Провадження № 11-кп/792/42/15 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 672/1314/13-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 307 КК України
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, на вирок Городоцького районного суду від 20 листопада 2013 року, -
В с т а н о в и л а:
Вироком Городоцького районного суду від 20 листопада 2013 року,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, приватного підприємця, раніше судимого:
- 01.11.2012 року Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., штраф сплачено 13.11.2012 року,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України та призначено покарання:
· за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
· за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки без конфіскації майна.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначено покарання у виді 2-х років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_10 постановлено рахувати з моменту затримання, після набрання вироком суду законної сили.
Постановлено стягнути з ОСОБА_10 в дохід держави судові витрати по справі за проведення судових експертиз в сумі 1056 грн. 24 коп.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
За вироком суду, ОСОБА_10 протягом 2011 2013 років, в порушення вимог ст.ст. 25, 27 Закону України „Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 на земельній ділянці умисно, незаконно вирощував по декілька рослин коноплі, які після дозрівання висушував, подрібнював, перетирав на ситі та зберігав в приміщеннях для власного вживання та з метою збуту даної речовини, як наркотичного засобу.
23.06.2013 року близько 16 год. 40 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи біля свого господарства, що розташоване за вищевказаною адресою, при проведенні працівником Городоцького РВ УМВС України в Хмельницькій області оперативної закупівлі наркотичного засобу, з метою підтримання дружніх відносин на безоплатній основі умисно, незаконно збув ОСОБА_11 канабіс у вигляді сухої подрібненої речовини. В подальшому, з врахуванням того, що ОСОБА_11 того ж дня частину даної речовини вжив шляхом куріння, після вилучення її працівниками міліції, було встановлено, що в перерахунку на суху речовину її вага становит 1,23 гр. та згідно висновку експертизи наркотичних засобів №433 від 24 червня 2013 року дана речовина містить тетрагідроканабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом.
Крім того, 25.06.2013 року в ході проведення працівниками Городоцького РВ УМВС України в Хмельницькій області обшуку в господарстві за місцем проживання ОСОБА_10 по АДРЕСА_1 в приміщенні сараю та господарського хліва в паперовій та металевій коробках, в ситі, в паперовому згортку та насипом виявлено і вилучено сухі рослини коноплі загальною вагою в перерахунку на суху речовину 427, 29 г, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів №438 від 26 червня 2013 року містить тетрагідроканабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Також при проведенні обшуку виявлено та вилучено саморобний пристрій для куріння коноплі з нашаруванням речовини, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів № 486 від 11 липня 2013 року є особливо небезпечним наркотичним засобом екстрактом канабісу загальною вагою в перерахунку на суху речовину 0, 431 г. Дану наркотичну речовину ОСОБА_10 придбав, виготовив та зберігав без мети збуту.
Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та прокурор, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, подали апеляційні скарги.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , не оспорюючи його вини та кваліфікації дій за ч.2 ст. 307 КК України, просить вирок суду в частині визнання його підзахисного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, скасувати, кримінальне провадження у цій частині закрити на підставі ч.4 ст. 309 КК України. Щодо призначеного покарання за ч.2 ст. 307 КК України оскаржуваний вирок змінити. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.
Зазначає, що ОСОБА_12 , будучи наркозалежною особою, добровільно звертався до Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1, де з 18 по 31 липня 2013 року знаходився на стаціонарному лікуванні від опійної та канабіноїдної наркоманії, про що зокрема зазначено в акті судово- психіатричної експертизи від 05.08.2013 року №179. Цих обставин достатньо для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду за ч.2 ст. 307 КК України відносно ОСОБА_10 скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України по всьому об`єму пред`явленого обвинувачення.
Призначити покарання ОСОБА_10 за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна.
Стверджує, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням кримінального закону, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.
Посилається на те, що судом неналежним чином оцінено докази, досліджені в судовому засіданні, в тому числі показання обвинуваченого, свідків, письмові матеріали кримінального провадження.
Звертає увагу, що при обранні покарання ОСОБА_10 суд, в порушення вимог ч. 1 ст. 70 КК України, неправильно призначив покарання за сукупністю злочинів.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , просить вирок суду в частині, що стосується кваліфікації діяння ОСОБА_10 та посилення йому покарання, залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги в цій частині є формальними, не обґрунтованими та не вмотивованими.
За результатами розгляду вказаних апеляційних скарг, колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 24 лютого 2014 року вирок в частині засудження ОСОБА_10 за ч.1 ст.309 КК України скасовано, з постановленням нового вироку, яким перекваліфіковано дії ОСОБА_10 на ч.2 ст.309 КК України з призначенням покарання за вказаною статтею у виді обмеження волі строком на 2 роки. За ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки без конфіскації майна.
На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців без конфіскації майна.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 жовтня 2014 року вирок апеляційного суду від 24 лютого 2014 року щодо ОСОБА_10 скасовано з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Захисником обвинуваченого ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_9 23 грудня 2014 року, до початку апеляційного розгляду кримінального провадження, були внесені зміни до первинної апеляційної скарги, із змісту яких вбачається прохання останнього оскаржуваний вирок змінити, за ч.1 ст.309 КК України ОСОБА_10 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, а кримінальне провадження у цій частині закрити. За ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_10 призначити покарання із застосуванням положень ст.69 КК України на 1 рік позбавлення волі без конфіскації майна.
Свої змінені вимоги апелянт аргументує тим, що 18 липня 2014 року ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області до ОСОБА_10 застосовано ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році», на підставі якої останньому наполовину скорочено невідбуту ним частину покарання за оскаржуваним вироком.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, щодо змісту оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційних скарг сторін кримінального провадження, пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника, прокурора, на підтримку власної апеляційної скарги з підстав наведених у ній, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг сторін провадження, надавши обвинуваченому можливість виступу в судових дебатах та останньому слові, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України, в ньому мають бути наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочинів за яких його засуджено за обставин встановлених судом та детально викладених у вироку, ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах, відповідають фактичним обставинам справи, яким дана належна правова оцінка.
До такого висновку місцевий суд обґрунтовано дійшов, ретельно перевіривши фактичні обставини здійснених ОСОБА_10 протиправних дій, пов`язаних із незаконним придбанням, виготовленням і зберіганням з метою збуту та збутом особливо небезпечного наркотичного засобу, а також незаконним придбанням, виготовленням і зберіганням наркотичного засобу без мети збуту, що власне і не оспорюється сторонами провадження у поданих апеляційних скаргах.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_10 призначене у відповідності до вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (із наступними змінами та доповненнями), з урахуванням особи винного та обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Щодо доводів апеляційної скарги захисника про суворість призначеного покарання та необхідність його пом`якшення, то вони, на думку колегії суддів, не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки при призначенні покарання ОСОБА_10 місцевим судом враховано тяжкість вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), всі обставини справи, у тому числі й ті, на які є посилання в апеляційній скарзі сторони захисту і призначено достатнє та необхідне покарання для його виправлення та попередження нових злочинів.
Зокрема, судом при призначенні покарання враховані обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , а саме його щире каяття у скоєному та активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень. Достатньо враховано місцевим судом і особу обвинуваченого, а саме те, що він за місцем проживання характеризується позитивно, являється наркозалежною особою, у 2013 році проходив стаціонарне лікування у ХОПЛ №1 від опійної та канабісної наркоманії, вживає наркотичні засоби з 2011 року.
Дані обставини дали суду підстави призначити обвинуваченому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням положень ст.69 КК України, без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.
В той же час, враховуючи ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчинених ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, одне з яких являється значним, що сприяє поширенню наркоманії в суспільстві, і призводить до заподіяння значної шкоди не лише здоров`ю населення, а й безпеці держави в цілому, підстав для подальшого пом`якшення призначеного покарання обвинуваченому, із застосуванням положень ст. 75 КК України, колегія суддів не вбачає.
З урахуванням викладених пом`якшуючих обставин, характеризуючих даних на особу обвинуваченого та відсутності в його діях ознаки вчинення злочинів у складі організованої групи, колегія суддів не знаходить підстав і для посилення покарання обвинуваченому, про що порушується питання в апеляційній скарзі процесуального прокурора у кримінальному провадженні.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований вирок, при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_10 , в апеляційному порядку не виявлено.
На переконання колегії суддів, посилання місцевого суду при призначенні остаточного покарання ОСОБА_10 крім ч.1 ст.70 КК України ще й на ч.2 ст.70 КК України є явно технічною помилкою, так як формально щодо обвинуваченого застосовано при призначенні покарання принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, тобто ч.1 ст.70 КК України.
Така помилка є суто технічною і не може бути підставою для зміни чи скасування судового рішення.
Разом з тим, під час апеляційного розгляду від обвинуваченого ОСОБА_10 надійшло клопотання про застосування до нього положень ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році», скоротивши йому наполовину невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі.
Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів вважає його таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, скорочується наполовину невідбута частина покарання засудженим, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону, та відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
До осіб, перелічених у статті 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року зі змінами, внесеними Законом України №1246-VII від 6 травня 2014 року, і до яких амністія не застосовується, ОСОБА_10 не відноситься. Підстав, передбачених статтями 1-5 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, колегією суддів не встановлено.
Тому, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосувати до нього положення ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та скоротити наполовину невідбуту частину покарання, призначеного йому вироком Городоцького районного суду від 20 листопада 2013 року.
При обчисленні строку відбуття покарання ОСОБА_10 колегія суддів бере до уваги те, що він утримувався під вартою з 20 березня 2014 року, тобто станом на 19 квітня 2014 року, а саме на день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року, останній відбув 1 місяць.
Оскільки невідбута частина покарання у виді позбавлення волі станом на 19 квітня 2014 року становила 1 рік 11 місяців, колегія суддів, на підставі ст. 6 цього Закону, скорочує її наполовину, що становить 11 місяців 15 днів, із зарахуванням в цей строк 8 місяців 4 днів перебування ОСОБА_10 в місцях позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404,405,407,419 КПК України, Законом України «Про застосування амністії в 2014 р.», колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а :
Вирок Городоцького районного суду від 20 листопада 2013 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_10 , прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, без задоволення.

Клопотання ОСОБА_10 про застосування до нього амністії задовольнити.

На підставі ст.6 Закону України «Про амністію в 2014 році» в редакції від 06.05.2014 року, скоротити ОСОБА_10 наполовину невідбуту ним частину основного покарання, призначеного вироком Городоцького районного суду від 20 листопада 2013 року, яка станом на 19 квітня 2014 року становила 1 рік 11 місяців та визначити йому до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 11 місяців 15 днів, із зарахуванням у цей строк 8 місяців 4 днів перебування його в місцях позбавлення волі.

ОСОБА_10 взяти під варту в залі суду, строк відбуття ним покарання у виді 3 місяців 11 днів позбавлення волі обчислювати з 13 лютого 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2