Дата документу Справа № 331/4581/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/4581/14-к Слідчий суддя 1 інстанції
№ провадження 11сс/778/314/14 ОСОБА_1
Категорія ст. 193 Доповідач в 2 інстанції
КПК України ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2014 року, якою задоволено клопотання ст. слідчого 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк на 60 (шістдесят) днів по 14 серпня 2014 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, працюючого слюсарем в ПАТ Азовелектросталь, раніше засудженого в 2011 році Волноваським районним судом Донецької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що в період червня 2014 року, перебуваючи у місті Маріуполь Донецької області, здійснив участь та сприяння в діяльності терористичної організації Донецька Народна Республіка (надалі ДНР), що діє на території Донецької області.

Так, 06 червня 2014 року ОСОБА_8 прибув до будівлі 4 корпусу Приазовського державного технічного університету, що розташований у м. Маріуполь, вул. Грецька/Георгієвська буд. 44/29, на той час захопленого озброєними членами терористичної організації ДНР, який використовувався останніми як місто дислокації терористів та база для вчинення у подальшому терористичних актів на території південно-східних областей України. Того ж дня ОСОБА_8 звернувся до представників ДНР, усвідомлюючи що зазначена організація діє незаконно та має терористичний характер, з пропозицію вступити до її складу з метою участі в діях, спрямованих на дестабілізацію суспільно-політичної обстановки та підрив інститутів державності України, сподіваючись на матеріальну винагороду за участь у злочинній діяльності.

Після погодження з керівником ДНР у м. Маріуполі ОСОБА_10 , на прізвисько ОСОБА_11 , вступу ОСОБА_8 до організації, йому було повідомлено про обов`язки як члена терористичної організації, яка ставить собі на мету вчинення насильницьких дій з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я великої кількості осіб. Також вказано на конкретних осіб з числа ДНР, чиї накази він повинен виконувати, на що останній дав свою добровільну згоду. При цьому він безпосередньо буде приймати участь у озброєній обороні об`єктів, що захоплено членами ДНР, від співробітників правоохоронних органів та Збройний сил України, які будуть намагатися припинити терористичну діяльність ДНР.

У подальшому, в період з 06 по 13 червня 2014 ОСОБА_8 на виконання наказів керівника ДНР у м. Маріуполі ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з іншими учасниками терористичної організації, безпосередньо приймав участь у охороні захоплених терористами ДНР адміністративних будівель у центральному кварталі міста Маріуполя, з використанням вогнепальної зброї, з метою забезпечення безперешкодної діяльності ДНР.

13 червня 2014 року в ході проведення антитерористичної операціїї діяльність осередку ДНР в м. Маріуполі Донецької області припинено, займані членами терористичної організації будівлі звільнено. В результаті застосування членами терористичної організації ДНР вогнепальної зброї при протидії працівникам правоохоронних органів та військовослужбовцям, 4 працівники правоохоронних органів отримали вогнепальні поранення, в тому числі один тяжкі поранення.

Того ж дня відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000057.

15 червня 2014 року о 12-00 годині ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України

Того ж дня о 23-30 год. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.258-3 КК України.

17 червня 2014 року старший слідчий 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_13 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 . В якому, з дотриманням вимог ст. 184 КПК України, викладені обставини, на підставі яких слідчий дійшов до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з посиланням на докази, що підтверджують ці обставини, та обґрунтування неможливості запобігання ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При розгляді клопотання слідчий суддя дійшов до висновку, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує слідчій, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , зазначаючи, що у слідчого судді були відсутні підстави для обрання підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора щодо законності ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги підстав для скасування або зміни судового рішення, передбачених ст. 409 КПК України, не встановлено.

Відповідно до вимог ст.ст. 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя дотримався вимог ст.ст. 177, 178, 193 КПК України та перевірив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність існування обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, і, на думку колегії суддів, правильно прийшов до висновку про неможливість застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, підтверджується:

- протоколом допиту ОСОБА_8 від 15.06.2014р., згідно якого підозрюваний детально показав про обставини вчинення ним та іншими членами терористичної організації ДНР вказаного злочину;

- протоколом допиту підозрюваних ОСОБА_14 від 15.06.2014 р. про обставини скоєного злочину та причетність ОСОБА_8 до ДНР;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_15 від 16.06.2014 р. про обставини скоєного злочину та входження ОСОБА_8 на призвістко Грек до групи Спортики терористичної організації ДНР, який в своєму користуванні мав вогнепальну зброю;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_16 від 16.06.2014р., ОСОБА_17 від 16.06.2014 р. , ОСОБА_18 від 15.06.2104 р., ОСОБА_19 від 15.06.2014 р., ОСОБА_20 від 16.06.2014 р., ОСОБА_21 від 15.06.2014 р., ОСОБА_22 від 16.06.2014 р., ОСОБА_23 від 15.06.2014 р., ОСОБА_24 від 15.06.2014 р., ОСОБА_25 від 15.06.2014 р., які підтвердили участь ОСОБА_8 на призвістко Грек в групі Спортики терористичної організації ДНР і знаходження в ній зі зброєю;

- протоколами впізнання від 16.06.2014, під час яких ОСОБА_17 та ОСОБА_16 впізнали ОСОБА_8 , на призвістко Грек, як активною члена ДНР;

- протоколом огляду від 16.06.2014 р. вогнепальної зброї та набоїв, які булі вилучені у членів терористичної організації ДНР в м. Маріуполь під час проведення антитерористичної операції;
- протоколом огляду місця події від 13.06.2014 р., в ході якого у членів терористичної організації ДНР в м. Маріуполь під час проведення антитерористичної операції вилучено автоматичну вогнепальну зброю - 3 кулемети РПК і 1 автомат АК-74 з набоями, а також різноманітну символіку ДНР;
- рапортами міліціонерів батальйону ПСМ спеціального призначення МВС України Азов`я, які безпосередньо приймали участь в антитерористичній операції в м. Маріуполь, в ході якої і було затримано ОСОБА_8 та інших учасників терористичної організації ДНР за вчинення ними вказаної злочинної діяльності.

При визначенні наявності або відсутності обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення і висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу слід виходити із вимог рішення Європейського суду щодо поняття обґрунтованої підозри (справа Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства), яке викладене наступним чином: наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин.

В рішенні Європейського Суду з прав людини по справі Мюррей проти Сполученого Королівства вказано, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Колегія суддів погоджується, що на момент розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 були підстави для визнання підозри обґрунтованою.

Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 ; можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, врахувавши, що на даному етапі слідству не відомі всі обставини вчинення злочину, місцезнаходження речових доказів та осіб, причетних до його вчинення; незаконно впливати на свідків та інших фігурантів у кримінальному провадженні, шляхом застосування до них погроз, залякувань та фізичного насилля, врахувавши, що підозрюваний є членом терористичної організації, а до значної кількості членів терористичної організації ДНР обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визнано недоцільним, що надасть можливість ОСОБА_8 впливати на зазначених громадян у разі обрання іншого запобіжного заходу; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочин, у вчиненні якого підозрюється, оскільки діяльність терористичної організації ДНР продовжується, а орган досудового розслідування не має даних щодо усіх членів вказаної організації.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

На підставі зазначеного, колегія суддів погоджується з доводами, викладеними у клопотанні слідчого про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного у вигляді тримання під вартою, суд виконав вимоги ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, надавши оцінку вагомості доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкості можливого покарання, врахувавши наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, та вважає, що інший, більш м`який, запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Клопотання слідчого розглянуто судом з дотриманням норм кримінального процесуального закону.

Не визначення слідчим суддею розміру застави, узгоджується з ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно норм якої, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 422 КПК України, колегія судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2014 року, якою задоволено клопотання слідчого старшого слідчого 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк на 60 (шістдесят) днів по 14 серпня 2014 року до стосовно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу, оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Головуючий
Судді: