В И Р О К
іменем України
21 січня 2015 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 22.06.2007 року вироком Сихівського районного суду м. Львова за ст.ст.155 ч.1, 187 ч.2,69,70 КК України на 3 роки позбавлення волі, 05.01.2009 року звільненого умовно-достроково на підставі ухвали Коломийського районного суду Івано-Франківської області від 29.12.08р. на невідбутий строк 10 місяців 16 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_5 в період з 02 січня до 10 січня 2014 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів з метою власного збагачення, повторно, перебуваючи з дозволу свого товариша ОСОБА_6 в його квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , викрав із шкатулки, яка знаходилася в шафі спальної кімнати вказаної квартири ювелірні прикраси: золоту обручку вагою 1,61 грам, золоту обручку вагою 1,63 грам, золотий браслет вагою 11,15 грам, золотий кулон вагою 2,95 грам, золотий кулон вагою 0,87 грам, золотий кулон вагою 0,93 грам, золотий кулон вагою 1 грам, золотий ланцюжок вагою 2,32 грам, золотий ланцюжок вагою 1,2 грам, золоту каблучку вагою 1,39 грам, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 15000 грн. В подальшому здав ювелірні вироби в ломбард, а отримані грошові кошти використав на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, свою вину визнав повністю та пояснив, що товаришував з ОСОБА_6 близько двох років. 31.12.2013 року останній передав йому ключі від своєї квартири за адресою: АДРЕСА_3 щоб відсвяткувати Новий рік з друзями. Після цього обвинувачений залишився один і в період часу з 02.01.14р. до 10.01.14р., будучи в стані алкогольного сп`яніння, викрав із шкатулки золоті вироби, які пізніше здав в ломбард та витратив кошти на продукти харчування та алкоголь. Перелік викрадених ним ювелірних виробів, зазначений в обвинувальному акті відповідає дійсності. Цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнає в повному обсязі, не оспорює мотиви заяви, погоджується з розміром відшкодування, має намір повернути кошти. У скоєному щиро розкаюється.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування, судового розгляду та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, представник потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_6 ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що обставини крадіжки вірно встановлено на досудовому розслідуванні, обвинувачений свою вину не заперечує. Оскільки шкода не відшкодована просить стягнути з ОСОБА_5 вартість викраденого майна виходячи з оцінки золотих виробів на даний час, що становить 21217,50 грн., та завдану моральну шкоду в подвійній сумі 42435 грн.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом встановлено, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясовано, що ОСОБА_5 правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає, сторонам роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані в кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу винного, який раніше судимий, однак на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання; щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину як обставини, які пом`якшують покарання; вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, як обставину, яка обтяжує покарання, та приходить до висновку, що покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, із врахуванням особи обвинуваченого, який є особою молодого віку, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, вчинив злочин середньої тяжкості, але в чому щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, має намір стати на шлях виправлення, відшкодувати шкоду потерпілому, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди, завданої злочином, - вартості викрадених золотих виробів, та моральної шкоди, які визнав ОСОБА_5 , підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 21217,50 грн. матеріальної шкоди, 42435 грн. моральної шкоди.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: ОСОБА_1