Номер провадження 1-кп/754/129/15
Справа№754/1613/15-к
Вирок
Іменем України
12.02.2015 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0014121 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_3 07 грудня 2014 року приблизно о 21 год. 30 хв., знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , таємно викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Nokia 220 S», вартістю 599 грн., з двома сім-картками оператора мобільного зв`язку «МТС» без залишку грошових коштів на рахунках, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять. З викраденим майном ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 599 грн.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у крадіжці чужого майна.

Обвинувачений ОСОБА_3 в суді визнав свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні, щиро розкаявся та показав суду, що 07 грудня 2014 року відпочивав з друзями в квартирі знайомого ОСОБА_5 . Вони вживали алкогольні напої, спілкувались. Приблизно о 21 год. 30 хв. в кімнаті, в якій вони відпочивали, забрав з тумбочки мобільний телефон «Нокіа», та пішов з квартири разом з одним з товаришів. Мобільний телефон йому не належав, хто був власником телефону йому на той момент не було відомо. Товариш пішов додому, а він пішов до ломбарду «Найкращий» біля універмагу «Фестивальний», де на свій паспорт здав викрадений мобільний телефон, отримавши кошти в сумі 250 грн. Сім-картки, що знаходились в телефоні, викинув. Гроші він витратив на власні потреби. Приблизно через тиждень йому зателефонували з міліції, тоді йому стало відомо, що телефон, який він викрав, належав ОСОБА_5 . В подальшому ним було відшкодовано потерпілому завдані злочином збитки в повному обсязі.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 66 КК України, визнає щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, обставини його скоєння, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, позитивно характеризується за місцем реєстрації та проживання, наявність обставини, що пом`якшує його покарання та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, та призначає йому покарання у виді позбавлення волі, однак враховуючи особу винного, щире каяття у скоєному, обставини скоєного кримінального правопорушення, те, що тяжких наслідків від скоєного не настало, потерпілому відшкодовано завдані злочином збитки, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою органами кримінально-виконавчої інспекції за місцем його проживання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2-3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати відсутні.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази в кримінальному провадженні: коробка, фіскальний чек на мобільний телефон «Nokia 220 S», дублікат специфікації до договору № від 07.12.2014 року підлягають зберіганню в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речові докази в кримінальному провадженні: коробку, фіскальний чек на мобільний телефон «Nokia 220 S», дублікат специфікації до договору № від 07.12.2014 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя -