Провадження №1-кп/485/70/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка кримінальне провадження № 0000202 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Юріївка Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не військовозобов`язаного, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, утриманців не маючого, раніше судимого:

1) 29.03.1983 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.142 КК України до п`яти років позбавлення волі;

2) 25.11.1989 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.81, ч.1 ст.215-3, ч.2 ст.81, ст.208, ч.1 ст.206, ст.42 КК України до трьох років позбавлення волі;

3) 14.12.1992 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.215 КК України до двох років позбавлення волі;

4) 22.07.1993 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.106, ст. 43 до одного року виправних робіт з утриманням 20% заробітку на користь держави. Ухвалою від 31.01.1994 замінено на позбавлення волі строком на 9 місяців 20 днів. Звільнився 19.11.1994 по відбуттю строку покарання;

5) 15.02.1996 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.140 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі;

6) 17.10.1997 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.102 КК України до двох років позбавлення волі;

7) 28.01.2000 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.140 КК України до трьох років позбавлення волі;

8) 26.06.2002 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільнився 05.04.2005 року по відбуттю строку покарання;

9) 01.08.2005 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.162, ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ст.70 КК України до дев`яти років позбавлення волі. Звільнився 30.04.2014 року по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15- ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Зелений Новобузького району Миколаївської області, українка, громадянка України, непрацююча, з повною середньою освітою, заміжня, має на утриманні неповнолітнього сина 1998 р.н., зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 , раніше неодноразово судимий, звільнившись з місць позбавлення волі 30 квітня 2014 року, на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний злочин проти власності, за наступних обставин.

Так, 15 березня 2015 року, близько 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_6 з неповнолітнім ОСОБА_9 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, домовився з останнім про таємне викрадення майна ОСОБА_10 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_6 спільно та за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_9 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, прийшли до території домоволодіння ОСОБА_10 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , після чого неповнолітній ОСОБА_9 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, проник до приміщення загону, що знаходиться на території домоволодіння ОСОБА_10 , а ОСОБА_6 залишився чекати на нього біля двору, з метою спостереження за навколишньою обстановкою та попередження ОСОБА_9 у разі появи сторонніх осіб та можливості їх подальшого викриття. ОСОБА_9 , матерали щодо якого виділені в окреме провадження, із загону таємно викрав дійну козу чорної масті.

Викрадене майно ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_9 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, привласнили та розпорядилися ним на власний розсуд, чим саме спричинили потерпілому ОСОБА_10 , матеріальної шкоди на загальну суму 350 грн.

Крім того, 25 березня 2015 року, близько 17:00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, зайшли на територію двору домоволодіння, ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна належного ОСОБА_5 , шляхом зриву навісного замка проникли до її житлового будинку, звідки намагалися таємно викрасти майно потерпілої, а саме: 4,5 кг. картоплі, 2,5 кг. цибулі, 1 кг. крупи пшеничної, електричну машинку для підстригання марки «Sapir», чотири зарядних пристрої до мобільних телефонів, три пластмасові миски різних об`ємів, ікону з зображенням «Божої Матері», шкіряну сумку чорного кольору, СД-Адаптер, пляшку «Білизни» ємкістю 1 л., миючий засіб «Мандарин» ємкістю 0,33 л. на загальну суму 600 грн. Викрадене майно привласнили, однак злочин не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі та не розпорядились викраденим майном так як до місця, де вони знаходились, прибули працівники міліції та припинили їхні злочинні дії, тобто ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів визнав частково. Суду пояснив, що з обвинуваченою ОСОБА_7 співмешкав, разом з ними проживав її неповнолітній син ОСОБА_9 15 березня 2015 року перебував у домоволодінні ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 . Він запитав у ОСОБА_11 про діда, який жив біля нього, на що той відповів, що діду допомагав по господарству та знає як до діда зайти та вийти, та що може навіть у нього козу викрасти. Його вина лише у тому, що він не зупинив ОСОБА_12 . Він погодився піти з ОСОБА_9 .. Близько 12 год. вони вдвох пішли до ОСОБА_10 . Перед цим ОСОБА_11 просив у нього мотузку, він сказав, щоб той взяв мотузку у гаражі. Біля помешкання ОСОБА_10 він чекав, його ніхто не міг бачити, а ОСОБА_13 зайшов в сарай. Потім ОСОБА_13 вивів козу й пішов в сторону дому. Він пішов за ним. Після цього, на подвір"ї дому він відразу зарізав козу, вони вдвох з ОСОБА_13 її розробили, м"ясо склали в холодильник й лягли спати. Чому не почекали до ранку пояснити не може. Наступного дня зранку приїхала міліція з приводу викрадення кози. ОСОБА_14 віддала м"ясо. Ніякої домовленості з ОСОБА_13 про викрадення кози він не мав, а лише не перешкодив у вчиненні тим крадіжки. Він не усвідомлював, що ОСОБА_13 буде викрадати козу. Алкогольні напої того дня вони не вживали. Крім того, 25 березня 2015 року вони з ОСОБА_14 за місцем її проживання вживали спиртні напої. Вона запропонували піти до ОСОБА_15 в гості. Коли вони зайшли в двір домоволодіння ОСОБА_15 на дверях був замок, вони подумали, що ОСОБА_15 може бути в середині, оскільки раніше чув, що її закривали у будинку, він зняв скобу і вони увійшли в будинок. В помешканні нікого не було. Вони вирішили почекати ОСОБА_16 . Він пішов у кімнату, ліг на диван й заснув, а ОСОБА_14 залишилися в кухні. Його розбудили працівники міліції й звинуватили у крадіжці, якої він не скоював. Вважає, що ОСОБА_15 його оговорила під тиском працівників міліції. Просив призначити мінімальне покарання зважаючи на стан його здоров"я.

Обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину визнала частково. Суду пояснила, що ОСОБА_6 її колишній співмешканець. 25 березня 2015 року вони з ОСОБА_6 за місцем її проживання вживали самогон. Потім між ними виникла сварка на побутовому грунті. Вона вийшла з дому, щоб уникнути спілкування з ОСОБА_6 , однак він пішов за нею. Коли вони проходили повз дім ОСОБА_15 , вирішили зайти до неї в гості, оскільки товаришували. Зайшли в двір, побачили, що вдома нікого немає, ОСОБА_6 зірвав замок, зайшов в дім, покликав її зайти. Вони вирішили почекати ОСОБА_17 . Через 5-10 хвилин очікувань вони взяли пакет й вдвох почали скидувати в пакет якісь речі. ОСОБА_6 кинув у пакет ікону та зарядне. Потім почали знову чекати поки прийде ОСОБА_17 . Через 5 хвилин потому приїхала міліція. Вона зайшла в іншу кімнату, а ОСОБА_6 лежав на дивані. Вказує, що умислу на викрадення майна у неї не було. Для чого збирали речі у пакет пояснити не може. У призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Незважаючи на невизнання обвинуваченими своєї вини, їх вина у вчиненні інкримінуємих злочинів підтверджується наступними належними та допустими доказами, безпосередньо дослідженими у ході судового розгляду.

Так, у підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 по епізоду крадіжки майна у ОСОБА_10 суд приймає:

Заяву потерпілого ОСОБА_10 від 15 березня 2015 року до Снігурівського РВ УМВС про притягнення до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які з території його домоволодіння здійснили крадіжку кози (а.с. 69), за якою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та розпочато досудове розслідування (а.с. 68);

протокол огляду місця події від 15 березня 2015 року з фототаблицею, в ході якого оглянуто територію в АДРЕСА_2 , з загону якої було вчинено крадіжку кози (а.с.70-73);

протокол огляду місця події від 15 березня 2015 року домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_7 , в ході якого було вилучено 12 кг м"яса, яке віднайдено в різних місцях домоволодіння- під ліжком у будинку, у гаражі, в ямі, чоловічі кросівки із речовиною бурого кольору, сокиру, мотузку, грунт з плямою багрового кольору. В ході огляду на території домоволодіння ОСОБА_7 було віднайдено біологічні рештки схожі на кишки (а.с.74-80);

протокол проведення слідчого експерименту від 24 квітня 2015 року з фототаблицею, в ході якого ОСОБА_6 розказав та показав яким чином спільно з ОСОБА_13 він викрадав козу у ОСОБА_10 (а.с.155-161);

розписку ОСОБА_10 від 15 березня 2015 року про повернення йому від працівників міліції м"яса з кози вагою 12 кг (а.с.82);

довідку про вартість 1 кг м"са кози (а.с.83);

заяву ОСОБА_10 від 13 травня 2015 року слідчому Снігурівського РВ УМВС про відсутність до обвинувачених претензій матеріального та морального характеру, притягнення винних до кримінальної відповідальності (а.с.165);

постановою про виділення матеріалів досудового розслідування відносно неповнолітнього ОСОБА_9 (а.с.167-169);

Винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по епізоду крадіжки майна у ОСОБА_5 , тобто за ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України, крім наданих ними показань в судовому засіданні, підтверджується наступними доказами:

Показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те, що обвинувачених знає, в кінці березня 2015 року вони були у неї в гостях. Через декілька днів вона поїхала до своєї матері, яка хворіє. Двері в будинок зачинила на навісний замок. Приблизно наступного дня приїхали працівники міліції й повідомили, що в її будинку перебувають обвинувачені. Вона не давала їм дозволу увійти до будинку. Коли вона з працівниками міліції повернулася додому, то побачила обвинувачених, які почали казати, що вони її чекали. Порядок розташування речей у будинку було порушено. У кімнаті біля виходу з будинку на кучі та в пакеті були скидані її речі. Ніхто з приводу звернення до міліції щодо притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності на неї не тиснув. Речі їй повернено. У призначенні покарання обвинуваченим покладається на розсуд суду;

Показаннями свідка ОСОБА_18 , який суду показав, що в складі слідчої групи виїхав в с.Юріївка для збирання доказів у іншому кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_17 . При приїзді на місце, ОСОБА_15 вдома не виявилося, двері були зачинені на замок. Вони вирішили повернутися пізніше. Через деякий час вони повернулися до дому ОСОБА_15 й помітили, що замок на вхідних дверях в будинок було зірвано. Коли вони зайшли в будинок побачили скидані речі по середині кімнати, в іншій кімнаті на дивані знаходився ОСОБА_6 , який почав казати, що чекає господарку, яка вийшла за горілкою, в іншій кімнаті за плитою ховалася ОСОБА_14 , яка повідомила про те, що вона з ОСОБА_19 до пакету збирала речі належні ОСОБА_17 . Після цього, вони виявили, що ОСОБА_15 перебуває у своєї матері й про те, що обвинувачені зайшли до її будинку нічого не знає;

Заявою потерпілої ОСОБА_5 від 25 березня 2015 року до Снігурівського РВ УМВС про притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачених, які з території її домоволодіння здійснили крадіжку речей (а.с. 89), за якою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та розпочато досудове розслідування (а.с. 88);

протоколом огляду місця події від 25 березня 2015 року з фототаблицею, в ході якого оглянуто територію домоволодіння ОСОБА_5 за адресою с.Юріївка, де було виявлено на вхідних дверях механічні пошкодження, а також пошкодження металевої скоби, яка тримала навісний замок, в приміщенні будинку хаотично розкидані речі, частина з них вкладена в полімерний пакет, знято та вилучено сліди папілярних узорів пальців рук (а.с.90-96);

постановою прокурора від 27 березня 2015 року про відібрання зразків для експертного дослідження та протоколами про отримання зразків папілярних узорів рук від ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с.113-116);

висновком судової дактилоскопічної експертизи №65 від 16 квітня 2015 року, у відповідності до якої вилучені під час огляду місця події в домоволодінні ОСОБА_5 за протоколом від 25 березня 2015 року сліди папілярних узорів пальців рук з розмірами 20х23 мм на відрізку прозорої клейкої стрічки із розмірами 48х90 мм придатний для ідентифікації та залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_6 (а.с.121-135);

заявою потерпілої ОСОБА_5 від 24 квітня 2015 року про згоду на проведення слідчого експерименту (а.с.154) та протоколом слідчого експерименту від тієї ж дати з фототаблицею за участі обвинуваченого ОСОБА_6 , в ході якого ОСОБА_6 показав та розказав, як він спільно з ОСОБА_7 проникли до будинку ОСОБА_5 й почали збирати речі, щоб викрасти їх та що при цьому їх застали працівники Снігурівського РВ УМВС (а.с. 155-161);

протоколом проведення слідчого експерименту від 15 березня 2015 року з фото таблицею за участі обвинуваченої ОСОБА_7 , в ході якого остання показала та розказала, як вона спільно з ОСОБА_6 проникла до будинку ОСОБА_5 й почали збирати в пакет речі та продукти харчування, після чого вони були виявлені працівниками міліції, у зв`язку з цим речі, які назбирали викрасти не змоги (а.с.172-177);

Розписками потерпілої від 25 травня 2015 року та від 14 травня 2015 року про прийняття на зберігання викрадених речей (а.с.97, 164);

довідками про вартість викраденого майна (а.с.98, 99, 100, 101, 102, 103, 104, 105);

висновком товарознавчої експертизи №109 від 07 травня 2015 року, яким встановлено середню ринкову вартість 4 зарядних пристроїв для мобільних телефонів, електричної машинки для підстригання «Sapir», трьох мисок різних за розміром (а.с.140-153);

експертним висновком ікони Божої Матері Миколаївського обласного краєзнавчого музею (а.с.178-180);

заявою ОСОБА_5 від 14 травня 2015 року про відсутність претензій матеріального та морального характеру (а.с.166);

постановою про об"єднання матеріалів досудових розслідувань від 27 березня 2015 року за фактами викрадення майна у потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_5 та присвоєння об"єднаному провадженню №0000202 та витягом з кримінального провадження (а.с.86-87, 170-171).

Таким чином обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 знайшло своє підтвердження у ході судового розгляду. Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 в межах пред`явленого йому обвинувачення, яке сформульоване в обвинувальному акті і за межі якого суд вийти не може, за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб; дії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, вчинену за попередньою змовою групою осіб, яку не було доведено до кінця з причин, що не залежали від їх волі, хоча обвинувачений ОСОБА_6 й вчинив вказані злочини повторно.

Оскільки в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено дослідженими доказами обставину, що перед вчиненням крадіжки у потерпілого ОСОБА_10 обвинувачений ОСОБА_6 вживав спиртні напої, суд виключає обставину перебування в стані алкогольного сп`яніння з обсягу його обвинувачення.

Суд не приймає покази обвинуваченого ОСОБА_6 , надані ним в судовому засіданні, про те, що він не мав змови з ОСОБА_9 на вчинення крадіжки та не усвідомлював характеру дій останнього, оскільки такі спростовуються вказаними вище доказами у їх сукупності. Про наявність змови на викрадення майна з ОСОБА_9 свідчить те, що обвинувачений знав про те, що йде з ОСОБА_9 викрадати козу до ОСОБА_10 . Надав ОСОБА_20 мотузку для вчинення злочину. Чекав ОСОБА_21 надворі, коли той викрадав козу, а потім забив її та вони вдвох її розробили, а м"ясо заховали. Діючи таким чином, ОСОБА_6 виконав частину об"єктивної сторони вчиненого злочину.

