справа №
ВИРОК

іменем України

16 вересня 2008
року
Барський районний суд

Вінницької області

в складі : головуючого
Хитрука В.М.

при секретарі Чепельській Ю.В.

з
участю: прокурора Білан О.А.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Бар Вінницької області кримінальну справу про
обвинувачення:

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця АДРЕСА_2, громадянина України, українця, з
повною загальною освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого,
раніше не судимого -

- за
ст. 186 ч. 2 КК України, -

ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2народження, уродженця АДРЕСА_3 громадянина України, єврея, з середньою освітою, військовозобов`язаного,
не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,-

- за
ст. 186 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудні ОСОБА_1. та ОСОБА_2. 11.03.2008 року, приблизно
о 4 годині 00 хвилин, в м. Бар Вінницької області, за попередньою змовою поміж
собою, з двору громадянки ОСОБА_3., яка проживає на території АДРЕСА_1 таємно викрали металобрухт, вагою 230 кг. на
суму 184 грн., який погрузили на тачку та почали везти його до приймального
пункту металобрухту, який знаходиться на території РСУ в м. Бар Вінницької
області. В цей час на вулицю вийшов чоловік ОСОБА_3. - ОСОБА_4. та побачив, що
у них викрадено майно і що вищевказані громадяни везуть викрадене на тачці.
Коли ОСОБА_4., ОСОБА_5. та ОСОБА_3. наздогнали підсудних та запропонували їм
повернути викрадене, ОСОБА_1. та ОСОБА_2. умисно, з корисливих спонукань, маючи
умисел на збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що діють відкрито
для потерпілих та інших громадян, з метою утримання викраденого у себе,
відмовилися повернути викрадене майно,
при цьому відповіли, що все, що вони везуть на тачці, належить їм і повертати
вони його не будуть. Тоді, ОСОБА_4. ще раз запропонував їм повернути викрадене,
на що ОСОБА_1. та ОСОБА_2. почали брутально висловлюватися в їх адресу, після
чого ОСОБА_2. наніс правою рукою один удар по спині ОСОБА_4., від чого останній
відчув фізичну біль. Підсудні продовжили свій злочинний намір та не реагуючи на
вимоги повернути викрадене, повезли
тачкою все викрадене далі на територію РСУ в м. Бар Вінницької області та залишили
його там, після чого розійшлися по домівках. Близько 11.00 год. ОСОБА_1.
запропонував своєму знайомому ОСОБА_6., у якого у власності є автомобіль,
допомогти вивезти металобрухт, який він
11.03.2008 року разом із ОСОБА_7. та ОСОБА_2 викрали у ОСОБА_3., на пункт прийому
металобрухту на ст. Бар Вінницької
області, що вони і зробили. Кошти,
отримані за зданий металобрухт, ОСОБА_1. ввечері цього ж дня, відав ОСОБА_2

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_1. та ОСОБА_2. свою
вину у вчиненні вказаного злочину визнали повністю.

