В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.05.2015 Справа №607/208/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0001430від 11 квітня 2013 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Армавір Краснодарського краю Російської Федерації, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 10 червня 1992 року Бережанським районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 140, ч.1 ст. 229-6КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна (за ред. КК України 1964 p.);

- 28 вересня 1994 року Бережанським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 140, ч.3 ст. 81, ч.2 ст. 140 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна (за ред. КК України 1964 p.);

- 27 квітня 1998 року Тернопільським міським судом за ч.3 ст. 229-1 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна (за ред. КК України 1964 p.);

- 19 квітня 2001 року Хмельницьким районним судом за ч.2 ст. 81, ч.1 ст. 89 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 25 січня 2004 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 17 березня 2004 року Бережанським районним судом Тернопільської області за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту. 14 червня 2014 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 07 грудня 2004 року Ясиноватським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років і 6 місяців позбавлення волі. 10 березня 2007 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 07 жовтня 2008 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років і 6 місяців позбавлення волі;

- 30 квітня 2009 року Бережанським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 16 вересня 2009 року Підгаєцьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч.4 ст. 70 КК України частково приєднано 6 місяців покарання згідно вироку Бережанського районного суду від 30 квітня 2009 року та остаточно призначено 4 роки позбавлення волі. 16 листопада 2012 року Сарненським районним судом Рівненської області звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 2 місяці 3 дні,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

В обвинуваченого ОСОБА_3 , 09 квітня 2013 року в другій половині дня, який перебував у приміщенні бару «Легенда», що по вул. Б.Хмельницького у м. Тернополі, виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 09 квітня 2013 року в другій половині дня, перебуваючи у приміщенні бару «Легенда», що по вул. Б.Хмельницького в м. Тернополі разом із своїм знайомим ОСОБА_6 розпивали спиртні напої. Скориставшись тим, що ОСОБА_6 перебував у нетверезому стані та залишив свою сумку марки «Adidas», а сам тим часом відлучився в туалетну кімнату, ОСОБА_3 переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно з корисливих мотивів викрав сумку торгової марки «Adidas», чорного кольору, вартістю 60 гривень, в якій знаходилися особисті речі ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон торгової марки «іPhone Apple», вартістю 700 гривень, з карткою пам`яті «micro-SD» об`ємом 2 Gb, вартістю 59 гривень та із зарядним пристроєм до нього, вартістю 65 гривень, шампунь торгової марки «АХЕ», вартістю 30 гривень та станок для гоління торгової марки «GilleteMack - 5», вартістю 250 гривень.В подальшому ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1164 гривні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, та показав, що в квітні 2013 року (точної дати не пригадує) перебував у приміщенні бару «Легенда», що по вул. Б.Хмельницького в м. Тернополі разом із ОСОБА_6 , де разом розпивали спиртні напої. Скориставшись тим, що ОСОБА_6 перебував у нетверезому стані та залишив свою сумку на лавці поряд із ними, він викрав її. В подальшому він з викраденим майном з місця вчинення злочину втік. У викраденій ним сумці було виявлено: мобільний телефон торгової марки «іPhone Apple» із зарядним пристроєм до нього, шампунь торгової марки «АХЕ», станок для гоління торгової марки «GilleteMack - 5». З вказаних речей він залишив собі лише мобільний телефон торгової марки «іPhone Apple» із зарядним пристроєм до нього, а решту речей він викинув. Вищевказаний мобільний телефон він хотів здати у ломбард, що знаходиться нижче ЦУМ м. Тернополя, однак цього не зробив, бо був затриманий працівниками міліції. У вчиненому він щиро кається.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер, обставини та наслідки його вчинення, його суспільну небезпечність, особу винного, зокрема його вік, стан здоров`я, склад сім`ї, те, що він раніше судимий, не працюючий, позитивно характеризується за місцем реєстрації, обставини, які пом`якшують покарання - визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди. Обставин, які обтяжують покарання та підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді арешту. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Приймаючи рішення про призначення покарання у виді арешту, суд взяв до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, розкаявся та активно сприяв у розкритті злочину, стан його здоров`я, позитивну характеристику за місцем реєстрації, на утриманні неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, усунення ним заподіяної шкоди.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді арешту строком 3 (три) місяці.
Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №6-175/13 від 24 квітня 2013 року в розмірі 342 грн. 30 коп., стягнути з ОСОБА_3 в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1