Крім того, суд не приймає покази обвинувачених в частині того, що умислу на викрадення майна у ОСОБА_5 вони не мали, оскільки такі суперечать одне одному та вище вказаним доказам, дослідженим у судовому засіданні, у їх сукупності. Так, обвинувачені в ході судового розгляду намагалися применшити свою роль у вчиненні злочину, вказуючи одне на одного щодо збору речей потерпілої у пакет. З якою метою вони збирали ці речі обвинувачені протягом усього часу розгляду справи так пояснити й не змогли. Крім того, їх покази у цій частині суперечать показам потерпілої ОСОБА_5 , яка стверджує, що дозволу на проникнення обвинувачених до свого будинку вона не надавала, речі у будинку були не на своїх місцях, звертатися з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачених її ніхто не примушував, а також протоколам проведення слідчих експериментів за участі обвинувачених, які показували як викрадали речі з помешкання потерпілої.

За такого суд приймає вказані показання обвинувачених як спосіб захисту з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він за місцем проживання характеризуються негативно, утриманців не має, не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_7 встановлено, що вона за місцем проживання характеризуються посередньо, зловживає спиртними напоями та піддається чужому впливу, має на утриманні неповнолітню дитину, не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених суд не вбачає.

Обставин, що обтяжує покарання обом обвинуваченим є вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння, а обвинуваченому ОСОБА_6 ще й рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кожним з обвинувачених злочинів, вчинено умисний тяжкий та середньої тяжкості корисливі злочини, обставини його вчинення, наслідки його вчинення для потерпілих, відсутність матеріальних та моральних претензій, роль кожного з обвинувачених у вчиненні злочину, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, вказані дані про особу обвинувачених, стан їх здоров"я, наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 непогашених судимостей та кількість епізодів його злочинної діяльності, та приходить висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише з ізоляцією його від суспільства, тоді як виправлення ОСОБА_7 такої ізоляції не потребує, однак потребує нагляду та контролю поведінки, а тому призначає покарання необхідне та достатнє для виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів у вигляді позбавлення волі ОСОБА_6 - реальним відбуттям, а ОСОБА_7 із застосуванням ст.75,76 КК України.

Цивільні позови не заявлялися. Матеріальна шкода потерпілим відшкодована поверненням викраденого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 з урахуванням призначеного покарання слід залишити утримання під вартою до набрання вироком суду законної сили. Початок відбуття покарання відраховувати з моменту затримання ОСОБА_6 , тобто з 27 березня 2015 року.

На підставі ст.124 КПК України суд стягує з обвинувачених судові витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи згідно довідки НДЕКЦ у Миколаївській області у розмірі 491 грн. 04 коп. (а.с.120), та судової товарознавчої експертизи згідно довідки НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області у розмірі 491 грн. 04 коп. (а.с.139), а всього 982 грн.08 коп, тобто по 491 грн.04 коп. з кожного.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст.15 і ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання

за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі,

за ч.3 ст.15 і ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточно визначити покарання шляхом часткового складання покарань у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.3 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку на 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає обовязки передбачені п.2,3,4 ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, а також періодично з`являтись на реєстрацію у кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави по 491 грн. 04 коп. на відшкодування витрат за проведення судових експертиз.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою. Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 27 березня 2015 року.

Речові докази:

м"ясо кози в кількості 12 кг., яке передане на зберігання ОСОБА_10 , залишити йому ж як власнику;

чоловічі кросівки, сокиру, які передані до камери зберігання речових доказів Снігурівського РВ УМВС в Миколаївській області повернути ОСОБА_7 , як власнику;

мотузку, грунт, які передані до камери зберігання речових доказів Снігурівського РВ УМВС в Миколаївській області - зищити;

чотири зарядні пристрої до мобільних телефонів, миючий засіб «Мандарин», білизна в пляшці з об`ємом 1 л., ікона з зображенням «Божої матері», шкіряна сумка, електромашинка для підстригання «Sapir», коробка прального порошку, три пластикові миски, які передані на зберігання ОСОБА_5 , повернути їх же, як власнику.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з моменту оголошення до Апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

СУДДЯ: