АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-214, 2007 року Головуючий по 1 інстанції
Категорія: ст.81 КК України. Гончар Н.І.
Доповідач в апеляції Демиденко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2007 року Колегія суддів судової палати у

кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Демиденка А.І.

суддів Ятченка
М.О., Шкреби Р.Д.

прокурора Гришанової Н.Д.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1
на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2006 року, якою відмовлено в задоволенні спільного клопотання адміністрації Черкаської ВК-62 та спостережної комісії
Придніпровського райвиконкому м. Черкаси про умовно-дострокове
звільнення засудженого ОСОБА_1 від подальшого відбуття покарання.

Вивчивши матеріали справи, -

встановила:

Як убачається із зазначеної
постанови місцевого суду, Черкаською ВК-62 та спостережною
комісією Придніпровського райвиконкому м. Черкаси до Придніпровського районного суду м. Черкаси було направлено подання
відносно

ОСОБА_1, 1970 року народження, українця, гр.
України, засудженого 17 травня 2005 року вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області
за ст.ст. 289 ч.3, 69; 286 ч.1;
70 КК України на 2 роки позбавлення
волі з конфіскацією всього майна і з позбавленням права керувати транспортними
засобами строком на 1 рік, в якому поставлено питання про його
умовно-дострокове звільнення від відбування цього покарання.

Відмовляючи у його задоволенні, суд послався на те, що за час відбування
покарання ОСОБА_1, крім заохочень, мав і стягнення за зберігання заборонених речей. Це не може свідчити про те, що
він довів своє виправлення та твердо став на такий шлях.

В апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_1
порушується питання про скасування постанови місцевого суду з наступним
направленням матеріалів подання на новий судовий
розгляд. При цьому він покликається на її необґрунтованість, оскільки накладене
на нього стягнення на час направлення до суду подання було погашене.

Заслухавши суддю-доповідача, думку
прокурора про обґрунтованість апеляції, вивчивши
матеріали подання та обміркувавши над доводами апеляційних вимог, колегія
суддів судової палати вважає, що зазначена апеляція підлягає до задоволення, а
постанова суду скасуванню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо
засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вирішуючи питання про таке
звільнення суд повинен перевірити: чи відбув засуджений певну, установлену законом, частину покарання; чи довів він своє
виправлення сумлінною поведінкою і відношенням до праці.

Дані протоколу судового засідання
засвідчують те, що з цим завданням суд не впорався, а тому і прийняте ним рішення про відмову у задоволенні
вищезгаданого подання є передчасним.

а.с. 7

Так, у ньому не зазначено, які саме матеріали подання
були досліджені в судовому засіданні? Коли і яке стягнення було накладено на засудженого
ОСОБА_1 ? Як воно вплинуло на його пасивну та активну форми поведінки? Чи дійсно воно
погашене ? У зв'язку з чим заохочувався цей
засуджений? Як характеризується ?

Окрім того, судом не з'ясована думка прокурора щодо доцільності чи недоцільності задоволення подання. В порушення
вимог ст. 407 КПК України суд розглянув справу у відсутності представника органу, що
відає виконанням покарання. Його думка з приводу порушеного у
поданні питання залишилась теж нез'ясованою.

Отже, має місце суттєва неповнота
з'ясування фактичних обставин справи, яку можливо усунути
тільки під час її нового розгляду.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 382 КПК України,
колегія судців судової палати, -

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовільнити.

Постанову Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 13 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а матеріали подання направити на новий судовий розгляд до того ж суду, але в
іншому його складі.