась
головою об асфальт;

· показами
свідка ОСОБА_3, яка у судовому засіданні показала, що вона є рідною сестрою
ОСОБА_1. Підсудна взагалі добра людина, але у період сварки себе не
контролювала, могла кинути будь-чим, а потім цього не пам'ятала. Потім
говорила, що не розуміє як це трапилось. ОСОБА_2 її бив і вона часто лікувалась
у лікарні. У неї боліла шия і в цей час її не можна було зачіпати, бо вона тоді
себе не контролювала. Зі слів підсудної їй відомо, що у той день вона випила 10
таблеток, а також вживала алкоголь. На її погляд ОСОБА_1. могла вдарити
потерпілого ножем тільки у відповідь на образи. Також у неї були галюцинації,
то їй здавалась, що її затягують у люк на дах, то до неї приходять померлі;

· показами
свідка ОСОБА_8 яка у судовому засіданні показала, що вона є матір'ю підсудної.
її донька ОСОБА_1. із самого народження була неспокійною, завжди кудись бігла.
З дитинства у неї були приступи, як стало відомо згодом, різновиду епілепсії. У
дитсадочку діти її дражнили і вона була як затравлена. Вона шукала порозуміння і згодом
знайшла ОСОБА_2а, але той її постійно бив. Після сварок з потерпілим її донька
часто різала собі вени. Також вона не могла сама знаходитись у закритому
приміщенні. У неї дуже сильно проявлялась агресія і вона могла будь-що кинути у
людину. Після сварки не пам'ятала, що сталося. Також вона розмовляла сама із
собою, та говорила, що коли спить хтось стоїть біля неї. Дитина підсудної також
має психічні вади;

· свідка
ОСОБА_4, який у судовому засіданні показав, що 18.03.2007 року при виконанні
своїх посадових обов'язків він приймав та поміщав до кімнати адмінзатриманих
ОСОБА_1.. Остання під час перебування там постійно скаржилась на стан здоровя і
якісь недобрі відчуття в області шиї. Був випадок коли вона намагалась порізати
собі вени і викликалась швидка допомога. На його думку ОСОБА_1. психічно хвора
людина;

· оголошеними
в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_5, який під час досудового слідства
показав, що 17.03.2007 року на прохання працівників міліції він разом зі своїм
знайомим ОСОБА_6, були запрошені в якості понятих при огляді АДРЕСА_2У одній із
кімнат на дивані лежав чоловік з ножовими пораненнями, який не подавав ознак
життя. Його одяг був у крові. У квартирі вони побачили жінку віком 25-30 років,
яка розповідала, що посварившись зі своїм співмешканцем, вона ОСОБА_1., вдарила
того ножем, який лежав на столі;

(а.с. 59-60);

- оголошеними в
судовому засіданні показами свідка ОСОБА_6який під час

досудового слідства давав аналогічні покази.

(а.с. 61-62)

- протоколами огляду місця події
від 17.03.2007 року;

(а.с. 4-8, 9);

- постановою про
приєднання до кримінальної справи речових доказів, а саме: ножа та

змивів з дивану, відеокасету із записом відтворення
обстановки та обставин події за участю

ОСОБА_1.;

(а.с. 137, 138);

- висновком
стаціонарної психолого-психіатричної експертизи №154 від 10.05.2007

року, згідно якого ОСОБА_1 у період часу, до якого
відноситься інкриміноване їй діяння та

на даний час, страждала та страждає на органічне ураження
головного мозку неясного генезу з

недорозвиненістю інтелекту в стані легкої дебільності з
емоціонально-вольовими

порушеннями, без судомними пароксизмами (згідно з МКБ-10:
Е.07.8) і за своїм психічним

станом, у період часу, до якого відноситься інкриміноване
їй діяння та на даний час, не була

здатна в повній мірі розуміти значення своїх дій та
керувати ними. За своїм психічним станом,

на даний час, ОСОБА_1 потребує застосування до неї
примусових заходів медичного

характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної
допомоги в примусовому порядку.

(а. с. 84-91);

- висновком
судово-медичної експертизи №138 від 04.05.2007 року, згідно якого у

ОСОБА_2 мались ушкодження: проникаюче поранення передньої
поверхні грудної клітини

ліворуч з ушкодженням перикарду (серцевої сорочки) і тампонада порожнини
перикарду

кров'ю, лівобічний гемоторакс; проникаюче поранення
передньої черевної стінки праворуч з

ушкодженням правої та лівої долей печінки з
внутрішньочеревною кровотечею; рана

внутрішньої поверхні променево-зап'ясткового суглобу.
Проникаючі поранення грудної

клітини і живота з ушкодженням перикарду та печінки, які
супроводжувались гострою

крововтратою та тампонадою порожнини перикарду кров'ю,
відносяться до категорії тяжких

тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя на час їх
заподіяння. Рана променево-

зап'ясткового суглобу відноситься до категорії легких
тілесних ушкоджень.

(а.с. 125-129);

- висновком
цитологічної експертизи №85 від 31.05.2007 року, згідно якого при судово-

цитологічному дослідженні ножа, вилученого з місяця
події, знайдена кров людини. При

серологічному дослідженні даного об'єкту виявлений
антиген АВО. Таким чином, враховуючи

результати дослідження та групову характеристику
потерпілого ОСОБА_2 можна прийти

до висновку: сліди крові, що знайдені на ножі могли
походити від особи (осіб) в крові якої

знаходиться антиген А ізосерологічної системи АВО, що не
виключає можливості їх

походження від потерпілого ОСОБА_2

(а.с. 105-109);

- іншими матеріалами справи.

Аналізуючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає доведеним, що
ОСОБА_1. вчинила замах на вбивство ОСОБА_2, тобто злочин передбачений ст. ст. 15, 115 ч. 1 КК
України.

При цьому суд не приймає до уваги, доводи ОСОБА_1. про
те, що умислу на

вбивство ОСОБА_2 у неї не було.

Так, враховуючи характер локалізації заподіяних нею тілесних ушкоджень
ОСОБА_2, а саме: три ножові порання в життєво-важливі органи, суд вважає, що
ОСОБА_1. діяла з метою вбивства потерпілого.

Крім того, суд вважає, що доводи захисника про те, що ОСОБА_1. необхідно
госпіталізувати до психіатричного закладу із звичайним наглядом, не можуть бути
задоволені, оскільки відповідно до ст. 94 КК України у разі вчинення психічно
хворим суспільно-небезпечного діяння, пов'язаного з посяганням на життя інших
осіб, він повинен бути госпіталізований до психіатричного закладу із суворим
наглядом.

До того ж, по справі
встановлено, що ОСОБА_1.
неодноразово вчиняла замахи на самогубство, а також скоїла суспільно-небезпечного
діяння, пов'язане з посяганням на життя інших осіб, були випадки коли вона не
пам'ятала про свої вчинки. За даних обставин, суд вважає, що вона складає
особливу небезпеку для суспільства, а тому потребує госпіталізації до
психіатричного закладу із суворим наглядом.

При цьому, суд не бере до уваги висновок
психолого-психіатричної експертизи №154 у частині того, що ОСОБА_1 потребує
застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді надання
амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки він
суперечить встановленим по справі вищевказаним обставинам.

Керуючись ст.
421 КПК України, суд,-

постановив:

ОСОБА_1звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене нею діяння.

Застосувати до ОСОБА_1 примусові заходи медичного характеру та направити її
на примусове лікування в психіатричну лікарню із суворим наглядом.

Запобіжний захід у відношенні підсудної до набрання постанови законної сили
залишити без зміни - тримання під вартою в СІЗО № 13 Держдепартаменту України з
питань виконання покарань.

Речові
докази, які знаходиться в камері зберігання прокуратури м. Ірпіня, а саме: ніж
та змивів з дивану - знищити; відеокасету із записом відтворення обстановки та
обставин події за участю ОСОБА_1., яка зберігається при справі, залишити
зберігати при справі.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через
Ірпінський міський суд на протязі 15-ти днів з моменту її оголошення.