В судовому засіданні ОСОБА_1. пояснив, що вони дійсно
11.03.2008 року разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_7біля 4 години ночі сиділи в парку,
що знаходиться на території цукрового заводу і розпивали спиртне. Потім
вирішили піти на подвір'я ОСОБА_3в якої
вони побачили купу металобрухту, і вирішили викрасти його для подальшої здачі в приймальний пункт. Вони винесли металолом за
подвір'я і поклали неподалік. Коли стало світати вони пішли до ОСОБА_10 і взяли
в нього тачку. Потім покладали металобрухт на тачку та стали везти його.
Неподалік воріт, які ведуть на територію РСУ в м. Бар їх догнав ОСОБА_5та почав
їх розпитувати, що це за металобрухт і звідки вони його взяли. Після нього
через декілька хвилин підбігли ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які також почали кричати на
них та пропонували повернути металобрухт на те місце звідки вони його взяли. В
ході їхніх суперечок ОСОБА_4. почав замахуватися палкою на ОСОБА_2., з якою він
прибіг із дому та почав шарпати за верхній одяг ОСОБА_2. При цьому, щоб наносив
ОСОБА_2. удари ОСОБА_4. ОСОБА_1. не бачив. ОСОБА_5 в спір між ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. не вмішувався, він стояв неподалік. Після цього
до них ще підійшов ОСОБА_3., який також пропонував їм повернути металобрухт. На
пропозиції ОСОБА_4, ОСОБА_3., ОСОБА_5., ОСОБА_3овернути металобрухт, ОСОБА_1.
та ОСОБА_2. відмовились та продовжили на тачці везти металобрухт на приймальний
пункт, який знаходиться на території РСУ в м. Бар. Після того вони згрузили
металобрухт на кучу, вже біля приймального пункту та хотіли здати вищевказаний
металобрухт, але працівник приймального пункту сказав, щоб вони підійшли та
здали пізніше, так як було ще дуже рання пора доби. Після цього ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. пішли кожен до себе додому. Близько 10 годин 00 хвилин цього ж дня він
зателефонував своєму знайомому ОСОБА_6., щоб той на своєму автомобілі ВАЗ 2107
із причепом допоміг йому відвезти металобрухт на приймальний пункт який
знаходиться на ст. Бар. ОСОБА_6 допоміг йому загрузити металобрухт, при цьому
ОСОБА_1. ОСОБА_6. повідомив, що даний металобрухт він накопав 10.03.2008 року
біля території цукрозаводу в м. Бар. металобрухт ОСОБА_1. отримав гроші в сумі
360 грн. ОСОБА_6. він заплатив 80 гривень, за те що він допоміг мені відвести
металобрухт. Після того вже в вечері цього ж дня ОСОБА_1. зустрівся, біля
автовокзалу із ОСОБА_2 та віддав йому гроші в сумі 100 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що вони дійсно
11.03.2008 року разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_7біля 4 години ночі сиділи в парку,
що знаходиться на території цукрового заводу і розпивали спиртне. Потім
вирішили піти на подвір'я ОСОБА_3в якої
вони побачили купу металобрухту, і вирішили викрасти його для подальшої здачі в приймальний пункт. Вони винесли металолом за
подвір'я і поклали неподалік. Коли стало світати вони пішли до ОСОБА_10 і взяли
в нього тачку. Потім покладали металобрухт на тачку та стали везти його.
Неподалік воріт, які ведуть на територію РСУ в м. Бар їх догнав ОСОБА_5та почав
їх розпитувати, що це за металобрухт і звідки вони його взяли. Після нього
через декілька хвилин підбігли ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які також почали кричати на
них та пропонували повернути металобрухт на те місце звідки вони його взяли. В
ході їхніх суперечок ОСОБА_4. почав замахуватися палкою на ОСОБА_2., з якою він
прибіг із дому та почав шарпати його за верхній одяг. При цьому ОСОБА_4
замахнувся палкою на ОСОБА_2., а він його схопив за рукав куртки та
запропонував йому відпустити палку, так як боявся, що він його нею вдарить.
Після цього підійшов ОСОБА_3., який також пропонував їм повернути металобрухт.
На пропозиції повернути металобрухт
підсудні відмовились та продовжили на тачці везти металобрухт на приймальний
пункт, який знаходиться на території РСУ в м. Бар. Після того вони згрузили
металобрухт на кучу, вже біля приймального пункту та хотіли здати вищевказаний
металобрухт, але працівник приймального пункту сказав, щоб вони підійшли та
здали пізніше, так як було ще дуже рання пора доби. Після цього ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. пішли кожен до себе додому.
Ввечері ОСОБА_1. зустрівся біля автовокзалу із ОСОБА_2 та віддав йому
гроші в сумі 100 гривень.

Крім повного
визнання підсудними своєї вини у вчиненні вказаного злочину, їх вина доведена в
судовому засіданні показами потерпілої, свідків та іншими матеріалами
справи.

Так, потерпіла по
справі ОСОБА_3. суду пояснила, що 11.03.2008 року вранці її чоловік
ОСОБА_4. повідомив, що ОСОБА_1. разом із
двома хлопцями вивозять із їхнього подвір`я металобрухт. Вони почала
наздоганяти підсудних та пропонували зупинитися і повернути викрадене. Вони
відмовилися. ОСОБА_2. зняв із себе
верхню куртку та наніс один удар рукою
чоловіку в обличчя. Оцінивши ситуацію, ОСОБА_3.
запропонувала своєму чоловікові, щоб залишитись на місці, до приїзду
працівників міліції, при цьому вона пішла додому та зателефонувала по телефону
«02» та повідомила, що сталося.

Свідок по справі ОСОБА_3. в судовому засіданні пояснив,
що 11.03.2008 року вранці до нього додому прийшов його рідний брат ОСОБА_5 та
повідомив, що в його рідної сестри ОСОБА_3. підсудні викрали металобрухт та в даний час прямують
до території РСУ. Він наздогнав їх. Коли підбіг до них то побачив, що ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. та ОСОБА_7сперечалися із його рідною сестрою ОСОБА_3. та її чоловіком
ОСОБА_4 На тачці був завантажений
металобрухт.

Свідок по справі ОСОБА_6. в судовому засіданні пояснив,
11.03.2008 року близько 11 годин 00 хвилин до нього зателефонував на мобільний
телефон, його знайомий ОСОБА_1 та попросив завести металобрухт із території РСУ
в м. Бар на ПМК м. Бар. На дану пропозицію він погодився і через 30 хвилин
під`їхав на автомобілі його батька марки ВАЗ 2105 НОМЕР_1, яким керує по
дорученню, до приймального пункту металобрухту територія РСУ м. Бар Вінницької
області. Коли ОСОБА_6. під`їхав, то побачив, що біля металобрухту стоїть
ОСОБА_1, він запитав його, що куди треба перевезти. ОСОБА_1. показав на
металобрухт і розповів, що даний металобрухт потрібно перевести на другий
приймальний пункт металобрухту, так як на території РСУ його не приймали. Після
цього ОСОБА_1. погрузив металобрухт і на причеп автомобіля, і ми разом із ним
поїхали до ПМК в м. Бар. На приймальному пункті даний металобрухт не прийняли,
так як працівник ПМК пояснив, що металобрухт дуже ржавий і вони такого не
приймають. Після чого ОСОБА_1. попросивОСОБА_6, щоб той відвіз його та
металобрухт на приймальний пункт, який знаходиться на ст. Бар Барського району.
На вищевказаному приймальнику металобрухту ОСОБА_1. здав металобрухт та отримав
за це кошти. ОСОБА_1. дав ОСОБА_6. 80 гривень 00 коп. за те, що він йому
перевіз даний металобрухт.

Свідок по
справі ОСОБА_4. в судовому засіданні пояснив, що 11.03.2008 року близько
6 годин 30 хвили він вийшов із будинку на подвір`я та побачив, як громадяни
ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_7за допомогою тачки вивозять із подвір`я металобрухт, який належить його дружині
ОСОБА_3. Побачивши це він одразу зайшов в квартиру АДРЕСА_1 де проживає
молодший брат його дружини ОСОБА_5., розбудивши його, повідомив йому, про те,
що на вулиці громадяни ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_7викрали із подвір`я
металобрухт, який належить його дружині ОСОБА_3. Після цього ОСОБА_5. вибіг на
вулицю, щоб наздогнати вищевказаних громадян, а ОСОБА_4. тим часом одягався.
Коли він одягнувся, то разом із дружиною вибігли на вулицю, щоб також
наздогнати ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_7, які за допомогою тачки везли
металобрухт, який вони відкрито викрали. Вищевказаних громадян він наздогнав
вже на перехресті вулиць, які ведуть до цукрового заводу та до Барської ЦРЛ.
Коли ОСОБА_4. наблизився до вищевказаних громадян, запропонував їм, щоб вони
повернули металобрухт, який вони відкрито викрали з його домоволодіння.
ОСОБА_1. відповів йому, що даний металобрухт належить йому, ОСОБА_2 та ОСОБА_7.
При цьому підійшла до них ще його дружина ОСОБА_3., яка також пропонувала повернути
її даний металобрухт. ОСОБА_1. та ОСОБА_7почали брутально лаятись в їх адресу.
Після цього ОСОБА_2. почав чіплятися до ОСОБА_4, а саме шарпати за верхній одяг
та наніс йому один раз правою рукою удар в спину, від чого він відчув сильний
фізичний біль. Підбіг брат дружини ОСОБА_3. та захистив ОСОБА_4, відштовхнувши
за одежу ОСОБА_2., щоб той перестав його бити. Після цього, щоб не провокувати
конфлікт, вони вже не протидіяли діям підсудних. Викликали міліцію.

