Справа № 11-66/07 Головуючий
Категорія: ст. 186 ч. 2 КК України Доповідач Олексюк Я.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 2 лютого 2007 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка
Я.М. суддів Матвієнко Н.В., Оксентюка В.Н. з участю прокурора Смолюка Б.С засудженої
ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку кримінальну справу за апеляцією
засудженої ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду від 24
листопада 2006 року,
яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженка і мешканка АДРЕСА_1,
українка, громадянка України, з середньою освітою, не одружена, не працює,
перебуває у відпустці по догляду за дитиною, судима; вироком Луцького міськрайонного
суду від 16.09.2004 року за
ст.ст. 185 ч.3, 317 ч. 1, 70, 75 КК України на 3 роки позбавлення
волі з випробуванням, встановлений іспитовий строк 2 роки, засуджена,
-

за ст. 186 ч. 2
КК України на 4
роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК
України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком частково приєднане
невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 16.09.2004 року, остаточно
визначено ОСОБА_1 до відбуття 4
роки 1 місяць
позбавлення волі.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати ,-

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 17 травня 2006 року, близько 20-00 год., перебуваючи в
будинку АДРЕСА_2,
повторно відкрито викрала мобільний телефон «Самсунг С-100» з сім карткою
оператора мобільного зв'язку «ЮМС», які належать ОСОБА_3, чим заподіяла
потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 530 грн.

В поданій на вирок апеляції засуджена ОСОБА_1 зазначає, що будь-якого
злочину вона не вчиняла. В судовому засіданні просила не позбавляти її волі,
визнаючи себе винною і розкаюючись у скоєному.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи
апеляції, пояснення засудженої ОСОБА_1,
яка підтримала свою апеляцію, міркування прокурора про залишення вироку без
змін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів судової палати встановила, що
апеляція засудженої ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, за який вона засуджена, підтверджуються зібраними по справі і
дослідженими в судовому засіданні доказами, які обґрунтовано покладені в основу
вироку.

Так, потерпілий ОСОБА_3 в ході судового слідства ствердно вказав на засуджену, як на особу, яка відкрито викрала його
мобільний телефон (а.с.75-76). Аналогічно вказував потерпілий на засуджену і в ході
досудового слідства під час очних ставок із ОСОБА_4(а.с.20) та ОСОБА_1
(а.с.21).

Свідок ОСОБА_5 на досудовому слідстві так і в суді також
послідовно стверджувала, що саме ОСОБА_1 відкрито викрала мобільний телефон в
потерпілого (а.с.7-8, 98).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив свої показання під час досудового слідства, що засуджена ОСОБА_1 на
початку другої половини травня пропонувала йому придбати мобільний телефон
«Самсунг С-100» (а.с. 12, 22, 84).

За таких обставин, враховуючи те, що показання потерпілого, свідків ОСОБА_5
та ОСОБА_6 є послідовними і узгоджуються між собою, суд першої інстанції
обгрунтовано взяв їх до уваги і поклав в основу вироку.

Фактично цими ж доказами повністю спростована версія засудженої та показання
ОСОБА_4 про непричетність ОСОБА_1 до інкримінованого їй злочину.

Враховуючи наведене суд вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 186 ч.2 КК України.

При призначенні засудженій покарання суд першої інстанції дійшов висновку,
що пом'якшуючих покарання обставин немає.

Однак, судом не враховано, що ОСОБА_1 вчинила злочин в стані вагітності, що
відповідно до ст. 66 КК
України є обставиною, що пом'якшує покарання.

Крім того, судом не враховано, що по справі є інші не зазначені в ст. 66 КК України
обставини, які слід було визнати такими, що пом'якшують покарання засудженій.

Зокрема, до таких обставин відноситься те, що збитки відшкодовані і
потерпілий в апеляційній інстанції просив засуджену суворо не карати, а також
ту обставину, що засуджена визнала себе винною і розкаялась в скоєному.

За наявності у справі вказаних пом'якшуючих обставин, а також те, що на
утриманні засудженої дочка 18.07.2006
року народження, судова колегія вважає за можливе застосувати ст. 79 КК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 365,
ст. 366 КПК
України, колегія суддів судової палати ,-

3

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженої ОСОБА_1 задовольнити. Вирок Луцького міськрайонного суду від 24 листопада 2006 року відносно неї змінити.

На підставі ст. 79 КК України ОСОБА_1 звільнити від
відбуття покарання з іспитовим терміном до 18.07.2013 року, до досягнення дитиною семирічного віку.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та періодично з'являтись в ці органи для реєстрації.

В решті вирок залишити без змін.

Головуючий:

Судді: