Справа № 206/3849/15-к
1-кс/206/380/15
У Х В А Л А
17 липня 2015 року Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та матеріали кримінального провадження №0001133 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровську, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого на посаді стрільця стрілецької команди № НОМЕР_1 станції «Нижньодніпровськ-Вузол», одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина 2011р.н, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, суд
В С Т А Н О В И В:

17 липня 2015р. старший слідчий СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Вимоги у клопотанні старшим слідчим обґрунтовані тим, що ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел спрямований на незаконне придбання бойових припасів та вибухових речовин, з метою їх подальшого незаконного носіння та зберігання, не маючи передбаченого законом дозволу, незаконно придбав не менше одного спорядженого корпусу осколкової, наступальної гранати РГН, промислового виготовлення та запал типу УЗД, промислового виготовлення. Після чого, незаконно, зберігаючи їх при собі, переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став незаконно їх зберігати.

15.07.2015р. в період часу з 10год. до 12год.45хв, за місцем мешкання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення обшуку, в дальньому лівому куті господарської будівлі в чорній калоші виявлено та вилучено споряджений корпус осколкової, наступальної гранати РГН, які відповідно до висновку експерта №70/26-312 від 16.07.2015р, являються: споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГН, промислового виготовлення, які відносяться до категорії вибухових речовин; запал типу УЗД, промислового виготовлення, який відноситься до категорії боєприпасів.

Слідчий вказав, що ОСОБА_6 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, тобто незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Вина ОСОБА_6 підтверджується: протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; висновком експерту №70/26-312 від 16.07.2015р; речовими доказами.

ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який відповідно до ч.1 ст.263 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, знаходячись на волі може перешкоджати встановленню істини по справі, а саме встановлення джерела походження бойових припасів та інших осіб, які можуть бути причетними до скоєння злочинів пов`язаних з незаконним зберіганням та збутом бойових припасів, вогнепальної зброї. Крім того, знаючи про покарання за вчинений ним злочин та маючи суспільні зв`язки з громадянами інших держав, у тому числі Російської Федерації, може сховатися від органу слідства, прокуратури та суду, а також перешкоджати виконанню процесуальних рішень іншим чином.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність: запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній, знаючи про покарання за вчинений ним злочин, може сховатися від органу слідства, прокуратури та суду; запобігти спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; запобігти спробам незаконно впливати на свідків; запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 знаходячись на свободі може скоїти інший злочин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на те, що підозрюваний може скоювати нові злочини та переховуватися від органів міліції, а тому просив задовольнити клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні ОСОБА_6 заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що він не скоював злочину, що йому довіряють відповідальну роботу, а в момент обшуку його відволікли і звернули увагу на поросят, яких він вирощує. Він завжди характеризувався позитивно, має дитину, стареньку матір, дружину та дорослого брата інваліда і по суті він утримує сім`ю. Вони без нього пропадуть. Це помилка, він не винний і ніколи навіть не бачив гранату.

Вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання в їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити в задоволені клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за таких підстав.

За змістом ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення не застосовується. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Суд вважає, що в судовому засіданні не доведена необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Із матеріалів, долучених до клопотання вбачається, що граната знайдена в загальнодоступному місці, а під час обшуку, як стверджує підозрюваний його відволікли.
Саме суд при обранні запобіжного заходу зобов`язаний оцінити всі обставини.
Також слідчий не виклав належним чином у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 обставини скоєного кримінального правопорушення та недостатньо надав доказів про те, що саме ОСОБА_6 підозрюється у скоєні вказаного злочину.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Із-за виниклих сумнівів щодо ознак кримінального правопорушення та вагомості наявних доказів, суд вважає можливим не застосовувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід.
Суд не вбачає правових підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд враховує, що підозрюваний не судимий, позитивно характеризується, має постійну відповідальну роботу, міцні соціальні зв`язки та має утриманців.
Слідчий та прокурор не довели в судовому засіданні, що стосовно підозрюваного за таких обставин можливо застосувати запобіжний захід тримання під вартою.
Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити слідчому в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196-197, 369-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У клопотанні старшому слідчому Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області

С Л І Д Ч И Й С У Д Д Я ОСОБА_1