Справа
№ 11-736/2007
Головуючий 1 інстанції: Березовський О.Д.
- ст. 366 ч. 2 КК України
Доповідач: Козак В.І.
31 жовтня 2007 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Чернігівської області в складі:
судді Козака В.І.
суддів Трейтяк О.П., Оседача
секретарі Носко Л.А.
участю прокурора Гапєєвої Н.П.
засудженого ОСОБА_1.
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1. на вирок Городнянського районного суду Чернігівської
області від 10 травня 2007 року
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, громадянин України,
уродженець с. Клочків Чернігівського району та області, мешканець АДРЕСА_1,
освіта вища, одружений, працюючий начальником Городнянського відділення АТ
«Українська пожежно-страхова компанія» раніше не судимий,
засуджений
за ст. 191 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі з позбавленням права
обіймати посади пов'язані з розпорядчо-адміністративними функціями строком на 1
За ст. 366 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з позбавленням права
обіймати посади пов'язані з розпорядчо-адміністративними функціями строком на 1
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим призначено остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі
з позбавленням права обіймати посади пов'язані з розпорядчо-адміністративними
функціями строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Згідно ст. 76 КК України покладено обов'язки повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично
з'являтись для реєстрації.
Стягнуто з ОСОБА_1. на користь держави судові витрати в сумі 1354 грн. 80
коп. за проведення по справі судово-почеркознавчих та техніко-криміналістичних
Судом засуджений визнаний винним в
тому, що працюючи на посаді директора Городнянського районного дочірнього
агролісогосподарського спеціалізованого госпідприємства «Городнярайагролісгосп»
КП «Чернгівоблагроліс» (далі - ДП «Городнярайагроліспгосп»), являючись
службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, умисно, з метою
заволодіння грошовими коштами ДП «Городнярайагролісгосп», надав до бухгалтерії
підприємства фіктивний договір оренди навантажувача КУН - 0,5 за № 6 від
27.09.2002 року, укладений ним, як директором ДП «Городнярайагроліспгосп», з
фермерським господарством ОСОБА_2. (с. Козилівка Корюківського району Чернігівської
області) щодо ніби-то передання останнім в тимчасове користування ДП
«Городнярайагроліспгосп» навантажувача КУН-0,5. На підставі вказаного договору
оренди ДП «Городнярайагроліспгосп» в період з листопада 2002 року по квітень
2003 року перераховувало на рахунок ФГ ОСОБА_2. орендну плату в сумі 300 грн.
щомісячно, а всього на суму 1800 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_1., умисно, з метою заволодіння
грошовими коштами ДП «Городнярайагроліспгосп», надав до бухгалтерії ДП
«Городнярайагроліспгосп» фіктивний договір купівлі-продажу навантажувача
КУН-0,5 від 01 квітня 2003 року, укладений ним, як директором ДП
«Городнярайагроліспгосп» з ФГ ОСОБА_2. щодо ніби - то придбання ДП
«Городнярайагроліспгосп» навантажувача КУН-0,5. Також ОСОБА_3. було надано до
бухгалтерії підприємства накладну № 71 від 15.04.2003 року та податкову
накладну № 71 від 15.04.2003 року щодо ніби - то придбання у ФГ ОСОБА_2.
навантажувача КУН-0,5. На підставі вказаного договору купівлі-продажу та
наданих документів ДП «Городнярайагроліспгосп» в квітні 2003 року
перераховувало на рахунок ФГ ОСОБА_2. грошові кошти в сумі 3000 грн. за
придбання навантажувача КУН-0,5.
На підставі наданих ОСОБА_1. до бухгалтерії ДП «Городнярайагроліспгосп»
документів, а саме фіктивного договору купівлі-продажу навантажувача КУН-0,5
від 01.04.2003 року, накладної № 71 від 15.04.2003 року та податкової накладної
№ 71 від 15.04.2003 року, згідно його розпорядження на баланс підприємства було
поставлено навантажувач КУН-0,5, який ніби-то було придбано підприємством у ФГ
ОСОБА_2.. Фактично ж навантажувач КУН-0,5, за розпорядженням ОСОБА_1. було
виготовлено в 2002 році з наявних у ДП «Городнярайагроліспгосп» запчастин,
встановлено на трактор і в послідуючому він використовувався на підприємстві та
був дооприходуваний та поставлений на баланс підприємства як навантажувач
Після перерахування з ДП «Городнярайагроліспгосп» грошових коштів на
рахунок ФГ ОСОБА_2. згідно вказаних фіктивних договорів оренди та купівлі -
продажу ОСОБА_1. особисто отримав від ФГ ОСОБА_2. грошові кошти в сумі 4800
грн., які використав для власних потреб.
В результаті злочинних дій з боку директора ДП «Городнярайагроліспгосп»
підприємству було завдано збитки, з врахуванням сплачених податків, на загальну
В апеляції засуджений ОСОБА_1. просить вирок Городнянського районного суду
від 10 травня 2007 року скасувати з підстав однобічності досудового і судового
слідства, невідповідності висновків суду, викладених у вироку фактичним
обставинам справи. Також просить скасувати вирок в частині стягнення з нього
коштів за проведення судових експертиз, оскільки вони були проведені на
підставі не правдивих показів.
Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1., який підтримав апеляцію і
просив її задовольнити, прокурора Гапєєву Н.П., яка заперечувала проти
задоволення апеляції засудженого,
перевіривши матеріали кримінальної справи в повному обсязі, колегія
суддів не знаходить підстав для її задоволення.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1. заперечував свою вину у вчиненні
інкримінованого злочину і вказав, що він працював на посаді директора ДП
„Городнярайагролісгосп”. Станом на 2002 рік на підприємстві був лише один
навантажувач ПКУ-0,8, який був встановлений на тракторі та використовувався
підприємством для завантажування лісу. На балансі цей навантажувач не стояв, а
стояв лише трактор на якому він був встановлений. Для потреб виробництва
підприємству потрібен був ще один навантажувач. Восени 2002 року він в
Чернігові випадково зустрів ОСОБА_2., якого знав близько 20 років і в розмові з
останнім дізнався, що він є головою фермерського господарства в с. Козилівка
Корюківського району Чернігівської області. Також в ході розмови з ОСОБА_2.
дізнався, що у нього в с. Тупичеві Городнянського району маються запчастини до
навантажувача КУН-0,5. Він домовився щодо оренди зазначених запчастин і 27
вересня 2002 року був укладений договір навантажувача КУН-0,5. За умовами
договору ДП „Городнярайагролісгосп” зобов'язувалось сплачувати ФГ „ОСОБА_2.”
орендну плату в сумі 300 грн. щомісяця. Після першого перерахування орендної
плати йому подзвонив ОСОБА_2. і вказав, що його не влаштовує розмір орендної
плати оскільки з цієї суми необхідно відрахувати податки, а йому необхідно
отримувати від оренди чистими 300 грн. Вони домовилися про збільшення розміру
орендної плати до 360 грн. щомісяця. Перший договір було укладено у ОСОБА_2.,
другий він надрукував у своєму підприємстві і привіз для підписання до ОСОБА_2.
В період з листопада 2002 по квітень 2003 року ДП „Городнярайагролісгосп”
перераховувало орендну плату. В березні 2003 року він звернув увагу на те, що
вартість орендної плати перевищує вартість самого навантажувача і він
запропонував ОСОБА_2. або припинити договір оренди, або укласти договір
купівлі-продажу. ОСОБА_2. погодився і вони уклали договір. Вартість придбання
навантажувача склала 3000 грн. Договір купівлі-продажу навантажувача КУН-0,5
печатався бухгалтером ФГ „ОСОБА_2.” - ОСОБА_4.. Він підписав договір, після
чого ОСОБА_2. забрав його і пішов ставити на ньому печатку. Хто підписував
договір купівлі-продажу він не бачив. ОСОБА_2. приніс його вже підписаним та з
печаткою. ОСОБА_4. виписала йому накладну та податкову накладну на
навантажувач. Зазначені документи він передав бухгалтеру ДП
„Городнярайагролісгосп”. Заперечував, що отримував гроші від ОСОБА_2. за оренду
Свідок ОСОБА_2. заперечував проти показів засудженого і вказав, що він був
знайомий з ОСОБА_1 з 1982 року. Восени 2002 року він випадково зустрівся з
ОСОБА_1. і останні запропонував йому укласти фіктивний договір оренди
навантажувача КУН-0,5. Вказаного навантажувача у нього на фермі ніколи не було.
Він дав ОСОБА_1. реквізити свого господарства і вони розсталися. Через деякий
час приїхав ОСОБА_1. з договором оренди КУНа і його син підписав цей договір
тому, що на той час він працював головою сільради і тому обов'язки голови
виконував син. Коли стали поступати гроші за оренду ОСОБА_1. дзвонив йому і
вони узгоджували дату, коли він приїде за ними. Через деякий час ОСОБА_1. знову
приїхав до нього і запропонував підняти розмір платні. Другий договір
підписував також його син. Але і за другим договором вони віддавали ОСОБА_1.
гроші. Договір купівлі-продажу друкувався вже в нього в господарстві. Це стало
йому відомо зі слів його бухгалтера. Гроші за проданий навантажувач ОСОБА_1.
Свідок ОСОБА_4., бухгалтер ФГ „ОСОБА_2.”, підтвердила, що в господарстві
навантажувача КУН-0,5 ніколи не було. Вона печатала договір на купку КУНа з
дозволу ОСОБА_2. ОСОБА_1. продиктував їй, що писати. Вона також виписала
накладну і податкову накладну, віддала ОСОБА_1. і пішла додому. На рахунок
господарства, за договором купівлі-продажу, надходили кошти в сумі 3000 грн. Ніколи грошей ОСОБА_1.
вона не давала. Всі гроші, які надходили на господарство, вона віддавала сім'ї
З показів свідка ОСОБА_5. видно, що він працював інженером лісового
господарства ДП „Городнярайагролісгосп” з 1979 року. На підприємстві був тільки
один навантажувач КУН. При ОСОБА_1. з запчастин, які були на підприємстві був
зварений ще один навантажувач.
Свідок ОСОБА_6., завідуюча складом ДП „Городнярайагролісгосп”, вказала, що
в займаній посаді вона працює з листопада 2003 року. За весь період її роботи
ніхто ніяких запчастин до навантажувача їй на склад не здавав. В червні 2005
року, за вказівкою директора ОСОБА_1., вона готувала наказ №44 від 7.06.2005 р.
на дооприходування основних засобів, але цей наказ, крім ОСОБА_1., більше ніхто
Свідок ОСОБА_7., головний бухгалтер ДП „Городнярайагролісгосп”, вказала, що
згідно документів, які надав директор підприємства ОСОБА_1., вони спочатку
орендували в фермерському господарстві ОСОБА_2навантажувач КУН-0,5, а потім
придбали його за 3000 грн. Сам навантажувач вона ніколи не бачила, а оформляла
лише за документами.
Свідок ОСОБА_8., механік ДП „Городнярайагролісгосп”, засвідчив, що він на
підприємстві працює з лютого 2002 року. Коли він прийшов на роботу в
господарстві була два навантажувача ПКУ-0,8. Один був в робочому стані і був
встановлений на тракторі. Другий був без деяких деталей. Було прийнято рішення
доробити цей навантажувач. Запчастини купували в сільгосптехніці та по інших господарствах. Також в господарстві,
крім вказаних навантажувачів, є основа
для навантажувача КУН-0,5. Дана основа і за зараз лежить без діла. Про оренду
навантажувача з послідуючим його придбанням йому нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_9., головний лісничий ДП „Городнярайагролісгосп”, підтвердив
покази інших свідків і вказав, що він працює з 2004 року. На підприємстві було
два навантажувача. Один стояв на тракторі і був придбаний підприємством з
початку своєї діяльності. Другий, зі слів ОСОБА_8, був зібраний працівниками
агро лісгоспу з запчастин, які були на підприємстві.
Свідок ОСОБА_10., який працював на тракторі з навантажувачем ПКУ-0,8,
вказав, що працює на підприємстві з 1980 року. В господарстві був один
навантажувач. Для потреб виробництва було прийнято рішення зібрати ще один
навантажувач. Запчастини до навантажувача брали вона по господарствах району і
збирали все у себе. Про оренду навантажувача він чує вперше.
Крім перелічених показів вина засудженого ОСОБА_1. підтверджується довідкою
№5 від 9 червня 2005 року, виданою ФГ „ОСОБА_2.”, згідно якої встановлено, що
навантажувач КУН-0,5 ніколи на балансі господарства не знаходився. Т.1 а.с.42.
Договорами №6 від 27 вересня 2002 року згідно яких ДП
„Городнярайагролісгосп” виплачувало фермерському господарству „ОСОБА_2.” кошти
за оренду навантажувача КУН-0,5. За одним договором 300 грн., за другим 360.
Договором купівлі-продажу навантажувача КУН-0,5 від 1 квітня 2003 року,
який нібито засвідчує придбання навантажувача за 3000 грн. т.1 а.с.46, 109.
З висновку судово-почеркознавчої експертизи №29 від 23 червня 2005 року,
т.1 а.с. 83-85, вбачається, що в договорах №6 на оренду навантажувача КУН-0,5
від 27 вересня 2002 року, в графі „орендатор” та в договорі купівлі-продажу від
1 квітня 2003 року, в графі „покупець” підписи зроблені були ОСОБА_1.
З висновку судово-почеркознавчої експертизи №30 від 24 червня 2005 року
відповідно підписи в графі „орендодавець” та „продавець” встановити
відповідність підписів ОСОБА_2. не представилося можливим через неспівставність
матеріалів. Т.1 а.с. 89-91.
Висновками техніко-криміналістичної експертизи документів №31 від 24 червня
2005 року та №32 від 25 червня 2005 року, т.1 а.с.95-98, 102-105, в договорі
оренди спочатку була проставлена печатка, потім був надрукований текст і
проставлені підписи. В договорі купівлі-продажу встановити послідовність
оформлення документу не представилося можливим.
Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 12 січня 2006 року,
т.1 а.с. 294 та листом №46 від 24 лютого 2006 року, т.1 а.с. 275, з яких
слідує, що ДП „Городнярайагролісгосп” зверталося до суду з позовом до ФГ
„ОСОБА_2.” про повернення коштів за недійсну КУН-0,5. Оскільки ФГ „ОСОБА_2.”
добровільно 26 грудня 2005 року повернуло кошти, позивач відмовився від позову
і провадження у справі припинено.
Таким чином вина ОСОБА_1. у вчиненні інкримінованих йому в вину злочинів
доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ст.. ст..191 ч.2, 366 ч.2
КК України, міра покарання обрана з врахуванням вимог ст.. 65 КК України.
Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України судова колегія,
засудженого ОСОБА_1. залишити без задоволення, а вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 10 травня
2007 року щодо ОСОБА_1без змін.
Судді: