Справа № 487/2152/15-к
Провадження № 1-кп/487/278/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2015 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002949 від 28.06.2014р., відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, має середню освіту, одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- Ленінським районним судом міста Миколаєва 29.04.2002 року за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням від призначеного покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

- Корабельним районним судом міста Миколаєва 30.08.2006 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від призначеного покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

- Ленінським районним судом міста Миколаєва 22.11.2006 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі;

- Ленінським районним судом міста Миколаєва 15.01.2007 року за ч. 1 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі;

- Заводським районним судом міста Миколаєва 16.11.2009 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі;

- Первомайським районним судом міста Миколаєва 12.12.2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі;

- Заводським районним судом міста Миколаєва 13.02.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- Ленінським районним судом міста Миколаєва 17.03.2015 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до остаточного покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 скоїв умисний злочин проти власності при наступних обставинах.

Так, 28.06.2014 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_6 знаходився на території Центрального ринку в місті Миколаєві, де до нього підійшов неповнолітній ОСОБА_7 , 1999 року народження, та запропонував йому купити мобільний телефон «Nokia N520», належний його матері ОСОБА_8 , за 300 гривень.

В цей час у ОСОБА_6 виник корисливий умисел, направлений на заволодіння майном шляхом обману. ОСОБА_6 , з метою заволодіння майном, сказав, що в нього є 500 гривень однією купюрою, та йому потрібна решта. Після чого ОСОБА_9 передав мобільний телефон «Nokia N520», imei НОМЕР_1 , та грошові кошти у розмірі 200 гривень ОСОБА_6 , як решту з 500 гривень.

В подальшому ОСОБА_6 , отримавши грошові кошти у розмірі 200 гривень та мобільний телефон «Nokia N520», сказав, що йому необхідно піти додому і взяти 500 гривень, після чого з місця скоєння злочину втік.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду у сумі 400 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище, та пояснив, що він дійсно влітку 2014 року приблизно о 15:00 годині шляхом обману заволодів мобільним телефоном «Nokia N520» та грошовими коштами у сумі 200 гривень. Завдану злочином шкоду відшкодовано повністю.

Показання ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_8 , будучі неодноразово належним чином повідомленою про час, дату та місце судового розгляду, у судові засідання не з`явилася, що згідно ст. 325 КПК України, не перешкоджає розгляду справи та не впливає на можливість з`ясування всіх обставин по справі.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ст. 190 ч. 2 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 190 ч. 2 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, одружений, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває; перебував на обліку у зв`язку із залежністю від канабіноїдів та опіатів в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з 24.05.2006 року, з якого був знятий 25.11.2008 року у зв`язку з неможливістю здійснення нагляду (судимість).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості ОСОБА_6 злочину, дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства із призначенням покарання у виді позбавлення волі, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім.

Враховуючи, що злочин, винуватість у вчинені якого встановлена даним вироком, був вчинений ОСОБА_6 до постановлення попереднього вироку Ленінським районним судом м. Миколаєва 17.03.2015р., яким ОСОБА_6 засуджено за ст. 185 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України з урахуванням норм ст. 70 ч. 4 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, остаточне покарання підлягає визначенню за сукупністю злочинів згідно норм ст. 70 ч. 4 КК України.

Цивільній позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речовий доказ: мобільний телефон «Nokia N520», imei НОМЕР_1 , переданий до камери зберігання речових доказів Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, підлягає поверненню потерпілій за належністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 373, 374 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва 17.03.2015р., яким ОСОБА_6 засуджено за ст. 185 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України, з урахуванням норм ст. 70 ч. 4 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі, та остаточно, за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Строк покарання обчислювати з 04 жовтня 2014 року.

Речовий доказ: мобільний телефон «Nokia N520», imei НОМЕР_1 , переданий до камери зберігання речових доказів Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ: ОСОБА_10