Справа № 333/2163/15-к
Номер провадження 1-кп/333/262/15
В И Р О К
Іменем України
м. Запоріжжя 23 квітня 2015 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0001262, внесене в ЕРДР 20 березня 2015 р., про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, дітей не маючого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; судимого 20 жовтня 2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.1, 15 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.2, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі; звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що 20 березня 2015 р. приблизно о 16 год. обвинувачений ОСОБА_6 , будучи судимим за викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку № 6 по вул. Північнокільцевій в Комунарському районі м. Запоріжжя, умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, вирвав з рук потерпілої ОСОБА_4 належний їй планшет «Samsung Galaxy SM-T211» вартістю 4 524 грн., з яким намагався зникнути. Однак обвинувачений свій злочинний намір до завершення не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками міліції.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна - грабіж, вчинений повторно.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчинені вказаного злочину визнав повністю, суду пояснив, що ввечері 20 березня 2015 р. неподалік ТЦ «Варус» в м. Запоріжжі він побачив дівчину, яка тримала в руках планшет. З метою викрадення планшету він підійшов до дівчини, вирвав планшет та побіг. Потерпіла побігла за ним, щось кричала. Невдовзі його затримали працівники міліції та вилучили планшет.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 20 березня 2015 р. приблизно о 16 год. вона стояла біля ТЦ «Варус», в руках тримала планшет «Samsung Galaxy». До неї підійшов обвинувачений, вирвав з рук планшет та побіг. Вона почала його переслідувати, але з`явились працівники міліції, котрі затримали обвинуваченого. В процесі досудового розслідування планшет їй повернули, вона його оцінила у 4 524 грн.

Винуватість обвинуваченого у вчинені вказаного злочину доведена також протоколом огляду, в процесі якого у обвинуваченого вилучено планшет «Samsung Galaxy SM-T211»; протоколом пред`явлення особи для впізнання, в процесі якого потерпіла ОСОБА_4 впізнала обвинуваченого як особу, котра вчинила відносно неї кримінальне правопорушення.

Сукупність наведених доказів не залишає у суду сумнівів щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання, не знаходячи обставин, що обтяжують покарання.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 раніше судимий, вчинив тяжкий злочин в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується незадовільно.
Врахувати як обставину, що обтяжує покарання, рецидив злочину, суд не може, оскільки повторність вчинення злочину враховано як кваліфікуючий признак ст. 186 ч.2 КК України.
Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що у відповідності зі ст. 65 КК України є підставою для призначення йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, передбаченого санкцією ст. 186 ч.2 КК України, із врахуванням положення, передбаченого ст. 68 ч.3 КК України.
Враховуючи, що вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2014 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 185 ч.1, 15 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.2, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, відповідно до ст. 78 ч.3, 71,72 КК України остаточне покарання йому необхідно призначити за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 ч.9 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд
З а с у д и в :
Обвинуваченого ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 78 ч.3, 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2014 року, остаточно призначивши ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Строк відбування засудженим ОСОБА_6 покарання обчислювати з 20 березня 2015 р.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі УДПтСУ в Запорізькій області.

Речові докази по справі: планшет «Samsung Galaxy SM-T211» залишити за належністю потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1