Справа № 386/1572/13-к
Провадження № 1-кп/386/118/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" грудня 2013 р. смт. Голованівськ
Голованівський районний суд
Кіровоградської області у складі
колегії :

головуючого судді:
Гут Ю.О.

суддів:
Бутенко О.Ф.

Ярової Л.С.

при секретареві судового засідання
Прядун А.В.

за участю прокурора
Яневич І.В.

потерпілого
ОСОБА_1

обвинуваченого
ОСОБА_2

та захисника
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Голованівськ
матеріали кримінального провадження,
внесеного в Єдиний реєстр досудових
розслідувань за №0000949 від 21.08.2013
року по обвинуваченню ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Вікнина
Гайворнського району Кіровоградської
області українець, громадянин України,
освіта базова загальна середня, не
військовозобов»язаного, стан здоров»я
задовільний, не одруженого, утриманців
та пільг не має, тимчасово не
працюючого, не судимого, проживаючого
АДРЕСА_1:

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115
КК України;

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_2 вчинив вбивство, тобто умисно
протиправно заподіяв смерть ОСОБА_4 за
наступних обставин:

14.08.2013 року в період з 16 до 17 години
ОСОБА_2 за місцем свого постійного
проживання, розташованого за адресою
АДРЕСА_1, вживав алкогольні напої разом
із своєю співмешканкою ОСОБА_5, її
матір'ю - ОСОБА_6 та раніше знайомим
ОСОБА_4.

Знаходячись на подвір'ї вказаного
домоволодіння, близько 19 години 20
хвилин ОСОБА_2 ,перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, на ґрунті
раптово виниклих особистих неприязних
стосунків, пов'язаних з діями ОСОБА_4
щодо його співмешканки ОСОБА_5, тобто з
ревнощів маючи умисел, направлений на
вчинення умисного вбивства ОСОБА_4
усвідомлюючи суспільно небезпечний
характер своїх дій, передбачаючи та
допускаючи можливість суспільно
небезпечних наслідків у вигляді
настання смерті ОСОБА_4, діючи умисно,
взяв в праву руку дерев'яну палицю та
підійшовши до сидячого на дивані
ОСОБА_4, зі значною силою наніс нею два
послідовних удари в область
розташування життєво - важливого
органу - в лобну частину останнього, з
причин чого дерев'яна палиця
розламалася навпіл. Бажаючи довести
свій намір, направлений на позбавлення
життя ОСОБА_7, ОСОБА_2 схопив правою
рукою деревяне перило з дивана та зі
значною силою наніс ще один удар в
лобну частину голови ОСОБА_4, від якого
той втратив можливість утримуватися в
сидячому стану та впав на землю поряд з
диваном. Продовжуючи свої дії відносно
ОСОБА_4 ОСОБА_2, утримуючи зазначене
перило в руці, умисно, зі значною силою,
наніс ще три удари в область
розташування життєво - важливих
органів задньої бокової поверхні,
середньої та нижньої третини грудної
клітини справа.

Вважаючи, що активних дій недостатньо
для настання смерті ОСОБА_4, ОСОБА_2
взяв в праву руку металевий припон
довжиною близько 1 метра та товщиною
біля 12мм., що знаходився на відстані 1.5
м. від місця його перебування, за
допомогою якого наніс ОСОБА_4 зі
значною силою ще два удари в область
задньої бокової поверхні нижньої та
середньої третини грудної клітини
зліва.

Внаслідок умисного нанесення ударів
по тілу ОСОБА_4 дерев'яними та залізним
предметами ОСОБА_2 заподіяв йому
тілесні ушкодження у виді: перелому 8-11
ребра справа та 7-11 ребра зліва, що
відносяться до категорії тяжких, як
небезпечних для життя в момент
спричинення, які потягли за собою
травматичний шок, є причиною смерті та
перебувають в причинному зв'язку.

В подальшому ОСОБА_2 цього ж дня
перетягнув труп ОСОБА_4 до автомобіля
ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_2, належного ОСОБА_4,
що знаходився на подвірї даного
домоволодіння та в подальшому16.08.2013
року з метою приховування трупа ОСОБА_4
вивіз його возом за межі с. Вікнина
Гайворонського району на територію
колишньої тракторної бригади, де
сховав шляхом накриття його рослинними
рештками.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 свою вину в
умисному протиправному заподіяні
смерті ОСОБА_4 визнав повністю та
показав, що він 14.08.2013 року перебував в
домоволодінні АДРЕСА_1 спільно зі своєю
співмешканкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6

.
В ОСОБА_6 цього дня був день
народження, тому він, ОСОБА_5 та ОСОБА_8
протягом дня вжили близько 0,5 л.
горілки. Приблизно о 16 год. до
домоволодіння на автомобілі «Жигулі»
червоного кольору приїхав їх знайомий
ОСОБА_4 ОСОБА_6 запросила ОСОБА_4 до
столу, де вони вже разом з ОСОБА_4
продовжили розпивати спиртні напої, а
саме горілку. Згодом ОСОБА_4 поїхав у
власних справах та повернувся до них
близько 19 годин, знову присівши на
диван біля столу, що знаходився в дворі
поряд будинком, вони в чотирьох
продовжили розпивання спиртних напоїв.
Він відійшов від присутніх до
господарських будівель нагодувати
худобу, повертаючись через хвилин 20,
перебуваючи від них на відстані до 10
метрів побачив, що ОСОБА_4 намагався
обійняти його співмешканку, поклавши
одну руку на її сідниці. Вказана
поведінка ОСОБА_4 обурила його, він
почав нервувати та зробив усне
зауваження. ОСОБА_5 відразу пішла до
будинку. ОСОБА_4 почав його ображати,
між ними виникла сварка. Він вирішив
провчити ОСОБА_4 щоб той не залицявся до
його співмешканки, схопив дерев'яну
палку довжиною близько 1,5 м., яка
знаходилась поряд з диваном, та наніс
два удари в лобну область голови
ОСОБА_4 від яких у того потекла кров з
місць нанесення ударів. Після другого
удару об голову ОСОБА_4 палиця
зламалась. Частину палиці, яка
залишилась в нього в руці, він викинув
на город. ОСОБА_4 почав просити його, щоб
той його не бив, однак він вирішив не
зупинятись та провчити його ще. Для
чого взяв до рук іншу деревяну палицю, а
саме перило, що знаходилось поруч,
вдарив ним ОСОБА_4 один раз в лобну
область голови, від якого той сповз з
дивана на землю, прикривав руками
голову. Однак він продовжував наносити
ОСОБА_4 удари по тулубу за допомогою
деревного перила. Наніс ще три удари
йому в область розташування нирок,
тобто задній боковій поверхні
середньої та нижньої третини грудної
клітини справа. ОСОБА_4, знаходячись на
землі, щось сказав на його адресу, він
залишив деревяне перило, схопив до рук
металевий припон довжиною близько 1
метра, товщиною 10-12 мм., який знаходився
на відстані 1,5 метра від дивана, і
утримуючи його в правій руці наніс ще
два удари в область тулуба ОСОБА_4, а
саме задньої бокової поверхні нижньої
та середньої третини грудної клітини
зліва.

Після нанесених ним ОСОБА_4 ударів той
затих і з землі не піднявся. На скільки
памятає в цей час по вулиці проїхав
автомобіль і він перестав бити ОСОБА_4,
залишивши його лежати на землі, зайшов
до будинку курити. Повернувшись через
хвилин 30-40 побачив, що ОСОБА_4
продовжував лежати на землі на тому ж
самому місці, де залишив його після
побиття. Він потрогав його руку, та
була холодною, намагався 5-10 хвилин
відшукати пульс на руці ОСОБА_4, однак
пульс був відсутній.

Пересвідчившись та зрозумівши, що
ОСОБА_4 мертвий, він вирішив сховати
його труп в автомобілі «Жигулі», на
якому той приїхав до них, який стояв на
подвір'ї. Тому перетягнув тіло ОСОБА_4
до даного автомобіля та положив його на
заднє пасажирське сидіння, тіло впало
на підлогу між передніми та задніми
сидіннями. Наступного дня, 15.08.2013 року
дня опівдні, коли співмешканка зі своєю
дочкою пішла на роботу до ОСОБА_10, він
витягув тіло ОСОБА_4 з машини, поклав на
віз, накрив покривалом, запряг коня,
перевіз труп ОСОБА_4 за межі села
Вікнина на територію колишньої
тракторної бригади де прикрив його
простирадлом, а зверху різним сміттям
та гілками, після чого повернувся
додому.

Наміру вбивати ОСОБА_4 він не мав, хоча
розумів та передбачав реальну
можливість настання наслідків у
вигляді смерті ОСОБА_4, однак наносячи
удари не зміг вчасно зупинитись. Куди
подів металевий припон, яким бив
ОСОБА_4, не пам'ятає.

На питання рідних ОСОБА_4 говорив
неправду, ніби-то не знав, де подівся
той.

Цивільний позов ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди визнає в повному
обсязі.

В скоєному щиро кається, просить суд
суворо не карати, доповнив свої
показання тим, що раніше відносини у
нього з ОСОБА_4 були нейтральні, якби не
поведінка останнього відносно його
співмешканки, то цього злочину він би
не вчинив.

Крім повного визнання обвинуваченим
своєї вини у вчиненні злочину, його
вина в інкримінованому злочині
повністю підтверджується показами
потерпілого, свідків іншими зібраними
та дослідженими в судовому засіданні
доказами.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні
показав, що покійний ОСОБА_4 доводився
йому двоюрідним братом. Той був добим
та веселим, з почуттям гумору. Вживав
алкогольні напої, однак не зловживав
ними. Вони з братом щоденно
підтримували стосунки за місцем свого
проживання в с.Затишок Уманського
району протягом 15 років як
безпосередньо так і в телефонному
режимі. Тому коли ОСОБА_12 три дні не
виходив на зв'язок, вирішив його
розшукувати. Приїхав в с.Вікнина, куди
останній поїхав до родички ОСОБА_13,
однак там його не виявив, почав пошуки
його самостійно. 17.08.2013 року він приїхав
до ОСОБА_2, побачив автомобіль брата,
почав розпитувати про брата. ОСОБА_2
пояснив, що ОСОБА_4 був, але залишив свій
автомобіль, та поїхав вночі з невідомим
людьми. Подальші його особисті пошуки
ОСОБА_4 результату не дали. З приводу
зникнення його двоюрідного брата
ОСОБА_4 до Гайворонського РВ УМВС
звернулась його тітка

ОСОБА_13 Труп ОСОБА_4 був виявлений на
за селом с. Вікнина.

В подальшому він особисто
займався похованням брата, витратив на
це 2450 грн. Загибель двоюрідного брата
завдала йому душевних страждань, до
даного часу він переносить сильні
душевні хвилювання. Пов'язані з втратою
рідної для нього людини.

Цивільний позов про
відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 2450 грн. та моральної шкоди на
суму 10000 грн. підтримує.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
показала, що ОСОБА_2 являється її
співмешканцем, вони проживають з ним в
будинку її матері ОСОБА_6 Підтвердила
факт спільного вживання алкогольних
напоїв 14.08.2013 року на день народження її
матері за місцем проживання за участю
її, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Вказала, що
після тривалого вживання алкогольних
напоїв ОСОБА_4 жартуючи, почав з нею
цілуватись. . Вона сприйняла дії ОСОБА_4
як жарт, в тому числі коли той вдарив
її рукою по сідницях. Присутній при
цьому її співмешканець ОСОБА_2 почав
нервувати, вона зрозуміла це оскільки
побачила, як в того «ходять скули», тому
вона одразу зробила зауваження ОСОБА_4
Між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на цій підставі
виникла сварка. Вона злякалась і
побігла до будинку.Що відбувалося далі,
їй не відомо. Де подівся ОСОБА_4, вона не
знала. Наступного дня ОСОБА_2 не пішов
разом з нею працювати по найму до
ОСОБА_10, мотивуючи погіршенням стану
здоров'я у зв'язку із вживанням
алкогольних напоїв.

Поведінка ОСОБА_15після 14.08.2013 року дуже
змінилася, він став знервованим. Згодом
ОСОБА_2 їй зізнався, що позбавив життя
ОСОБА_4

Вказала, що її матір ОСОБА_6 після
перенесеного інсульту має
незадовільну пам'ять, постійно забуває,
не пам'ятає конкретних подій, які
відбуваються з нею.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні
показала, що 11.08.2013 року поїхала до м.
Ульянівка Кіровоградської області до
свого батька в гості. Перебувала в
нього до 16.08.2013 року, потім повернулась
додому, де від співмешканця своєї
матері ОСОБА_2 дізналась, що 14.08.2013 року
ті святкували день народження ОСОБА_6
,на якому був також присутній ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні
пояснила, що 10.08.2013 року до неї додому в
с. Вікнина Гайворонського району
приїхав її племінник ОСОБА_4 на
власному легковому автомобілі
«ВАЗ-21011», вишневого кольору. Той
проживав в с.Затишок Уманського району
Черкаської області. Вона перед цим
попросила потелефону того допомогти
їй по господарству. ОСОБА_4 допоміг їй
по господарству і поїхав. З тих пір вона
його не бачила. Через декілька днів від
її рідних, що проживють в с.Затишок
Уманського району, їй стало відомо, що
ОСОБА_4 не повернувся додому. З приводу
зникнення свого племінника ОСОБА_4 вона
звернулась із заявою до Гайворонського
РВ УМВС України в Кіровоградській
області. Згодом їй стало відомо, що
ОСОБА_2 вбив ОСОБА_4 та вказав
працівникам міліції конкретне місце де
сховав труп ОСОБА_4, який там був
виявлений.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
повідомив, що приблизно 14-15 серпня 2013
року він близько 07 години ранку прийшов
до будинку, в якому проживали
ОСОБА_2,ОСОБА_5 та її донька ОСОБА_16, яких
він іноді наймав на роботу. На подвір'ї
біля їх будинку він побачив належний
ОСОБА_4 легковий автомобіль «ВАЗ». Він
знав особисто ОСОБА_4, та його
транспортний засіб. Він запитав у
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 чому автомобіль
ОСОБА_4 знаходиться у них на подвір'ї,
однак ті чіткої відповіді йому не
надали. Він запросив ОСОБА_2, ОСОБА_16 та
ОСОБА_5 до себе на роботу, на що ті
погодились. Близько 09 годин на роботу
до нього прийшли лише ОСОБА_5 та
ОСОБА_16, а ОСОБА_2 не прийшов.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
показала, що вона проживає в с. Вікнина
Гайворонського району в одному будинку
разом зі своєю дочкою ОСОБА_5 її дочкою
ОСОБА_16 та співмешканцем своєї дочки -
ОСОБА_2

14.08.2013 року близько 14 годин до них
додому приїхав їх давній знайомий
ОСОБА_4 на своєму власному легковому
автомобілі. Цього дня в неї був день
народження, вона влаштувала
святкування, запросивши до столу
ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Онучка ОСОБА_16
в цей день була відсутня, перед цим
поїхала в м. Ульяновку. Вони сіли на
подвірї за стіл, розпили пляшку
горілки, після чого ОСОБА_4 поїхав
кудись у своїх справах. Згодом знову
приїхав до них, привіз з собою пляшку
горілки. Вони знову всі сіли за стіл та
продовжувати далі святкування. ОСОБА_4
сидів біля столу на дивані, покритому
покривалом.

ОСОБА_4 почав залицятися до ОСОБА_5, на
що ОСОБА_2 почав нервувати та сердитись,
що було видно по його поведінці, між
ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_2
взяв в руку деревяну палицю та вдарив
нею один раз ОСОБА_4 в область живота.
Вона, не бажаючи бути присутньою при
цьому, пішла від них до літньої кухні.
Що було далі між ними не бачила та не
пам'ятає. Вона влітку 2012 року перенесла
інсульт, має незадовільну пам'ять, не
пам'ятає конкретних подій які
відбувалися.

Крім показань потерпілого та
свідків вина обвинуваченого ОСОБА_2 в
умисному протиправному заподіянні
смерті ОСОБА_4 підтверджується:

Витягом з ЄРДР від 21.08.2013 року у
кримінальному провадженні № 0000949,
протоколом прийняття усної заяви від
20.08.2013 року та рапортом чергового
Гайворонського РВ УМВС України,
зареєстрованого в журналі єдиного
обліку заяв і повідомлень, відповідно
до яких ОСОБА_13 повідомила
Гайворонський РВ УМВС України про
зникнення з місця свого проживання
ОСОБА_4 ( а/с.1,2,3 т.2).

