ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Хмельницький міськрайонний суд в складі :
головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 та
захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванківці Старосинявського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ст.286 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , 29.04.2014 року, близько 16 год. 20 хв., керуючи автомобілем «HYUNDAI H 200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м.Хмельницькому, на регульованому перехресті вул. Вайсера вул.Кам`янецька, в порушення п. 16.2 Правил дорожнього руху, повертаючи ліворуч, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_7 , яка переходила проїзну частину, на яку останній повертав, справа наліво відносно руху авто, допустивши на неї наїзд, внаслідок чого пішохід отримала тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент заподіяння.
Допущені водієм ОСОБА_5 порушення правил безпеки дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що стались.
Винність обвинуваченого в скоєнні злочину підтверджується сукупністю досліджених по справі доказів.
Показами самого обвинуваченого про те, що дійсно, у вказаний час та місці, керуючи автомобілем «HYUNDAI H 200» реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернувши з вул. Вайсера ліворуч на вул.Кам`янецька та рухаючись зі швидкістю 5-10 км/год., його автомобіль контактував із потерпілою ОСОБА_7 , яка переходила дорогу, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження. Однак, при цьому стверджує, що порушення Правил дорожнього руху не допускав, оскільки ОСОБА_7 переходила дорогу поза межами дорожньої розмітки, що позначає пішохідний перехід.
Показами потерпілої ОСОБА_7 про те, що в зазначений час та місці, пересікаючи проїзну частину вул.Кам`янецької в напрямку вул.Вайсера по пішохідному переходу, при цьому електроопора на якій встановлено дорожній знак «Пішохідний перехід» був справа від неї, побачила, як автомобіль «HYUNDAI H 200», що повернув із вул.Вайсера на вул.Кам`янецька, не маючи наміру зупинятися, щоб пропустити її, продовжував рух. Вона вперлась руками в його правий бік, від чого її відштовхнуло, оскільки автомобіль рухався, та, впавши на асфальт головою в напрямку підземного переходу, відчула сильний біль. В результаті пригоди отримала тілесні ушкодження.
Про здійснення автомобілем «HYUNDAI H 200» наїзду на потерпілу та спричинення їй тілесних ушкоджень, підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Згідно висновку судово медичної експертизи № 617 від 18.06.2014 року у ОСОБА_7 станом на 29.04.2014-23.05.2014 року, 26.05.2014 року-07.06.2014 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми лівої половини грудної клітки з крововиливом м`яких тканин лівої лопаткової ділянки, закритий перелом тіла лопатки зі зміщенням уламків ( середньої тяжкості тілесні ушкодження ), а також важка черепно-мозкова травма з набряком м`яких тканин обличчя, великою скальпованою раною лівої половини обличчя та голови, відкритим переломом лівої скроневої кістки зі зміщенням уламку внутрішньої пластинки кістки у порожнину черепа, з переходом на лобну кістку в проекції основи лівої лобної пазухи та непрямими ознаками переходу на праву половину середньої черепної ямки основи черепа, накопиченням крові епідурально, забоєм головного мозку середньої тяжкості з ознаками помірного набряку речовини його лівої півсфери, набряком та крововиливом м`яких тканин лівої навколо-очної ділянки обличчя, крововиливом під кон`юктиву лівого очного яблука ( тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент заподіяння).
Дані тілесні ушкодження могли утворитися від стискання між тупими твердими предметами голови потерпілої з одночасним тертям (прокручуванням чи провертанням) її голови від руху одного з предметів, не виключено під час ДТП, яка мала місце 29.04.2014 року.
Як роз`яснив в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 переїзду через голову не було, а було притискання, тобто дотичний наїзд, однак однозначно при цьому було прокручення.
Із протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схеми та фототаблиці до нього вбачається розташування транспортного засобу після наїзду на пішохода ОСОБА_7 , також зафіксовано сліди гальмування передніх коліс авто (правий 0.3 метра, лівий 0.35 м, які ідуть під незначним кутом до напрямку руху), пляму бурого кольору (шириною біля 1 метра та довжиною біля 1.5 м на відстані 3м від правого краю та 10,6 м. від початку перехрестя) та дорожній знак 5.35.2, що встановлений на відстані 10,6 м. від початку перехрестя.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №204А від 13.06.2014 року в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «HYUNDAI H 200» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.16.2 Правил дорожнього руху України.
В умовах даної пригоди, технічна можливість у водія автомобіля «HYUNDAI H 200» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 залежала від виконання ним вимог п. 16.2 Правил дорожнього руху України, тобто виконуючи вимоги вказаного пункту ПДР, водій автомобіля «HYUNDAI H 200» ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 .
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні стверджує, що контактування автомобіля із ОСОБА_7 відбулося поза межами дорожньої розмітки, що позначає пішохідний перехід. Аналогічні покази дали й свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .
Відповідно до п.8.2 Правил дорожнього руху дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.
Згідно схеми місця дорожньо-транспортної пригоди дорожній знак 5.35.2 «Пішохідний перехід» встановлений на відстані 10,6 м. від перехрестя, що на 2,6 м. далі від дорожньої розмітки, яка позначає пішохідний перехід. Початок плями бурого кольору зафіксовано на рівні дорожнього знаку 5.35.2.
Як роз`яснив в судовому засіданні експерт автотехнік ОСОБА_12 , місцем наїзду є безпосереднє первинне контактування автомобіля з пішоходом й в даному випадку це не може бути те місце, де зафіксовано пляму бурого кольору, оскільки людина падає як мінімум на висоту власного зросту.
Потерпіла ОСОБА_7 показала в судовому засіданні, що впершись руками об автомобіль, її відштовхнуло, оскільки автомобіль рухався, й вона впала на асфальт головою в напрямку підземного переходу.
До того ж сам обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що жінка впала вперед.
Судово-медичний експерт ОСОБА_11 роз`яснив, що в момент спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень автомобіль, зокрема, колесо знаходилось в рухомому стані.
Свідок ОСОБА_9 показав, що після наїзду автомобіль подолав ще незначну відстань.
Позиція сторони захисту, що фактично мало місце набіг пішохода на рухомий транспортний засіб, а не наїзд автомобілем на нього, є помилковою, оскільки, як роз`яснив в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 , наїзд це контакт транспортного засобу із нерухомою перешкодою або пішоходом.
Не заслуговують на увагу й твердження обвинуваченого та його захисника щодо надання, на вимогу суду, слідчим масштабної схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, дані якої не відповідають первинній схемі, в зв`язку з чим викликають сумніви щодо правильності зроблених висновків під час проведення автотехнічної експертизи, оскільки в судовому засіданні експерт автотехнік ОСОБА_12 роз`яснив, що перша схема, яка була складена на місці пригоди це схематичне зображення, а друга ( на вимогу суду) масштабне зображення, однак розміри на них ті самі, що також підтвердив в судовому засіданні й слідчий ОСОБА_13 , а тому для нього, як експерта, дані схеми є ідентичними.
Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що потерпіла ОСОБА_7 переходила проїзну частину в межах пішохідного переходу, що позначений дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 та згідно п.16.2 Правил дорожнього руху водій автомобіля «HYUNDAI H 200» ОСОБА_5 , повертаючи лівору, повинен був дати їй дорогу.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_12 роз`яснив, якщо під час зміни напрямку руху створено перешкоду іншим учасникам, то таким водієм допущено порушення п.10.1 ПДР. При цьому зауважив, що сліди гальмування та вивернуті колеса, згідно фототаблиць, свідчать про те, що наїзд на пішохода відбувся в процесі маневрування в прямолінійному русі.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що водієм ОСОБА_5 п. 10.1 Правил дорожнього руху порушено не було, а тому він підлягає виключенню з обвинувачення.
За порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_5 підлягає кримінальній відповідальності за ст.286 ч.2 КК України.
При обранні йому виду та міри покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, злочин вчинив з необережності, характеризується позитивно.
Він активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував потерпілій заподіяні збитки, що йому пом`якшує покарання.
При призначенні покарання ОСОБА_5 враховується також думка потерпілої, яка просить суворо його не карати.
За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання у вигляді позбавлення волі, тому від відбування цього покарання його слід звільнити з випробовуванням.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 є пенсіонером, жінка у нього важко хвора, за допомогою автомобіля має додатковий заробіток, який є необхідним для забезпечення потреб сім`ї та відшкодування шкоди потерпілій, в призначенні додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами суд необхідності не вбачає.
Цивільний позов ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.
Між ОСОБА_5 та ПрАТ «Страхова Група «ТАС» на час дорожньо-транспортної пригоди був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № АС/3251827 від 30.08.2013 року.
Відповідно до п.9.1 ст.9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування ( п.9.4 Закону).
Згідно поліса від 30.08.2013 р. страхова сума за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю ( на одного потерпілого) становить сто тисяч гривень.
У відповідності до п. 22.1 ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов`язана:
- з лікуванням потерпілого;
- з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;
- із стійкою втратою працездатності потерпілим;
-моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
- із смертю потерпілого (ст.23 Закону).
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністі її вини.
У відповідності до ст.26-1 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_7 просить стягнути з ПрАТ «Страхова Група «ТАС» матеріальну шкоду (витрати на лікування) в сумі 8527 грн. 17 коп. та моральної шкоди в сумі 426 грн. 35 коп (8527 грн. 17 коп. х 5%), а всього 8953 грн. 52 коп., що є шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілої, а також моральна шкода у результаті дорожньо-транспортної пригоди та не перевищує лімітів відповідальності страховика.
Однак, обґрунтованими та документально підтвердженими витратами на лікування останньої, згідно виписки з історії хвороби та поданих суду квитанцій, є витрати в розмірі 6823 грн. 47 коп, а 5% від цієї суми ( моральна шкода, що відшкодовується страховиком ) становить - 341 грн. 17 коп.
Різницю між сумою відшкодування моральної шкоди, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним за ст.286 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України від відбування покараня його звільнити з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.
Речовий доказ: - «HYUNDAI H 200» реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити ОСОБА_5 за належністю.
Цивільний позов задоволити частково.
Стягнути з ПрАТ «Страхова Група «ТАС»» на користь ОСОБА_7 6823 грн. 47 коп. матеріальної шкоди та 341 грн. 17 коп. моральної шкоди, а всього 7164 грн. 64 коп.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 353 грн. 81 коп. процесуальних витрат.
На вирок може бути подана апеляція протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя/підпис/
Суддя Хмелницького
міськрайонного суду ОСОБА_1