йСправа № 304/2078/14-к Провадження № 1-кп/304/30/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2015 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000586 від 03 жовтня 2014 року по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, учня Перечинського професійного ліцею, українця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

з боку захисту захисника адвоката ОСОБА_7 ,

законних представників обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

01 жовтня 2014 року біля 14 год.10 хв. ОСОБА_3 , умисно, таємно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, викрав з кімнати № НОМЕР_1 , яка розміщена у гуртожитку Перечинського професійного ліцею за адресою: с.Сімер, вул.Будівельників, №8 Перечинського району Закарпатської області, мобільний телефон марки «Samsung» модель «GT-S5302 Duos», картку пам`яті об`ємом 8 Гб, картку пам`яті об`ємом 2 Гб, які належать ОСОБА_5 та загальна вартість яких згідно висновку експерта №246 від 16 жовтня 2014 року становить 599 грн. 95 коп., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 , є ч.1 ст.185 КК України, тобто умисне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, зазначених у обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що з 01 вересня 2014 року навчається в Перечинському професійному ліцеї та проживає у гуртожитку, що знаходиться на його території, а саме у кімнаті №410 на четвертому поверсі. 01 жовтня 2014 року біля 14 год.10 хв. він вийшов зі своєї кімнати та вирішив піти в одну з сусідніх кімнат, щоб позичити сірники, так як хотів курити. Увійшовши до кімнати №413, двері на якій були прикриті, однак не зачинені на ключ, він побачив, що всередині нікого немає, а на ліжку знаходиться мобільний телефон марки «Samsung» модель «GT-S5302 Duos», чорного кольору. Від`єднавши вказаний телефон від зарядного пристрою, він сховав його до кишені, після чого вийшов з кімнати, зачинив за собою двері та пішов до учбового класу на самопідготовку. Після закінчення самопідготовки він пішов у м.Перечин, щоб продати викрадений телефон. По дорозі він зустрів свого знайомого ОСОБА_10 та сказав, що у нього є мобільний телефон, який він має намір продати. Тоді ОСОБА_11 взяв у нього телефон, з якого він заздалегідь вийняв СІМ-картку, та підійшов до громадян ромської народності, які перед цим запитували у нього, де можна придбати мобільний телефон, та продав їм такий за 150,00 грн. Отримані кошти вони витратили на продукти харчування та цигарки. Після цього він розповів ОСОБА_12 , що мобільний телефон він був викрав у гуртожитку Перечинського професійного ліцею. Крім цього, ОСОБА_3 висловив щирий жаль з приводу своїх незаконних дій, засудив свою незаконну поведінку та зобов`язався у майбутньому не порушувати закон.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, така стверджується також:

- показами потерпілого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні показав, що з 01 вересня 2014 року навчається у Перечинському професійному ліцеї за адресою: с.Сімер, вул.Будівельників, №8 Перечинського району Закарпатської області. Оскільки щодня доїжджати додому у смт.В.Березний Великоберезнянського району Закарпатської області у нього немає змоги, тому він разом з трьома однолітками проживає у кімнаті №413 у гуртожитку, який знаходиться на території вказаного навчального закладу. 01 жовтня 2014 року біля 16 год.00 хв. він залишив на ліжку у кімнаті свій мобільний телефон марки «Samsung» модель «GT-S5302 Duos», оскільки такий заряджався, а сам пішов до учбового класу, при цьому двері на ключ не зачиняв. Повернувшись біля 17 год.00 хв. із самопідготовки, він виявив, що зарядний пристрій знаходиться на місці, а його мобільний телефон, всередині якого знаходилися СІМ-картка стільникового мобільного зв`язку МТС та дві картки пам`яті одна на 8 Гб, а інша на 2 Гб, зник. Тоді він одразу ж звернувся у міліцію. 03 жовтня 2014 року йому стало відомо, що мобільний телефон у нього викрав ОСОБА_3 , після чого ОСОБА_13 продав такий невідомим йому громадянам ромської народності. Вказаний мобільний телефон він придбав у березні 2014 року у свого знайомого за 300 грн. Крім цього, ОСОБА_5 зазначив, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, спричинену йому матеріальну шкоду відшкодовано у повному обсязі;

- показами свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні показав, що навчається у Перечинському професійному ліцеї. 03 жовтня 2014 року біля 15 год.00 хв., коли він знаходився у центрі м. Перечин, до нього підійшли двоє незнайомих йому громадян ромської народності та запитали, чи немає у нього на продаж яких-небудь мобільних телефонів. Він відповів, що у нього навіть власного мобільного телефону немає, після чого попрямував далі. По дорозі він зустрів свого знайомого ОСОБА_3 , який під час розмови повідомив, що має мобільний телефон, який хоче продати, тому попросив знайти покупця. Коли він сказав, що нещодавно до нього підходили незнайомі особи та цікавилися телефонами, то ОСОБА_3 витягнув з кишені та передав йому мобільний телефон марки «Samsung», модель «GT-S5302 Duos», який попросив продати цим громадянам за 300 грн. Він взяв цей телефон, підійшов до громадян ромської народності, з якими раніше розмовляв, та запропонував їм придбати такий за 300 грн., на що останні відповіли, що у них є лише 150 грн. Він погодився на таку пропозицію, взяв 150 грн. та, підійшовши до ОСОБА_3 , віддав їх йому. На його запитання про те, звідки взявся мобільний телефон, ОСОБА_3 відповів, що викрав такий з гуртожитку.

Також винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується сукупністю доказів, зібраних у кримінальному провадженні при провадженні досудового слідства, які досліджені та перевірені судом, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 02 жовтня 2014 року, з якого вбачається, що 02 жовтня 2014 року прийнято усну заяву від ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду місця події від 15 жовтня 2014 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється кімната № НОМЕР_1 на четвертому поверсі Перечинського професійного ліцею, розміщеного за адресою: с.Сімер, вул.Будівельників, №413 Перечинського району. На момент огляду двері до кімнати № НОМЕР_1 у відчиному стані, однак пошкоджень як на самих дверях, так і на врізному замку дверей не виявлено. Обстановка в кімнаті не порушена;

- протоколом огляду місця події від 15 жовтня 2014 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється картка стільникового мобільного зв`язку «МТС», на звороті якої наявні цифри НОМЕР_2 , червоного кольору з незначними потертостями на лицьовій та тильній сторонах. Вказану СІМ-картку видав гр. ОСОБА_3 та додав, що вона знаходилася всередині викраденого ним мобільного телефону марки «Самсунг»;

- висновком експерта №264/10/14 від 16 жовтня 2014 року та додатками до нього, з якого вбачається, що ринкова вартість майна, а саме мобільного телефону марки «Samsung», модель «GT-S5302 Duos», б/в, карти пам`яті об`ємом 8 Гб, б/в та карти пам`яті об`ємом 2 Гб, б/в, склала 599,95 грн. з ПДВ.

З врахуванням обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості.

Як особа винного ОСОБА_3 по місцю проживання та навчання характеризується добре.

Згідно ч.1 ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім.

Відповідно до ч.1 ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд не знаходить.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Отже, з урахуванням того, що обвинувачений є неповнолітнім, вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, висловив щирий жаль з приводу своїх незаконних дій, засудив свою незаконну поведінку, є студентом Перечинського професійного ліцею, потерпілий не має до нього жодних претензій, а також беручи до уваги думку захисника обвинуваченого, який просив застосувати до такого примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження, та думку прокурора, яка не заперечила проти застосування до обвинуваченого такого заходу виховного характеру, суд приходить до висновку, що на момент постановлення вироку виправлення неповнолітнього ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без застосування покарання, а тому до останнього слід застосувати примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався.

Питання речових доказів вирішуватиметься в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.105 КК України, ст.ст.368,373,374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України і на підставі ст.105 КК України звільнити його від покарання та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження.

Речовий доказ, а саме СІМ-картку оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_3 , яка знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 такому повернути.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Перечинському районному суді Закарпатської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1