- протоколом огляду місця події від
11.08.2013 року, з якого вбачається, що в
автомобілі ВАЗ -21011, реєстраційний
номер НОМЕР_2, що знаходився на
території домоволодіння АДРЕСА_1
виявлено та вилучено чохли з заднього
сидіння автомобіля з тканини сірого
кольору, гумовий килимок чорного
кольору та гумовий шланг чорного
кольору з нашаруваннями речовини
бурого кольору, ззовні схожими на кров
(а/с.13-28 т.2).

- свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3, виданого
Уманським МРЕВ в Черкаській області
27.10.2006 року, з якого слідує, що
власником автомобіля марки «ВАЗ»,
моделі 21011, червоного кольору
реєстраційний номер НОМЕР_2., являється
ОСОБА_4 (а/с.29 т.2).

- протоколом огляду місця події від
12.09.2013 року з якого вбачається, що на
території колишньої тракторної
бригади села Вікнина Гайворонського
району виявлено труп людини, прикритим
простирадлом червоно-білого кольору та
рештками рослин. (а/с.52-62 т.2).

- протоколом огляду місця події від
12.09.2013 року, з якого вбачається, що з
території домоволодіння,
розташованого по АДРЕСА_1 виявлено та
вилучено деревяне бильце (перило)
(а/с.64-68 т.2).

- протоколом огляду трупа від 12.09.2013
року, з якого слідує, що труп
людини,оглянутий в морзі Гайворонської
ЦРЛ, являється скелетованим (а/с75-84 т.2).

- лікарським свідоцтвом про смерть
№НОМЕР_4 від 12.09.2013 року, виданим
Вільшанським міжрайонним відділенням
СМЕ, з якого слідує, що причиною смерті
ОСОБА_4 являються множинні травми
ребер, заподіяні з використанням
тупого предмета. (а/с.85 т.2).

- висновком судово-медичної експертизи
№ 97 від 06.11.2013 року, який підтверджує, що
при досліджені скелетованого трупа
ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у
вигляді: перелому 8-11 ребер зправа та 7-11
ребер зліва, які могли виникнути від
травматичної дії тупих предметів з
послідуючою деформацією ребер.
Виявлений ймовірний признак
прижиттєвості даних переломів. Вказані
пошкодження могли виникнути від
множинних травматичних дій, враховуючи
характер та локалізацію виявлених,
вбачається, що вони могли виникнути від
не менш девяти травматичних дій. Дані
пошкодження кваліфікуються у живих
осіб як тяжкі тілесні пошкодження,
небезпечні для життя в момент
нанесення. В області пошкоджень
виявлені ймовірні ознаки при
життєвості, та вони знаходяться в
причинному зв'язку з безпосередньою
причиною смерті. Ймовірно за все
безпосередньою причиною смерті
являються переломи ребер, які потягли
за собою травматичний шок. (а/с.94 т.2).

- висновком судово-медичної експертизи
№ 208 від 14.09.2013року, з якого слідує, що
при обстеженні ОСОБА_2 на його тілі
будь яких пошкоджень, в тому числі
характерних для боротьби та
самооборони, не виявлено. (а/с.101 т.2).

- висновком амбулаторної судово -
психіатричної експертизи №510 від 18.10.2013
року, який підтверджує, що ОСОБА_2 в
момент скоєння правопорушення виявляв
і даний час виявляє психічні розлади і
розлади поведінки, внаслідок вживання
алкоголю, проте вказані психічні
розлади не досягають ступеня душевного
захворювання і недоумкуватості. У
відношенні інкримінуємого йому діяння
ОСОБА_2 слід вважати осудним, він
підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України.
Застосування заходів медичного
характеру не потребує.(а/с.110-111 т.2).

- протоколом проведення слідчого
експерименту з підозрюваним ОСОБА_2 від
13.09.2013 року під час якого він детально
розповів коли, за яких обставин, чим, в
які частини тіла ОСОБА_12 наносив
тілесні ушкодження та куди в
подальшому сховав труп останнього.
(а/с.146-149 т.2).

- висновком судово-медичної експертизи
№97 від 06.11.2013 року відповідно до якого
не виключається можливість утворення
пошкоджень, виявлених при
судово-медичному дослідженні трупа
ОСОБА_4 при обставинах, на які вказує
підозрюваний ОСОБА_2 під час проведення
слідчого екперементу 13.09.2013 року. (а/с.153
т.2).

- висновком судово-імунологічної
експертизи №831 від 26.09.2013 року, з якого
слідує, що у м'язовій тканині ОСОБА_4
виявлені антигени А,В,Н, що свідчить про
належність його крові до групи АВ з
супутнім антигеном Н. (а/с.162-163 т.2).

- висновком судово-імунологічної
експертизи №926 від 22.10.2013 року, згідно
якого кров ОСОБА_5 належить до групи Ва.
(а/с.171-172 т.2).

- висновком судово-цитологічної
експертизи №236 від 04.11.2013 року з якого
вбачається, що при серологічному
дослідженні виявленої крові, з
врахування отриманих результатів та
групи крові трупа ОСОБА_4 не
виключається, що вказані сліди на
деревяній палиці можуть походити від
трупа ОСОБА_4 (а/с.180-182 т.2).

- висновком судово-цитологічної
експертизи №235 від 04.11.2013 року, з якого
слідує, що в слідах на дерев'яній палиці
знайдена кров, походження якої від
трупа ОСОБА_4 не виключається. (а/с.190-192
т.2).

- висновком судово-імунологічної
експертизи №1163 від 05.11.2013 року, з якого
вбачається, що в двох змивах вилучених
в ході проведення огляду місця події з
підлоги навпроти входу за місцем
проживання ОСОБА_2, виявлено кров
людини, яка співпадає з групою крові
ОСОБА_4 (а/с.6-11 т.3).

- висновком судово-імунологічної
експертизи №1159 від 08.11.2013 року, який
підтверджує, що на чохлі заднього
пасажирського сидіння, вилученого в
ході проведення огляду автомобіля «ВАЗ
21011» д.н.з НОМЕР_2, належного ОСОБА_4,
виявлено кров, яка є групою крові
ОСОБА_4 (а/с43-52 т.3).

- висновком судово-імунологічної
експертизи №1158 від 06.11.2013 року, згідно
якого на фрагменті гумового шлангу
вилученого в ході проведення огляду
автомобіля ВАЗ 21011 д.н.з НОМЕР_2
належного ОСОБА_4, виявлено кров, яка є
групою крові ОСОБА_4 (а/с.84-89 т.3).

- висновком судово-імунологічної
експертизи №1160 від 07.11.2013 року, з якого
вбачається, що на гумових ковриках з
підлоги заднього правого
пасажирського місця та з підлоги
заднього правого пасажирського
сидіння, вилучених в ході проведення
огляду автомобіля «ВАЗ 21011» д.н.з
НОМЕР_2, належного ОСОБА_4, виявлено
кров, яка є групою крові ОСОБА_4 (а/с.121-131
т.3).

До показів даних в судовому засіданні
свідком ОСОБА_6 суд відноситься
критично, так як її покази лише
частково підтверджують покази
обвинуваченого ОСОБА_2, однак не
узгоджуються з показами інших свідків,
допитаних в судовому засіданні та
матеріалами кримінального
провадження, що були досліджені в
судом.

По місцю проживання ОСОБА_2
характеризуються посередньо (а/с. 218
т.3), раніше не судимий (а/с.202-203 т.3), стан
здоров'я задовільний (а/с.199-201 т.3).

Суд, заслухавши обвинуваченого,
потерпілого, свідків, дослідивши
допустимі докази за матеріалами
кримінального провадження дійшов
висновку, що ОСОБА_2 вчинив вбивство,
тобто умисно протиправно заподіяв
смерть ОСОБА_4, а тому його дії суд
кваліфікує за ч.1 ст.115 КК України.

Суд не погоджується із доводами ОСОБА_2
що він не бажав позбавляти життя ОСОБА_4
та не мав на це умислу, а мав лише на
меті провчити ОСОБА_12 не залицятись до
його співмешканки, оскільки вони
спростовуються показами, даними ним в
судовому засіданні, а саме: він
зазначив, що перестав наносити удари по
голові та тулубу потерпілого, тобто в
життєво важливі органи лише тоді, як
біля помешкання проїхав автомобіль,
вказав, що мав реальну можливість
зробити йому усне зауваження або
вдарити того деревяною палицею по
руках, однак цього не зробив.

Окрім цього, ОСОБА_2 вказав, що після
нанесення ним двох ударів деревяною
палицею по голові ОСОБА_4 палиця
зламалась від ударів, на голові
останнього виступила кров. Оскільки
палиця від ударів зламалась, він її
викинув та вирішив не зупинятись, а
взяв до рук знову деревяну планку -
перило, що знаходилось поруч та вдарив
ним ОСОБА_4 в лобну область голови, від
удару той сповз з дивана на землю,
прикривав руками голову, однак він
продовжував наносити йому удари по
тулубу за допомогою деревного перила.
Після того, як ОСОБА_4, знаходячись на
землі, щось сказав на його адресу, він
залишив деревяне перило, схопив до рук
металевий припон довжиною близько 1
метра товщиною 10-12 мм., який знаходився
на відстані 1,5 метра від дивана і
утримуючи його в правій руці наніс ще
декілька ударів по тулубу ОСОБА_4, від
яких той перестав рухатись.

ОСОБА_2 зазначив, що наносячи удари за
допомогою деревних палиць та
металевого припону зі значною силою в
життєво-важливі органи - голову та
тулуб ОСОБА_4 розумів реальну
можливість настання
суспільно-небезпечних наслідків у
вигляді настання смерті ОСОБА_4

Крім цього, ОСОБА_2 після нанесення
ударів ОСОБА_4 побачивши, що той
перестав рухатись не вчинив активних
дій, направлених на надання йому
медичної допомоги, а залишив
останнього в безпорадному стані лежати
на землі та не цікавився ним протягом
30-40 хвилин, а в подальшому,
пересвідчившись, що той мертвий,
переніс його спочатку до автомобіля, а
в подальшому вивіз за межі населеного
пункту, сховав труп ОСОБА_4, прикривши
того рослинними рештками та гіллям.

Виходячи з сукупності всіх обставин
вчиненого злочину, зокрема його
способу, знаряддя злочину, кількості
нанесених ОСОБА_2 ударів в
життєво-важливі органи ОСОБА_4,
локалізацію тілесних ушкоджень
отриманих потерпілим свідчать про те,
що ОСОБА_2 передбачав реальну
можливість настання суспільно
небезпечних наслідків у вигляді смерті
ОСОБА_4 в результаті своїх дій, а тому
суд вважає, що ОСОБА_2 вчинив вбивство з
непрямим умислом.

У відповідності до п.20 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
07.02.2003 року №2, умисне вбивство без
кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 2
ст. 115 КК, а також без ознак,
передбачених статтями 116- 118 КК, зокрема
в обопільній сварці чи бійці або з
помсти, ревнощів, інших мотивів,
викликаних особистими стосунками
винного з потерпілим, підлягає
кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК.

Потерпілим у кримінальному
провадженні ОСОБА_1 заявлено цивільний
позов про стягнення з ОСОБА_2
матеріальної шкоди в розмірі 2450 грн.,
яка складається з витрат на поховання
його двоюрідного брата ОСОБА_4 та
моральної шкоди в сумі 10000 грн. (а/с.49 т.2).

Вирішуючи справу в частині цивільного
позову колегія суддів виходить з
наступного.

У відповідності вимог ст. 1201 ЦК України
особа, яка завдала шкоди смертю
потерпілого, зобов'язана відшкодувати
особі, яка зробила необхідні витрати на
поховання, ці витрати, тому позов в цій
частині підлягає задоволенню, оскільки
вказані витрати підтверджені
документально. (а/с.50 т.2).

Згідно вимог 22 ЦК України, особа якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Відповідно до вимог ст.23
ЦК України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, в тому числі,: у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи, що в судовому засіданні
доведено вину ОСОБА_2 у вчиненні
умисного позбавлення життя ОСОБА_4 який
був двоюрідним братом цивільного
позивача, колегія вважає, що вчиненням
даного злочину потерпілому
беззаперечно спричинено моральну
шкоду, яка пов'язана із втратою
близької людини, тому виходячи з вимог
розумності і справедливості цивільний
позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно із ст. 124 КПК України
процесуальні витрати за залучення
експертів для проведення
судово-імунологічних експертиз в сумі
7096 грн. та дактилоскопічних експертиз в
розмірі 938 грн. 88 коп. під час
досудового розслідування, а всього в
розмірі 8034 грн. 88 коп. слід стягнути з
обвинуваченого на користь держави.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_2, згідно з
вимогами ст.ст. 65-67 КК України та
роз'ясненнями, що містяться в п. 1
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику
призначення судами кримінального
покарання" (з наступними змінами), суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого
ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК
України, є особливо тяжким злочином,
дані про особу обвинуваченого та
обставини, що пом'якшують і обтяжують
його покарання. Таке покарання має бути
необхідним і достатнім для виправлення
обвинуваченого та попередження
вчинення ним нового злочину.

Обставини, що обтяжують покарання
обвинуваченого ОСОБА_2, згідно ст. 67 КК
України, суд вважає вчинення злочину в
стані алкогольного сп'яніння.

Обставинами, що пом'якшує покарання
обвинуваченого ОСОБА_2, суд вважає його
щире каяття та активне сприяння
розкриттю злочину.

Суд, визначаючи міру покарання ОСОБА_2
бере до уваги дані характеризуючі
особу обвинуваченого, ступінь тяжкості
вчиненого кримінального
правопорушення, його ставлення до
вчиненого кримінального
правопорушення, дійшов висновку, що
йому слід обрати міру покарання у
вигляді позбавлення волі в межах
санкції ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки
його виправлення та перевиховання
можливе лише в умовах ізоляції від
суспільства.

Долю речових доказів вирішити
відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,
колегія суддів,

У Х В АЛ И Л А :

Визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Призначити ОСОБА_2 покарання в межах
санкції ч. 1 ст. 115 КК України у вигляді 7
(сім) років 6 (шість) місяців
позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2
залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_2
рахувати з моменту затримання, тобто з
23 год. 00 хв. 12 вересня 2013 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 /паспорт громадянина
України НОМЕР_5 виданий Гайворонським
РС УДМС України в Кіровоградській
області 08.11.2013 року/ на користь ОСОБА_1
2450 (дві тисячі чотириста пятдесят) грн.
матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч)
грн. компенсації за завдану моральну
шкоду, а всього 12450 ( дванадцять тисяч
чотириста пятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 /паспорт громадянина
України НОМЕР_5 виданий Гайворонським
РС УДМС України в Кіровоградській
області 08.11.2013 року/ на користь держави
процесуальні витрати за проведення
судово-імунологічних та
дактилоскопічних експертиз в сумі 8034
грн.88 коп.

Речові докази: дерев'яну палицю,
дерев'яна палицю (планку), два
пластикових ковпачки зі змивами,
подушку, покривало, чотири
автомобільні чохли, джинсові штани
чоловічі, футболку жіночу з капюшоном,
фрагмент гумового шлангу, куртку
жіночу з різнокольорової тканини,
куртку жіночу з тканини зеленого
кольору, чотири гумових автомобільних
коврика, аркуш паперу з чотирма слідами
папілярних узорів, аркуш паперу з
чотирма слідами папілярних узорів,
ковдру чорнового кольору, капець на
ліву ногу, пластикову пляшку з-під води
«Кривоозерська», покривало білого
кольору, зіскоб лако-фарбового
покриття, фрагмент паласу (доріжки),
капронову тюль, кофту сірого кольору,
светр сірого кольору з капюшоном,
блузку жіночу рожевого кольору, два
фрагменти шпалер, фрагмент скатертини,
фрагмент дерев'яного паркану з
елементами лако-фарбового покриття -
знищити, після набрання вироком
законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Голованівський районний суд протягом 30
(тридцяти) днів з дня його проголошення,
для особи яка перебуває під вартою
строк подачі апеляційної скарги
обчислюється з моменту вручення їй
копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія
вироку вручається негайно після його
проголошення.

Учаснику судового провадження, який не
був присутній в залі судового
засідання, копія вироку надсилається
не пізніше наступного дня після його
ухвалення

Головуючий суддя Ю. О. Гут

Судді:
Бутенко О.Ф.

Ярова Л.С.