Справа № 606/978/15-к
і м е н е м У к р а ї н и
09 червня 2015 року м.Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, судимого:
30 листопада 2012 року Маневицьким районним судом Волинської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст.304 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки;
27 травня 2013 року Маневицьким районним судом Волинської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України із застосуванням ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі
за ч. 1 ст. 393 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_5 , відбуваючи з 6 вересня 2013 року в Копичинській виправній колонії № 112 УДПтС України в Тернопільській області покарання у виді 4 років і 6 місяців позбавлення волі, призначене йому вироком Маневицького районного суду Волинської області від 27 травня 2013 року, будучи переведеним постановою начальника вказаної колонії від 27 лютого 2015 року із дільниці ресоціалізації виправної колонії до дільниці соціальної реабілітації № 1 цієї ж установи, з 27 лютого 2015 року перебував на контрагентському об`єкті ТзОВ «Домобудівник», який розташований в м. Теребовлі по вул. Підзамче, 113 Тернопільської області, де виконував роботи в цеху по виготовленню керамічної цегли.
Далі, ОСОБА_5 , знаючи свої права, обов`язки та умови тримання, в тому числі про заборону покидати межі контрагентського об`єкту та недопущення втечі, 11 березня 2015 року біля 8 год., скориставшись тимчасовою відсутністю контролю за ним з боку працівників установи, діючи таємно, здійснив втечу з охоронюваної території контрагентського об`єкту - ТзОВ «Домобудівник».
Після здійснення втечі із вказаного контрагентського об`єкту ОСОБА_5 направився до місця свого проживання в с. Куликовичі Маневицького району Волинської області, де переховувався до 2 квітня 2015 року, оскільки вказаного дня був виявлений працівниками Копичинської виправній колонії № 112 УДПтС України в Тернопільській області в с.Матейки Маневицького району Волинської області та доставлений у Теребовлянський РВ Управління МВС України в Тернопільській області.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України, та показав, що 11 березня 2015 року біля 7-8 год., знаючи про заборону покидати межі контрагентського об`єкту ТзОВ «Домобудівник», що в місті Теребовлі по вул.Підзамче, 113 Тернопільської області і про настання за це кримінальної відповідальності, діючи таємно, здійснив втечу з охоронюваної території вказаного контрагентського об`єкту та направився до свого місця проживання, де переховувався до 2 квітня 2015 року. В подальшому був затриманий працівниками Копичинської виправної колонії № 112 УДПтС України в Тернопільській області та доставлений у Теребовлянський РВ Управління МВС України в Тернопільській області.
ОСОБА_5 у вчиненому щиро розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування і які доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, переконавшись в істинності та добровільності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 про відмову у дослідженні доказів, його правильному розумінні недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та позбавлення права на оскарження фактичних обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись тільки допитом обвинуваченого.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ознаками ч.1 ст.393 КК України як втеча з місця позбавлення волі, вчинена особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.50, 65-67 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, сприяв органам досудового розслідування та суду у розкритті кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.
Аналізуючи в сукупності наведені обставини, що помякшують покарання ОСОБА_5 , враховуючи його особу, який судимий, вчинив новий злочин після постановлення щодо нього вироку суду від 27 травня 2013 року та під час відбуття покарання у виді позбавлення волі, посередньо характеризується, суд вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі за сукупністю вироків.
Керуючись ст.374-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України, і призначити йому покарання:
за ч.1 ст.393 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати покарання за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 27 травня 2013 року і остаточне покарання призначити ОСОБА_5 3 (три) роки і 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_5 , залишити без змін до вступу вироку в закону силу.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 3 квітня 2015 року.
На вирок може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.