АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

Колегія
суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого,
судді Власкіна В.М.

суддів -
Сенченко І.М., Косен ко
Л.М.

за участю прокурора
Чепурко А.С.

розглянула
26 червня 2007 року в м. Дніпропетровську кримінальну справу за апеляціями
потерпілого ОСОБА_1, прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом
першої інстанції на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської
області від 20 квітня 2007 року.

Цією постановою
кримінальна справа по обвинуваченню

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця Дніпропетровської області, раніше не
судимого,

у
вчиненні злочину, передбаченого ст. ст. 15 ч. 2, 194 ч. 2 КК України повернута
прокурору Царичанського району на додаткове розслідування.

Органом
досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що 22 жовтня 2006 року,
перебуваючи з потерпілим ОСОБА_1 в особистих неприязних стосунках, вчинив замах
на знищення та пошкодження майна останнього шляхом підпалу, а його дії були
кваліфіковані за ст. ст. 15 ч. 2, 194 ч.
2 КК України.

Підставою
для прийняття вказаного рішення, як вбачається з постанови суду, стала
неповнота та неправильність досудового слідства, яка виразилась в тому, що в
пред'явленому обвинуваченню невірно вказаний мотив злочину, до кримінальної
відповідальності не притягнуті всі винні особи, ряд слідчих дій по справі
проведені за короткий термін часу, обвинувачений ОСОБА_2 не був ознайомлений з
матеріалами справи та інше.

В апеляціях:

· потерпілий
ОСОБА_1 вказує на грубе порушення судом вимог кримінально-процесуального закону
при направленні справи на додаткове розслідування, на безпідставність такого
рішення і просить його відмінити;

·
прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом
першої інстанції

Спроба
№11-1124/2007 рік. Суддя
в 1 інстанції Ритов В.І.

Категорія
ст. 194 ч. 2 КК України доповідач
Сенченко І.М.

просить скасувати постанову
суду як незаконну та безпідставну. На думку
прокурора як мотив злочину, так
і винна особа в ході
досудового слідства були встановлені правильно,
всі слідчі дії проведені з додержанням вимог закону, а права обвинуваченого
під час досудового слідства не порушувались.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляцію та просив відмінити
постанову суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів
вважає, що апеляції потерпілого та прокурора підлягають задоволенню з таких
підстав.

Відповідно
до вимог ст. 281 КПК України та роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 11 лютого 2005 р. № 2 "Про практику
застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних
справ на додаткове розслідування" повернення справи на додаткове розслідування
зі стадії судового розгляду допускається лише з мотивів неповноти або
неправильності досудового слідства.

Досудове
слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам
статей 22 і 64 КПК не були досліджені або були поверхово чи однобічно
досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення
справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи,
речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не
досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на
додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них
випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з'ясовані
з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

За
змістом статті 281 КПК повернення справи на додаткове розслідування зі стадії
судового розгляду можливе як за клопотаннями учасників процесу, так і з
ініціативи суду. Проте суд не може з власної ініціативи повернути справу на
додаткове розслідування, коли під час її судового розгляду встановлено підстави
для притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, або підсудного -
за інший злочин, або для збільшення обсягу обвинувачення.

Як видно
з постанови, суд грубо порушив вимоги кримінально-процесуального закону про те,
що направлення справи на додаткове розслідування для притягнення до
кримінальної відповідальності інших осіб можливе лише за клопотанням прокурора
або потерпілого.

Однак
під час розгляду справи по суті ні прокурор, ні потерпілий клопотання про
притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не
заявляли.

Крім
того, аналізуючи матеріали справи та протокол судового засідання, цей висновок
суду першої інстанції, колегія суддів вважає безпідставним.

З цього
приводу потерпілий в своїй апеляції обґрунтовано вказує, що сам факт поїздки
указаних осіб зі ОСОБА_2 не утворює складу злочину.

Спростовується
матеріалами справи і твердження суду про те, що підсудний ОСОБА_2 не був
ознайомлений з матеріалами кримінальної справи.

Як
вбачається з відповідного протоколу, ОСОБА_2 був ознайомлений з матеріалами
кримінальної справи ЗО грудня 2006 року, про що свідчить його підпис. /а.с.179/

Надуманими
та безпідставними є і висновки суду про те, що слідчий сфальсифікував певні протоколи
по справі.

Мета
злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_2, тобто усвідомлене спонукання особи,
що викликало в ньому намір вчинити злочин, в ході досудового слідства
встановлена об'єктивно та на підставі зібраних доказів.

Безпідставними
та надуманими є і інші висновки суду про неповноту та неправильність досудового
слідства.

Таким
чином судова колегія вважає, що підстав для направлення справи на додаткове
розслідування у суду не було, досудове слідство проведено у відповідності з
вимогами ст. ст. 22, 64 КПК України, а тому постанова підлягає скасуванню, а
справа поверненню на новий судовий розгляд.

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, судова палата,

ухвалила:

апеляції
потерпілого ОСОБА_1, прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, задовольнити.

Постанову
Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2007 року
відносно ОСОБА_2 відмінити, а справу направити в той же суд на новий судовий
розгляд.

Міру
запобіжного заходу щодо ОСОБА_2 залишити колишню - підписку про невиїзд.