Справа № 487/2201/15-к
Провадження № 1-кп/487/280/15
ВИРОК
Іменем України
25.06.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0001018 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 відповідно до цивільно-правового договору від 10.02.2015 року, укладеного між ОСОБА_4 і ФОП ОСОБА_6 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 , був прийнятий на посаду реалізатора.

10.02.2015 року для виконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_4 для виконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено договір про повну матеріальну відповідальність. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_4 прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення ввірених йому грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей, які він повинен здавати до каси офісу підприємства в кінці кожного робочого дня.

Будучи матеріально-відповідальною особою у ФОП ОСОБА_6 , маючи у своєму розпорядженні майно підприємця, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 , працюючи на посаді реалізатора ФОП ОСОБА_5 , зранку 10.02.2015 року точний час в ході досудового розслідування не встановлено, в офісі, розташованому за адресою АДРЕСА_4 , отримав скретч-карти, карти поповнення інтернет-зв`язку, сім-карти, стартові пакети на загальну суму 4901 грн., а також три мобільні телефони для поповнення рахунку.

Реалізацію товару та надання послуг із вказаними матеріальними цінностями ОСОБА_4 упродовж вказаного дня здійснював у кіоску ФОП ОСОБА_6 в м. Миколаєві на вул. Бутоми, біля зупинки Океан.

Отримавши грошові кошти в якості оплати за товар та надані послуги у ОСОБА_4 виник корисливий умисел на заволодіння чужим майном, а саме привласнення ввірених йому грошових коштів.

У подальшому, по закінченню робочого дня ОСОБА_4 прибув до зазначеного офісу ФОП ОСОБА_6 для повернення непроданого товару та отриманих від продажу коштів, де повідомив роботодавця про те, що за день він реалізував товар на загальну суму 4424 грн., надавши виручку в сумі 477 грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_4 10.02.2015 року привласнив ввірені йому грошові кошти на загальну суму 4424 грн., чим завдав ФОП ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, тобто у привласненні майна яке було ввірене особі.

20.03.2015 року в данному кримінальному провадженню між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Відповідно до даної угоди потерпілий ОСОБА_5 і обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для данного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 .

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді про примирення зазначена дата її укладення та вона підписана сторонами.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне провпорушення, передбачене ч.1 ст. 191 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затверджені угоди про примирення.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 4424 грн. відшкодував.

В судовому засіданні прокурор вважає можливим затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_4 , оскільки вона відповідає вимогам закону.

Суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, прогроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 вчинив привласнення ввіреного йому майна, а тому його дії кваліфікує по ч.1 ст. 191 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 20.03.2015 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України.

ОСОБА_4 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 20.05.2015 року покарання у виді штрафу у розмірі 510 гривень (30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1