Справа № 204/1842/15-К
1-КП/204/171/15
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акта прокурору
30 квітня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000110 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
З прокуратури м. Дніпропетровська надійшов затверджений прокурором цієї прокуратури ОСОБА_3 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання захисника ОСОБА_4 .

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив задовольнити клопотання захисника ОСОБА_4 , а у випадку, якщо суд відмовить у задоволенні цього клопотання, - призначити судовий розгляд.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого, зокрема, його місце проживання. Однак в обвинувальному акті не зазначено місце проживання ОСОБА_6 , а зазначено лише його місце реєстрації.

Крім того, в обвинувальному акті не вказано, чи працевлаштований ОСОБА_6 , чи є він фізичною-особою підприємцем або засновником юридичної особи.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що «він, умисно, в порушення вимог Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року, Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.05.2000 року і наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 31.10.2011 року «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності із заготівлі, переробки, металургійної переробки металобрухту кольорових і чорних металів», без акту обстеження місцевої державної адміністрації, як спеціалізованого підприємства, без державної реєстрації у відповідності з вимогами ст.89 ЦК України, ст.58 ГК України, не маючи ліцензії, отриманої в установленому законом порядку, в період з кінця листопада по початок грудня 2014р. (точну дату встановити в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим) по 19 лютого 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 , організував незаконний пункт прийому та схову металобрухту, а саме: розробив план функціонування пункту, розмістив на території подвір`я ваги для зважування прийнятого, демонтованого та сортованого металобрухту, різноманітне обладнання, підготував територію ділянки для схову та зберігання металобрухту, шляхом придбання у різних фізичних та юридичних осіб м. Дніпропетровська, здійснював операції із заготівлі (купівлі) брухту чорних та кольорових металів.
В подальшому, по мірі заповнення незаконного пункту прийому металобрухту брухтом чорних та кольорових металів, з метою безперервної роботи незаконного пункту прийому металобрухту, при накопиченні достатньої кількості металобрухту здійснював його реалізацію, тобто завантаження на вантажний автомобіль і передачу права власності на металобрухт іншим власникам в обмін на еквівалентну суму коштів.
19.02.2015 працівниками СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області спільно із працівниками ВДСБЕЗ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області в присутності понятих в ході проведення обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді, за адресою: АДРЕСА_1 , було задокументовано протиправну діяльність ОСОБА_6 .
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 213 КК України як: «Здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів без державної реєстрації або без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, організація незаконних пунктів прийому, схову збуту металобрухту».

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Диспозиція ч. 1 ст. 213 КК України є бланкетною, оскільки для встановлення наявності складу конкретного злочину необхідно звертатися до інших нормативно-правових актів. Однак у тексті обвинувачення відсутні посилання на конкретні норми (статті, частини статей, абзаци, пункти) нормативно-правових актів, порушення яких інкримінуються ОСОБА_6 .

Поряд з цим суд відзначає, що Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» № 1775-III прийнятий не «01.05.2000 року», як зазначено в обвинувальному акті, а 01 червня 2000 року.

Також з тексту обвинувачення неможливо встановити, про який саме акт обстеження місцевої державної адміністрації, як спеціалізованого підприємства, йде мова, якою нормою законодавства передбачена необхідність отримання такого акту.
Окрім того, згідно тексту обвинувачення: «В подальшому, по мірі заповнення незаконного пункту прийому металобрухту брухтом чорних та кольорових металів, з метою безперервної роботи незаконного пункту прийому металобрухту, при накопиченні достатньої кількості металобрухту здійснював його реалізацію, тобто завантаження на вантажний автомобіль і передачу права власності на металобрухт іншим власникам в обмін на еквівалентну суму коштів». Однак при цьому в обвинуваченні не зазначено, хто саме здійснював реалізацію металобрухту та кому саме реалізовувався металобрухт (із зазначенням ПІБ фізичних осіб або реквізитів юридичних осіб). Більш того, в обвинуваченні не конкретизований спосіб реалізації (збуту) металобрухту (кількість операцій з реалізації металобрухту, спосіб завантаження на вантажний автомобіль, відомості про вантажний автомобіль (або автомобілі), маршрути транспортування металобрухту, не зазначені особи, які безпосередньо займалися завантаженням та транспортуванням металобрухту, конкретні суми виручки від реалізації (збуту) металобрухту).
Також в обвинувальному акті не вказано, що було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому з тексту обвинувачення вбачається, що реалізація металобрухту здійснювалася при накопиченні його достатньої кількості. Однак не зрозуміло, що мається на увазі під словосполученням «достатня кількість». Відзначена обставина, на переконання суду, має суттєве значення для визначення кількості металобрухту, з яким призводилися незаконні операції, тобто для визначення предмету кримінального правопорушення, а від цього, у свою чергу, знаходиться в залежності вирішення питання про злочинність діяння (з огляду на положення ч. 2 ст. 9 КУпАП щодо розмежування адміністративної та кримінальної відповідальності, а також з огляду на положення ч. 2 ст. 11 КК України щодо малозначності діяння).

Наведені обставини свідчать про неконкретність та незрозумілість обвинувачення, що, в свою чергу, порушує право обвинуваченого ОСОБА_6 на захист.

З огляду на викладене суд вбачає порушення вимог п. п. 2, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України при складенні обвинувального акту, а тому обвинувальний акт належить повернути прокурору.

При цьому за вищевказаних підстав суд не входить в обговорення клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та вважає за необхідне залишити його без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям залишити без розгляду.
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, повернути прокурору м. Дніпропетровська.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1