Свідок по справі ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснив, що він працює приймальником на приймальному пункті металобрухту, що
знаходиться на ст. Бар Барського району Вінницької області. Так, 11.03.2008
року в ранковий час на приймальний пункт приїхав автомобіль ВАЗ синього кольору
з причепом та двоє хлопців, один з яких ОСОБА_1. В той день на приймальному
пункті вони здали 400 кг. металобрухту, а саме металевої бляхи. Про те, що вона
була викрадена йому не було відомо, так як хлопці запевнили його, що даний
металобрухт належить ОСОБА_1

Свідок по
справіОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що 11.03.2008 року біля 11
годин вона знаходилася на своєму робочому місці, на приймальному пункті, що
знаходиться на території РСУ в м. Бар. В цей час до приймального пункту приїхав
автомобіль синього кольору НОМЕР_2 в автомобілі знаходились два хлопці, які
навантажили в причіп автомобіля дві кучі металобрухту, одна стояла по ліву інша
по праву сторону від виїзду на площадку. Вона даним хлопцям зробила зауваження,
що приходив власник металобрухту та має його забрати, однак хлопці його
повантажили та поїхали в невідомому їй напрямку. Вона записала номер даного
автомобіля та причепа, при цьому повідомила власнику даного металобрухту, який
прийшов незадовго після них. Кучі із металобрухту були неоднакові, одна із них
була більша, одна менша.

Свідок по справі ОСОБА_12в судовому засіданні пояснив,
що 11 березня 2008 року він бачив, як його син ОСОБА_1 вийшов із їхнього
домоволодіння близько 3 години ночі. Коли він його запитав куди він саме йде,
то він мені відповів, що купити сигарети. Вже в 8 годин він довідався від свого
сина ОСОБА_13, що ОСОБА_1 викрав вночі
цього ж дня металобрухт у ОСОБА_3. ОСОБА_1на даний час складає 17 повних років,
так, як він родився 10 вересня 1990 року.

Свідок по справі ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що в нічний час
11.03.2008 року він вийшов на вулицю,
щоб покурити, це було близько 3 години ночі, то побачив, що неподалік від його
домоволодіння хтось розпалив вогнище. Коли він підійшов ближче до вогнища, то побачив,
що його палили ОСОБА_2. та ОСОБА_1. Під час розмов підсудні запропонували
викрасти металобрухт. ОСОБА_5, ОСОБА_1., ОСОБА_2. винесли металобрухт, який
занадився на подвір`ї ОСОБА_3. на відстань приблизно 10 метрів від її
домоволодіння. Після того ОСОБА_5 разом із ОСОБА_1 пішли до ОСОБА_10., щоб
взяти тачку. ОСОБА_5 до будинку ОСОБА_10. не заходив, а знаходився біля його
будинку. Після цього ОСОБА_2. та ОСОБА_1. почали грузити металобрухт на тачку,
а він їм допомагав, та почали везти вищевказаний металобрухт на приймальний
пункт, а саме на територію РСУ в м. Бар. щоб в подальшому його здати та
отримати за це гроші. При цьому ОСОБА_1., ОСОБА_2. віз тачку за ручку, а
ОСОБА_5 підтримував ззаду, щоб металобрухт не випадав. Коли вони вже
знаходились неподалік воріт, які ведуть на територію РСУ, то їх догнав ОСОБА_5.
Коли ОСОБА_5 їх наздогнав та попросив вернути металобрухт, який вони везли на
тачці на те місце, його взяли. Почувши
це ОСОБА_5 відійшов від вищевказаних громадян на відстань приблизно два метри
та при цьому запропонував їм, щоб вони розбиралися в даній суперечці самі. При
цьому ОСОБА_2. та ОСОБА_1. відповідали ОСОБА_5, що даний металобрухт належить
їм та повертати вони його не збираються. Тоді до них ще підбігли ОСОБА_4. та
ОСОБА_3. та також пропонували ОСОБА_2 та ОСОБА_1 повернути металобрухт на те
місце, де вони його взяли. Після цього ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_2 та
ОСОБА_1повернути даний металобрухт ОСОБА_3., але вони на його пропозицію
відмовились. Також неодноразово просили повернути металобрухт ОСОБА_3.,
ОСОБА_4., ОСОБА_5. та ОСОБА_3., але ОСОБА_2., ОСОБА_1. на дану пропозицію не
погодилися, а при цьому ОСОБА_1. брутально лаявся на ОСОБА_3. та ОСОБА_4 Після
цього ОСОБА_5 пішов додому.

Крім доведеного вина підсудних стверджується такими матеріалами справи:
протоколом відтворення обстановки та обставин події а.с.117, 123; протоколом
огляду речового доказу(а.с.113-114).

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1. була повністю доведена i його дії слід
кваліфікувати за ст. 186 ч. 2 КК
України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючою
ознакою, якого є - грабіж, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Кваліфіковані досудовим слідством: грабіж, поєднаний з насильством, яке не
є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування
такого насильства, або вчинений повторно, з обвинувачення виключити, оскільки
вчинення вказаних діянь підсудним не доведено.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2. була повністю доведена i його дії
слід кваліфікувати за ст. 186 ч. 2 КК
України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючою
ознакою, якого є - грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для
життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Кваліфіковані досудовим слідством:
грабіж, поєднаний з погрозою застосування такого насильства, або вчинений
повторно, з обвинувачення виключити, оскільки вчинення вказаних діянь підсудним
не доведено.

Обираючи
покарання підсудному ОСОБА_1суд враховує те, що він раніше не судимий,
позитивно характеризується по місцю проживання, повністю визнав свою вину у
вчиненні даного злочину, прохання потерпілої суворо не карати підсудного, а
також обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, добровільне
відшкодування завданих збитків, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи
викладене, суд вважає можливим призначити підсудному покарання у виді
позбавлення волі та звільнити його від відбування призначеного покарання з
випробуванням.

Обираючи
покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує те, що він раніше не судимий,
позитивно характеризується по місцю проживання, повністю визнав свою вину у
вчиненні даного злочину, прохання потерпілої суворо не карати підсудного, а
також обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, добровільне
відшкодування завданого збитку, активне
сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують
покарання, судом не встановлено.

Враховуючи
викладене, суд вважає можливим призначити підсудному покарання у виді
позбавлення волі та звільнити його від відбування призначеного покарання з
випробуванням.

Постановою від
30 травня 2008 року (а.с.152) стосовно ОСОБА_1 відмовлено в порушенні
кримінальної справи.

Цивільний позов
по справі не заявлявся.

На підставі
викладеного, суд, керуючись ст.ст.323, 324, ст. 69-1 КПК України та ст. 65 КК
України ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним за ст. 186 ч.2 КК України i призначити йому покарання, з врахуванням
вимог ст.. 69-1 КК України, у виді
чотирьох років позбавлення волі.

Застосувавши ст.
75, ст.. 76 КК України звільнити
ОСОБА_1. від відбування призначеного покарання з випробуванням з однорічним
іспитовим строком, протягом якого зобов`язати його повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або
навчання а також
періодично з`являтися в названі
органи для реєстрації.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну залишити попередній - підписку про
невиїзд.

ОСОБА_2 визнати
винним за ст. 186 ч.2 КК України i призначити йому покарання, з врахуванням
вимог ст.. 69-1 КК України, у виді
чотирьох років позбавлення волі.

Застосувавши ст.
75, ст.. 76 КК України звільнити
ОСОБА_2. від відбування призначеного покарання з випробуванням з однорічним
іспитовим строком, протягом якого зобов`язати його повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або
навчання а також
періодично з`являтися в названі
органи для реєстрації.

Запобіжний
захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну
залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речовий доказ по
справі: тачку повернути власнику ОСОБА_10

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб.

Суддя: