Радомишльський районний суд Житомирської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2013 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Невмержицький І. М. .

при секретарі Науменко І.В

за участю прокурора Хоменко О.В.

захисника ОСОБА_1

законного представника ОСОБА_2 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Радомишль кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України, уродженеця смт. Іванопіль

Чуднівського району, перебуває на утриманні та проживає в

АДРЕСА_1, освіта неповна-середня, раніше судимий:

Радомишльським районним судом 16.07.12 за ч. 1 ст. 185 КК

України до 1 року позбавлення волі з випробуванням

з іспитовим терміном на 1 рік , -

В С Т А Н О В И В:

Судом по справі було встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, будучи судимим 16.07.12 за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, під час випробувального терміну, маючи судимість не знятою і не погашеною, на шлях виправлення не став і знову повторно вчинив умисний тяжкий злочин при наступних обставинах.

Так, 06 жовтня 2012 року близько 12-00 години, неповнолітній ОСОБА_3 з метою таємного викрадення чужого майна, зайшов до господарства престарілого ОСОБА_4 по АДРЕСА_2, де реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, через вхідні двері безперешкодно проник до житлового будинку, скористався тимчасовою відсутністю господаря, знайшов у кімнаті будинку гроші в сумі 1000 гривень, які забрав і покинув житло, розпорядившись грошима на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав майно ОСОБА_4, чим спричинив йому матеріальну шкоду на загальну суму 1000 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України, визнав повністю і показав, що ріс без батьків і постійно перебував в інтернатах. Двічі навчався в Радомишльській школі-інтернат, що розташована по вул. Шевченка в м. Радомишль, яку закінчив в 2012 році, після чого почав навчатись і проживати в ліцеї м. Андрушівка. 05 жовтня 2012 року разом із знайомим ОСОБА_5 залишили самовільно територію ліцею і поїхали в м. Радомишль до знайомих. В цей день зустрічались із учнями школи-інтернат, з якими навчались раніше, переночували в зруйнованому будинку поряд школи-інтернату. 06 жовтня 2012 року біля 11-00 години, він вирішив піти в центр м. Радомишль щоб придбати морську свинку. Для цього в нього було 100 гривень із тих, що отримав як стипендію. ОСОБА_5 дав ще 100 гривень і попросив, щоб він купив «флешку». Він пішов і коли проходив повз господарство ОСОБА_4, вирішив зайти та запитати в діда чи не потрібно скопати город. До того часу в діда не працював і чому вирішив зробити це не знає. Він зайшов в подвір'я, постукав у двері, йому ніхто не відповів. Двері будинку були не замкнені і тому він пройшов в будинок, де в одній із кімнат побачив на столі гроші, які забрав з собою і вийшов. Коли виходив то почув, що дід стукає у вікно і запитав, чого він приходив. Він відповів, що шукає роботу, а дід сказав, що роботи немає і він пішов. Грошей викрав 1000 гривень, купюрами по 200 гривень кожна. Потім пішов в центр м. Радомишль, придбав морську свинку, корм для неї, «флешку» та мобільний телефон «Нокія». Коли повернувся до школи, його затримали викладачі і викликали міліцію.

Вина підсудного ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України, крім повного визнання ним своєї вини, повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні про те, що 06 жовтня 2012 року вранці він отримав пенсію в банку і біля 12-00 години прийшов з грошима додому. В своєму будинку він частину отриманих грошей в сумі 1000 гривень купюрами по 200 гривень поклав у вітальній кімнаті, а решту грошей поніс у дальню кімнату. Коли повертався назад, то помітив, що з будинку хтось виходить. Він пішов слідом і побачив учня школи-інтернату ОСОБА_3, якого до того бачив один раз. Він запитав ОСОБА_3 для чого той приходив, а той відповів, що шукає роботу. При цьому ОСОБА_3 сказав, що дзвонив при вході до будинку у дверний дзвінок, хоча він дзвінка не чув. Він відповів, що роботи не має і ОСОБА_3 пішов. Потім він повернувся в будинок і виявив, що викрадено гроші в сумі 1000 гривень, які він залишив на столі. Він зрозумів, що гроші викрав ОСОБА_3 і пішов того шукати в школі-інтернат, а потім звернувся в міліцію;

- показаннями свідка ОСОБА_5 оголошеними та дослідженими в судовому засіданні про те, що він постійно проживає в гуртожитку в м. Андрушівка, де з 01 вересня 2012 року навчається у професійному ліцеї. До цього навчався в Радомишльській школі-інтернат. Разом з ним навчався і в даний час навчається в профліцеї ОСОБА_3, з яким він товаришує. 05 жовтня 2012 року біля 14-00 години він разом із ОСОБА_3 поїхав без дозволу з ліцею в м. Радомишль до інтернату, де є спільні знайомі. В м. Радомишль він пробув до 08 жовтня 2012 року і за цей час перебував у знайомих і в напівзруйнованому приміщенні за територією інтернату. ОСОБА_3 з ним проживав тільки до 06 жовтня 2012 року, до того часу як затримали міліціонери. В даний час йому відомо, що ОСОБА_3 викрав гроші у якогось діда в сумі 1000 гривень. 06 жовтня 2012 року біля 11-00 години він дав ОСОБА_3 100 гривень і попросив, щоб той купив флеш-карту. ОСОБА_3 пішов в магазин, а він залишився. Потім він пішов і ОСОБА_3 не дочекався, а коли повернувся, то дізнався, що ОСОБА_3 затримали міліціонери;

( арк. спр. 17 ).

