Справа № 1-213/2007 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2007 року
Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого:
Дворніченка В.І.,

при секретарі:
Ворю Ж.В.,

за участі
прокурора: Ракущинця С.П.,

підсудного:
ОСОБА_1.,

потерпілого:
ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградові кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця м. Шексна, Вологодської
області(РФ), мешканця АДРЕСА_1українця,
громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше
несудимого, за ст. 122 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1. 16.06.2007 року приблизно о 17 годині,
знаходячись на терасі кафе "APT", в с. Дротинці Виноградівського району, на ґрунті неприязних відносин влаштував
сварку з ОСОБА_2, під час якої умисно наніс останньому один удар кулаком
лівої руки в область правої щелепи, від
чого потерпілий впав на тверду поверхню тераси. В результаті отриманого удару
ОСОБА_2 було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді синця
шкірних покровів бокової поверхні шиї справа; садна шкірних покровів лівого
надпліччя; травматичного зламу коронок 6-7-8 зубів на нижній щелепі справа та
закритого перелому кута нижньої щелепи справа..

Підсудний
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав
повністю, щиро розкаявся та
пояснив, що 16.06.2007 року близько 17
години він разом зі своїм хресним батьком знаходились в кафе "APT" в
с. Дротинці Виноградівського району. Одночасно з ними в кафе знаходився і
ОСОБА_2., який в подальшому підсів до них за столик. Оскільки між
ним та потерпілим вже тривалий час існують неприязні стосунки, невдовзі за столиком виникла сварка і тоді
він викликав ОСОБА_2 на терасу кафе, де
продовжив сварку, в ході якої умисно
наніс йому один удар кулаком лівої руки в область правої щелепи, від чого той впав на землю і вдарився плечем
об бетон тераси. Щиро кається, обіцяє в
подальшому не вчиняти ніяких злочинів та правопорушень. При призначенні йому
покарання просив врахувати, що
шкоду, завдану його діями ним
відшкодовано повністю і потерпілий до нього ніяких претензій ні
морального, ні матеріального характеру
на даний час не має.

2

Потерпілий
ОСОБА_2. в судовому
засіданні дав пояснення аналогічні поясненням підсудного та пояснив, що шкоду завдану злочином, підсудним йому відшкодовано повністю і ніяких
претензій ні матеріального, ні
морального характеру до нього на даний час не має.

Визначаючи
в порядку, передбаченому ст.299 КПК України, обсяг доказів,
що підлягають дослідженню, суд за
згодою учасників судового розгляду обмежується допитом підсудного, який визнав себе винним повністю, потерпілого,
який пояснив, що ніяких претензій
до підсудного на даний час не має. Дослідження решти доказів вважати
недоцільним.

При
викладених обставинах, оцінюючи всі
докази в їх сукупності, суд вважає вину
підсудного ОСОБА_1 в скоєнні злочину,
передбаченого ст.122 ч.1 КК
України доведеною, а кваліфікацію його
дій як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло
за собою наслідків, передбачених у
статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я менш
як на одну третину - вірною.

Обираючи
міру покарання підсудному, суд враховує
характер і ступінь тяжкості скоєного ним злочину, дані особистості - в лікарів нарколога та
психіатра на обліку не перебуває(а.с. 42),
по місцю проживання характеризується посередньо(а.с. 41), до кримінальної відповідальності притягається
вперше (а.с. 40).

Обставинами, що пом'якшують відповідальність підсудного
ОСОБА_1, суд визнає щире каяття, добовільне відшкодування коди, завданої злочином(а.с. 30).

Обставини, що обтяжують відповідальність
підсудного, по справі відсутні.

Тому, з врахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного
ОСОБА_1 можливе в умовах без ізоляції його від суспільства і до нього слід
обрати покарання, в межах санкції
статті, за якою кваліфіковано його дії з
наданням на підставі ст.75 КК України
іспитового строку і покладенням на нього обов'язків у відповідності до ст.76 КК України.

Цивільний
позов по справі не заявлений.

Речові
докази по справі - відсутні.

Керуючись ст. ст.323-324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним в скоєнні злочину,
передбаченого ст.122 ч.1 КК
України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На
підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування покарання, якщо
він протягом двохрічного іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає
покладені на нього судом в порядку ст.76
КК України обов'язки:

• повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місць роботи та проживання.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити попередню
- підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом
п'ятнадцяти діб, через даний районний
суд.