03.07.2014 Єдиний унікальний номер 205/8256/13-к
ЛЕНИНСКИЙ РАЙОННЫЙ СУД ГОРОДА ДНЕПРОПЕТРОВСКА
Провадження №1кп/205/82/14
Єд.унік.№205/8256/13-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року Ленінський районний суд
м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпропетровську, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000997 від 20 вересня 2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянки України, одруженої, освіта середня-спеціальна, раніше не судимої, працюючої соціальним працівником Тириторіального центру Ленінського району з обслуговування пенсіонерів і інвалідів, проживаючої в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.302 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_5 , за усною домовленістю, виконувала обов`язки адміністратора сауни «ПАР@КОМ», вчинила звідництво для розпусти з метою наживи при наступних обставинах. Так, обвинувачена ОСОБА_5 , 19 вересня 2013 року, близько 21 години, знаходячись на своєму робочому місці, в приміщенні сауни «ПАР@КОМ», яка розташована по вул.Метробудівській 1, в м.Дніпропетровську, маючи злочинний умисел на звідництво для розпусти, шляхом посередництва у вигляді знайомства та організації зустрічей відвідувачів сауни з особами, які займаються розпустою, для сприяння добровільним інтимним стосункам між ними та отримання за це грошової винагороди, тобто з метою наживи, прийняла заказ на користування сауною від раніше не знайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , під час якого запропонувала організувати зустріч з особами, що надають інтимні послуги, на що останні погодились. Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачена ОСОБА_5 , в той же день, приблизно о 22 годині 31 хвилині, знаходячись в приміщенні вищевказаної сауни, з належного їй мобільного телефону з абонентським номером « НОМЕР_1 » зателефонувала на абонентський номер « НОМЕР_2 », раніше отриманий від осіб, які займаються розпустою та повідомила про перебування в сауні «ПАР ОСОБА_8 » відвідувачів, які бажають познайомитися для отримання послуг сексуального характеру. В той же день, тобто 19 вересня 2013 року, близько 22 години 40 хвилин, обвинувачена ОСОБА_5 зустрілася з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які займаються розпустою та прибули до сауни, після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на звідництво для розпусти з метою наживи, сприяючи добровільним сексуальним стосункам незнайомих між собою осіб, познайомила останніх з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які знаходилися в сауні та виявили бажання вступити в інтимні стосунки з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , від яких отримали добровільні послуги сексуального характеру за грошову винагороду. При цьому, перед наданням добровільних послуг сексуального характеру ОСОБА_11 , знаходячись в приміщенні сауни, отримавши від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 грошову винагороду за надання послуг сексуального характеру в розмірі 800 грн., передала обвинуваченій ОСОБА_5 зазначену суму на зберігання, із яких обвинувачена отримала 200 грн. в якості винагороди за звідництво.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 своєї провини не визнала та пояснила суду, що 19 вересня 2013 року, на прохання адміністратора ОСОБА_12 , вона приїхала до сауни «ПАР@КОМ», яка розташована по вул.Метробудівській 1 та підмінила останню в якості адміністратора, оскільки ОСОБА_12 погано себе почувала. В той же день, близько 21 години, до сауни прийшли два хлопця ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які сплатили за 2 години та пішли в сауну. Приблизно о 22 годині 20 хвилин, на прохання зазначених хлопців, вона пішла за пивом до кіоску, який розташований поряд, а після того як повернулась, хлопці стали наполегливо просити скористуватися її мобільним телевоном, оскільки їх телефон нібито не працював, на що вона погодилася та дала їм свій телефон, а сама дивилася телевізор. Отримавши телефон, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стали комусь дзвонити та розмовляти, а через деякий час підійшли до неї, піднесли телефон та попросили назвати адресу сауни, що вона і зробила. Близько 23 години вона запропонувала хлопцям проплатити сауну далі або уходити, на що хлопці проплатили ще за 1 годину. Приблизно о 23 годині 20 хвилин, до сауни приїхали ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яких вона впустила до хлопців. Через деякий час один з хлопців попросив її знову принести їм напоїв, на що вона погодилась. Коли вона принесла напої, одна з дівчин ОСОБА_10 , вийла з приміщення сауни та пішла. Коли ОСОБА_10 пішла, з приміщення сауни вийшла ОСОБА_11 та поклала на крісло грошові кошти в сумі 800 грн., попросивши їх взяти на збереження та знову зайшла в сауну. Після цього, через деякий час до сауни прийшли працівники міліції, які вилучили її особисті кошти, кошти в касі сауни, кошти в сумі 800 грн., які залишила ОСОБА_11 , її документи та мобільний телефон. При цьому, обвинувачена ОСОБА_5 пояснила суду, що ніяких дівчат вона не викликала та ніякої матеріальної винагороди за це на отримувала.

Незважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_5 не визнала себе винною, її винність повністю підтверджується наступними доказами.
Так, свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суду підтвердили, що 19 вересня 2013 року, близько 22 години 25 хвилин, їм на мобільний телефон зателефонувала адміністратор сауни «ПАР@КОМ» - обвинувачена ОСОБА_5 , якій вони раніше залишили візитку з метою наданням їм, за грошову винагороду, інформації про відвідувачів, які бажають отримати послуги сексуального характеру та повідомила, що в сауні знаходяться два відвідувача, які бажають отримати послуги сексуального характеру. Після цього, в той же день, близько 23 години, вони приїхали до зазначеної сауни, яка розташована по АДРЕСА_2 , де їх зустріла обвинувачена ОСОБА_5 , яка провела їх до відвідувачів. Коли вони зайшли в сауну, там знаходилось двоє хлопців, які залишили для отримання інтимних послуг ОСОБА_9 та ОСОБА_11 та передали за це останній грошові кошти в сумі 800 грн. Після цього ОСОБА_11 вийшла з приміщення сауни та передала обвинуваченій ОСОБА_5 зазначену суму, із яких, згідно попередньої домовленності, 200 грн. були безпосередньо для обвинуваченої за те, що вона їх викликала. Після того як ОСОБА_11 та ОСОБА_9 вступили в статеві стосунки з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , прийшли працівники міліції, які їх опитали та склали адміністративні протоколи.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що 19 вересня 2013 року, приблизно о 21 годині, він, разом з ОСОБА_7 , приїхали до сауни «ПАР@КОМ», яка розташована по вул.Метробудівській 1, де їх зустріла обвинувачена ОСОБА_5 , якій вони сплатили 300 грн. за послуги сауни на 2 години. Через деякий час обвинувачена ОСОБА_5 запропонувала викликати для них дівчат для надання інтимних послуг за 400 грн. за годину, на що вони погодилися. Після цього обвинувачена зі свого мобільного телефону набрала номер та пояснила, що в сауні знаходяться два відвідувача, які бажають отримати послуги сексуального характеру, а їм запропонувала сплатити ще за один час сауни, на що він погодився та передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 120 грн. Приблизно через 15-20 хвилин, до сауни приїхали три дівчини ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , із яких вони залишили для отримання інтимних послуг ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , сплативши їм за це 800 грн. Отримавши гроші, ОСОБА_11 вийшла в кімнату до адміністратора та повернулась, а ОСОБА_10 пішла з приміщення сауни. Після того як він та ОСОБА_7 вступили в статеві стосунки з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , приїхали працівники міліції, яким вони надали свої пояснення.
Показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , які повністю викривають обвинувачену ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.302 КК України, суд вважає можливим визнати допустимими, оскільки вони повністю узгоджуються як між собою, так із іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Так, згідно з протоколом від 19 вересня 2013 року (а.с.76-83), під час обшуку, в приміщенні сауни «ПАР@КОМ», яка розташована по вул.Метробудівській 1, працівниками міліції, в присутності понятих, були виявлені та вилучені грошові кошти в сумі 800 грн., мобільний телефон, який належить обвинуваченій ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 416 грн. та документи.
Згідно з протоколом огляду мобільного телефону від 21 вересня 2013 року, виданого ОСОБА_10 (а.с.115), в журналі «прийняті виклики», мається інформація про вхідний дзвінок о 22:25 з номеру, який належить обвинуваченій ОСОБА_5 .
Згідно з протоколом огляду мобільного телефону від 23 вересня 2013 року (а.с.119-120), який належить обвинуваченій ОСОБА_5 , в журналі зв`язків мається інформація про вхідний та вихідний дзвінок номера з телефону, який був виданий ОСОБА_10 . Зазначені докази, на думку суду, спростовують показання обвинуваченої ОСОБА_5 в тій частині, що вона не викликала ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в сауну для надання інтимних послуг ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . При цьому, показання обвинуваченої ОСОБА_5 про те, що дівчат з її мобільного телефону викликали самі хлопці, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони нічим об`єктивно, крім її показань, не підтверджуються.
Крім того, винність обвинуваченої ОСОБА_5 також підтверджується: показаннями свідка ОСОБА_13 , який підтвердив суду, що 19 вересня 2013 року, близько 22 години 30 хвилин, він відвозив ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з АДРЕСА_3 ; показаннями свідка ОСОБА_12 , яка підтвердила, що дійсно 19 вересня 2013 року, на її прохання, обвинувачена ОСОБА_5 підміняла її в якості адміністратора сауни «ПАР@КОМ», яка розташована по вул.Метробудівській 1; долученими до матеріалів справи речовими доказами (а.с.122, 128, 131, 134) та протоколом огляду речових доказів (а.с.123)
При цьому, не можуть бути взяті судом до уваги як доказ непричетності обвинуваченої ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.302 КК України показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , оскільки вони підтвердили тільки те, що обвинувачена ОСОБА_5 працювала прибиральницею за викликом, а також що за бажанням клієнтів, вони можуть здавати свої цінні речі на зберігання, оскільки зазначені ними обставини не мають відношення до події вчиненого кримінального правопорушення та ніяким чином не спростовують обвинувачення.

Таким чином, суд приходить до висновку про доказанність вини обвинуваченої ОСОБА_5 у звідництві для розпусти з метою наживи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.302 КК України.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, характеризується позитивно, страждає низкою захворювань, займається суспільно-корисною працею, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання та вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування призначенного покарання, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України. Крім того, враховуючи ту обставину, що обвинувачена ОСОБА_5 , злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, вчинила до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році», на день набрання чинності цього Закону досягла пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та не заперечує проти застосування до неї зазначеного Закону, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ст.1 п. «Ґ» Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, ст.ст.1 п. «Ґ», 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, зі змінами, внесеними відповідно до Закону від 06 травня 2014 року, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.302 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
На підставі ст.1 п. «Ґ» Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, зі змінами, внесеними відповідно до Закону від 06 травня 2014 року, ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Дніпропетровська.

Головуючий: ОСОБА_1