- показаннями законного представника ОСОБА_2 в судовому засіданні,яка показала,що вона працює на посаді психолога Андрушівського професійного ліцею і за час навчання в ліцеї зарекомендував себе з негативної сторони,неврівноважений,схильний до крадіжок;

- показаннями свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні про те, що він працює майстром виробничого навчання в Андрушівському професійному ліцеї, де навчається ОСОБА_3 з 01 вересня 2012 року. За цей час ОСОБА_3 зарекомендував себе з вкрай негативної сторони, неслухняний, навчатись не бажає, постійно порушує дисципліну, тікає з уроків. До цього ОСОБА_3 навчався в Радомишльській школі-інтернат для дітей-сиріт, оскільки батьки позбавлені батьківських прав. 05 жовтня 2012 року ОСОБА_3 в черговий раз втік із ліцею разом із одногрупником ОСОБА_5 і наступного дня він дізнався, що ОСОБА_3 затримали працівники міліції в м. Радомишль за вчинення крадіжки грошей. Законним представником неповнолітнього ОСОБА_3 являється держава в особі ліцею, де він працює;

- показаннями свідка ОСОБА_7 оголошеними та дослідженими в судовому засіданні про те, що він працює продавцем у магазині, де продаються мобільні телефони в центрі м. Радомишль. Згідно записів службового блокноту 06 жовтня 2012 року в магазині було продано мобільний телефон «НОКІА Х2-02» за 690 гривень. На даний час йому відомо, що телефон був придбаний за викрадені гроші

( арк. спр. 28 ).

- показаннями свідка ОСОБА_8 оголошеними та дослідженими в судовому засіданні про те, що вона працює в Радомишльській школі-інтернат, де раніше навчався ОСОБА_3, який після закінчення школи почав навчатись в професійному ліцеї м. Андрушівка. 06 жовтня 2012 року, біля 12-00 години до школи прийшов ОСОБА_4, який розповів, що до нього щойно заходив ОСОБА_3 і викрав гроші в сумі 1000 гривень. Вона з іншими почала шукати ОСОБА_3, якого невдовзі було знайдено на території школи. В кишенях ОСОБА_3 були гроші в сумі 400 гривень та новий мобільний телефон. ОСОБА_3 зізнався, що дійсно викрав у ОСОБА_4 1000 гривень і придбав за викрадені гроші телефон;

( арк. спр. 29-30 ).

- протоколом огляду, в якому описано, що по АДРЕСА_2 розташований будинок ОСОБА_4, звідки ОСОБА_3 викрав 1000 гривень;

( арк. спр. 05 ).

- протоколом огляду, в якому описано, що в школі-інтернат по АДРЕСА_3 у ОСОБА_3 було вилучено 400 гривень, як

частина тих, що він викрав у ОСОБА_4 та мобільний телефон «НОКІА Х2- 02», який він придбав за викрадені гроші;

( арк. спр. 10 ).

- протоколом огляду предметів, в якому описано 400 гривень, які залишились із тих, що ОСОБА_3 викрав у ОСОБА_4 та мобільний телефон «НОКІА Х2-02», який ОСОБА_3 придбав за викрадені гроші;

( арк. спр. 24 ).

- протоколом відтворення обстановки та обставин події з підозрюваним ОСОБА_3, в якому зазначено,що він розповів про обставини вчинення крадіжки грошей у ОСОБА_4, показав будинок потерпілого та місце в будинку, де лежали гроші, які він викрав.

( арк. спр. 31-34 ).

- Актом стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи за «203 від 01 жовтня 2013 року, згідно якої підсудний ОСОБА_3 визнаний осудним.

( арк. спр. 252-254 ).

За місцем проживання та навчання підсудний ОСОБА_3 характеризується різко негативно як особа, яка неохоче ставиться до навчання, грубий, повагою не користується, любить обманювати.

( арк. спр. 45 )

Таким чином, обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставинами, які пом'якшують покарання ОСОБА_3 суд вважає вчинення злочину неповнолітнім, збіг тяжких сімейних обставин, сприяння розкриттю злочину.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності,суд приходить до висновку про повну доведеність винуватості підсудного ОСОБА_3 в таємному викраденні чужого майна шляхом крадіжки,вчиненої повторно,поєднаної з проникненням в житло і такі його дії кваліфікує за ст.185 ч.3 КК України.

Обираючи підсудному ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину,особу підсудного,його молодий вік,негативну характеристику, те що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вперто не бажає ставати на шлях виправлення, тому обирає таку у вигляді позбавлення волі в межах санкції пред'явленого обвинувачення,з частковим приєднанням невідбутої міри покарання за попереднім вироком Радомишльського районного суду від 16 липня 2012 року.

Речовий доказ по справі: 400,00 грн. суд залишає в користуванні власника- ОСОБА_4

Речовий доказ у справі: мобільний телефон «НОКІА Х2-02», який ОСОБА_3 придбав за викрадені гроші суд повертає потерпілому - ОСОБА_4

Цивільний позов не заявлений.

Накладений арешт на 700,00 грн. - зняти,гроші повернути власнику.

Судових витрат у справі немає.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у вигляді ТРЬОХ років ТРЬОХ місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, враховуючи вирок Радомишльського районного суду від 16.07.2012 року,суд частково приєднує ОСОБА_3 невідбуту міру покарання за вказаним вироком і остаточно вважає його засудженим на ТРИ роки ШІСТЬ місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписка про невиїзд.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з часу його затримання.

Речовий доказ по справі: 400,00 грн. суд залишає в користуванні власника - ОСОБА_4

Речовий доказ у справі: мобільний телефон «НОКІА Х2-02», який ОСОБА_3 придбав за викрадені гроші суд повертає потерпілому - ОСОБА_4

Накладений арешт на 700,00 грн. - зняти, гроші повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з часу його проголошення,а підсудним який перебуває під вартою в цей же строк з моменту його вручення.

Суддя: І. М. Невмержицький