АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/789/139/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ;

захисника-адвоката ОСОБА_6 ;

при секретарі ОСОБА_7 ,

із застосуванням технічного комплексу «Оберіг»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 03 лютого 2015 року, яким визнано винним та призначено покарання:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Тернополя, українцю, громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, непрацюючому, працюючому АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 10.11.1998 року Тернопільським міським судом за ч.3 ст.81 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна;

- 08.10.2003 року Тернопільським міським судом Тернопільської області за ч.3 ст.185, 76 КК України до позбавлення на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 15.02.2006 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення на строк 3 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано 6 місяців за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.10.2003 року та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

за ч.2 ст. 185 КК України - 4 місяці арешту.

Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз на загальну суму 737 грн. 88 коп..

Як зазначено у вироці, 01 листопада 2014 року близько 17.00 год. обвинувачений ОСОБА_8 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, а також, що він не буде помічений сторонніми особами, таємно викрав мобільний телефон торгової марки «Samsung Galaxy core Duos» модель «GT18262» темно-синього кольору вартістю 1543,30 гри., із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 10,00 грн., на рахунку якого було 10,00 грн., що належить ОСОБА_9 ..

Крім того, 08 листопада 2014 року близько 13.00 год. обвинувачений ОСОБА_8 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, а також, що він не буде помічений сторонніми особами, таємно викрав мобільний телефон торгової марки «ВІаскВеггу» модель «Z10» чорного кольору вартістю 3395, 92 грн., із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 10,00 грн., на рахунку якого було 10,00 грн., що належить ОСОБА_9 ..

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 просить визнати, що покарання, призначене ОСОБА_8 вироком суду у вигляді арешту строком на 4 місяці за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і змінити шляхом пом`якшення призначеного покарання до двох років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від покарання з іспитовим строком 2 роки.

Зазначає, що злочин, вчинений ОСОБА_8 , відноситься до категорії середньої тяжкості. На його думку, особа ОСОБА_8 та вчинене ним кримінальне правопорушення, враховуючи його попередні судимості, не ставновлять суспільної небезпеки.

При цьому вказує, що ОСОБА_8 зізнався у вчиненому злочині, виявив щире каяття та активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував спричинені потерпілому збитки.

Крім того зазначає, що ОСОБА_8 з потерпілим ОСОБА_9 в процесі слідства досягнуто примирення, про що складено угоду, яка представлялась на розгляд суду. Покарання, узгоджене угодою, становило, при визнані ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, 2 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим терміном строком на 2 роки.

Однак зазначає, що суд, вірно врахувавши всі пом`якшуючі обставини та відсутність обставин, що обтяжують вину ОСОБА_8 , визначив йому інше покарання, ніж те, яке б сприяло виправленню засудженого та попередженню вчинення ним нових злочинів, чим порушив вимоги ст. 370 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, в дебатах: захисника, який підтримав апеляцію, міркування прокурора, який вважає, що вирок слід залишити без змін, дослідивши матеріали та доводи апеляції, колегія вважає, що вирок слід залишити без змін з наступних мотивів.

Висновок суду про винність ОСОБА_8 , у скоєнні інкримінованих йому злочинів, разом із кваліфікацією ніким не оспорюється та є вірним.

На думку колегії, при призначені покарання ОСОБА_8 суд вірно, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його покарання, а саме: за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував заподіяну шкоду та призначив йому ближче до мінімального покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст.185 КК України.

При цьому, колегія суддів погоджується з твердженням захисника про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для іі виправлення та попередження нових злочинів, а більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Однак, в той же час, захисник просить призначити ОСОБА_8 тяжче покарання, ніж те, яке призначено судом першої інстанції за ч.2 ст.185 КК України, що суперечить вимогам ст.65 КК України.

Крім того, захисник вказує в апеляційній скарзі, що злочини, за які ОСОБА_8 засуджений в даний час є випадковими. Колегія суддів вважає вказані твердження захисника безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 вчинив нові умисні корисливі злочини.

При цьому, сам же захисник в апеляційній скарзі ствердив, що судом вірно враховано всі пом`якшуючі обставини та відсутні обставини, що обтяжують вину ОСОБА_8 ..

Тому, колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку суду та пом`якшення покарання ОСОБА_8 , оскільки при розгляді кримінального провадження не встановлено обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Обставини, на які посилається захисник у апеляційній скарзі, враховані судом першої інстанції при обранні міри покарання. Інших обставин ніким не наведено.

В зв`язку з цим, апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А.
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду від 03 лютого 2015 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2