Справа №1-9/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2007 року м.
Чернівці

Військовий місцевий суд
Хмельницького гарнізону під головуванням судді КОСТЕНКА А.М., при секретарі
ФАМЕРІ Ю.А.

за участю прокурора - військового прокурора Чернівецького
гарнізону підполковника юстиції БОБРОВА Ю.О. та підсудного ОСОБА_1 у відкритому
судовому засіданні в розташуванні військової частини 2195 розглянув кримінальну
справу за обвинуваченням військовослужбовця військової частини 2195

ОСОБА_1, який
народи­ся ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с
Слобода-Банилів Винниць­кого району Чернівецької області, українця,
громадяни­на України, з середньою освітою,
неодруженого, раніше не судимого, призваного на військову службу в
квітні 2006 року Вижницько-Путильським районним військо­вим комісаріатом Чернівецької
області

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 1 КК України.

Судовим
слідством суд

встановив:

29 листопада
2006 року ОСОБА_1 командуванням частини була надана чергова відпустка з виїздом
до місця постійного проживання в с
Слобода-Банилів Вижницького району Чернівецької області зі строком явки в
частину 18 грудня 2006 року. Однак ОСОБА_1, бажаючи тимчасово відпочити від
виконання службових обов'язків, без поважних причин у вказаний строк на службу
в частину не прибув, а став проводити час на власний розсуд в м. Чернівці та м.
Івано-Франківськ.

17 січня 2007
року ОСОБА_1 самостійно прибув в частину.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 повністю визнав себе винним в скоєному, підтвердив
вищевикладене і пояснив, що у встановлений строк не прибув з відпустки,
оскільки злякався відповідальності за несвоєчасне прибуття та з метою відпочити
від виконання службових обов'язків по військовій службі.

Крім особистого
визнання винність підсудного повністю підтверджується дослідженими в судовому
засіданні доказами.

2

Свідок ОСОБА_2
показав, що 29 листопада 2006 року ОСОБА_1 командуванням частини була надана
чергова відпустка з виїздом до місця постійного проживання в с Слобода-Банилів
Вижницького району Чернівецької області. З відпустки ОСОБА_1 повинен був
прибути 18 грудня 2006 року, однак у встановлений строк в частину не прибув. 17
січня 2007 року ОСОБА_1 самостійно повернувся до місця служби.

Свідок ОСОБА_3
показав, що ОСОБА_1 18 грудня 2006 року повинен був прибути в частину з
чергової відпустки, однак у встановлений строк він в частину не повернувся.
Лишу 17 січня 2007 року він самостійно прибув до місця служби.

Як видно з
наказу начальника Чернівецького прикордонного загону (військова частина 2195)
(а.с. 24) 29 листопада 2006 року ОСОБА_1 була надана чергова відпустка з
виїздом до місця постійного проживання в с
Слобода-Банилів Вижницького району Чернівецької області зі строком явки в
частину 18 грудня 2006 року.

Як вбачається з
книги вечірньої перевірки комендантської роти Чернівецького прикордонного
загону (а.с. 198-203) ОСОБА_1 самовільно був відсутній в частині з 18 грудня
2006 року по 17 січня 2007 року.

За висновком
військово-лікарської комісії (а.с. 50) ОСОБА_1 визнаний здоровим і придатним до
військової служби.

Таким чином суд
вважає, що винність підсудного в скоєному повністю доведена.

Дії ОСОБА_1А,
який, являючись військовослужбовцем строкової служби, вчасно без поважних
причин не з'явився на службу з відпустки, що тривало понад три доби, але не
більше місяця суд кваліфікує по ч. 1 ст. 407 КК України.

При призначенні
покарання ОСОБА_1 суд в якості обставин, що пом'якшують покарання, визнає його
щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому суд
також приймає до уваги, що до кримінальної від­повідальності він притягується
вперше, раніше ні в чому протиправному по­мічений не був, як до призову на
військову службу по місцю проживання так і по військовій службі
характеризується лише позитивно, з малолітнього віку виховувався без батька.

З огляду на
вищевикладені пом'якшуючі покарання обставини, обставини справи, дані про особу
підсудного, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину, який слід визнати
випадковим епізодом в житті підсудного, суд визнає за можливе у відповідності
до ст. 69 КК України призначити ОСОБА_1 більш м'яке покарання, ніж передбачене
ст. 407 ч.1 КК України, у вигляді арешту.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК
України військовий місцевий суд

засудив:

3

ОСОБА_1 визнати
винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.407 ч. 1 КК України, на підставі
якої з застосуванням ст. ст. 69, 60 КК України призначити йому покарання у
вигляді арешту строком на 6 (шість) місяці з відбуванням на гауптвахті
Хмельницького зонального відділу військової служби правопорядку.

Строк відбуття
покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Зарахувати
ОСОБА_1 в строк призначеного покарання час затримання в зв'язку з даною справою
з 17 січня 2007 року по 27 січня 2007 року, а всього 11 днів.

Міру запобіжного
заходу щодо ОСОБА_1 - нагляд командування військової частини - до набранням
вироком законної сили залишити без змін.

На даний вирок
може бути подана апеляція у військовий апеляційний суд Центрального регіону
через військовий місцевий суд Хмельницького гарнізону протягом п'ятнадцяти діб
з моменту його проголошення.