Справа № 4-1690/12
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2012 Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

головуючого судді - Кончиної О. І.,

при секретарі Тимошенко Д. А.,

з участю прокурора - Бондаренко М. Ю.,

скаржника - ОСОБА_1,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ УПМ ДПА в Черкаській області від 05 січня 2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.212 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ УПМ ДПА в Черкаській області від 05 січня 2012 року про порушення кримінальної справи відносно нього за ч.3 ст.212 КК України, посилаючись на те, що вона винесена за відсутності достатніх на те приводів та підстав, передбачених законом.

Прокурор в судовому засіданні проти скарги заперечував, вказував на те, що на момент порушення кримінальної справи в розпорядженні слідчого були наявні достатні приводи і підстави для її порушення.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та пояснив, що не ухилявся від сплати податків, доходи не декларував в звязку з їх відсутністю, вартість проданих корпоративних прав дорівнює вартості витрат, здійснених ним на користь ТОВ «Опттехсервіс».

Дослідивши матеріали скарги, матеріали, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови про порушення кримінальної справи, заслухавши пояснення скаржника, прокурора, суд встановив наступне.

05.01.2012 р. слідчим СВ УПМ ДПА в Черкаській області Захарченко О. Ю. прийнято постанову про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.212 КК України.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1, будучи засновником, керівником та головним бухгалтером в одній особі ТОВ «Опттехсервіс», згідно договору купівлі-продажу № 21/08/08 від 21.08.2008 року продав корпоративні права підприємству ТОВ «Автоарт», за що в серпні 2008 року отримав від ТОВ «Автоарт»грошові кошти на три власні рахунки в розмірі 11000000 грн., та в подальшому, з метою умисного ухилення від сплати податків до державного бюджету, в порушення п.п.4.2.13 п.4.2. ст.4 та п.9.6 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 року, отримані доходи не задекларував та декларацію до ДПІ у м.Черкаси не подав, внаслідок чого не нарахував та не сплатив до державного бюджету України податок з доходів фізичних осіб в сумі 1650000 грн., що в 6407 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є в особливо великих розмірах.

З урахуванням викладеного слідчий прийшов до висновку, що матеріали перевірки містять достатні дані, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознак злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст.94 КПК України приводом до порушення кримінальної справи, є заяви або повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян; безпосереднє виявлення прокурором, слідчим, органом дізнання ознак злочину.

Як вбачається з постанови про порушення кримінальної справи від 05.01.2012 року приводом до порушення кримінальної справи стало безпосереднє виявлення органом судового слідства ознак злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Частиною 2 статті 94 КПК України передбачено, що справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, які підтверджують реальність конкретної події злочину ( час, місце, спосіб та інші обставини здійснення злочину).

Підставами для порушення кримінальної справи стали дані які містяться у висновку спеціаліста № 7/35-102 від 05.01.2012р., акті документальної перевірки №1/35- від 10.03.2011р., меморіальному ордері № 3898 від 22.08.2008р., роздруківці руху коштів по рахункам фізичної особи ОСОБА_1 в ПАТ «ОСОБА_2 Аваль»та ВАТ «Державний ощадний банк України», договорах про виконання робіт, актах приймання виконаних підрядних робіт, довідках про вартість виконаних робіт, укладених між ОСОБА_1 та ТОВ «ЄС ЛТД», показах службових осіб ТОВ «ЄС ЛТД».

Відповідно до ч.3 ст.212 КК України в діях особи вбачається склад злочину, якщо в наслідок ухилення особи від сплати податків, зборів, що входять у систему оподаткування, введених в установленому законом порядку фактично не надійшли до бюджетів чи державних цільових фондів кошти у великих чи особливо великих розмірах.

Тобто вказаний злочин передбачає наявність умисної форми вини та є злочином з матеріальним складом і склад даного злочину відсутній, якщо це не призвело до ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у особливо великих розмірах.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 8 жовтня 2004 року № 15 «Про деякі питання застосування законодавства про відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов'язкових платежів»судам необхідно виходити з того, що кримінальна відповідальність за ст. 212 Кримінального кодексу України настає за умисне ухилення від сплати лише тих податків, зборів, інших обов'язкових платежів, які встановлені Законом від 25 червня 1991 р. № 1251-XII "Про систему оподаткування" (далі - Закон № 1251-XII) і введені в установленому законом порядку.

Згідно із Законом № 1251-XII ставки, механізм справляння податків, зборів (обов'язкових платежів) і пільги щодо оподаткування не можуть установлюватись або змінюватися іншими законами, крім тих, які стосуються оподаткування.

Відповідальність за ст. 212 КК може наставати лише за сукупності обов'язкових умов, коли:

не сплачені податки, збори, інші обов'язкові платежі входять у систему оподаткування і введені в установленому законом порядку;

об'єкт оподаткування передбачений відповідним законом;

платник податку, збору, іншого обов'язкового платежу визначений як такий відповідним законом;

механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), їх ставки та пільги щодо оподаткування визначені законами про оподаткування.

Злочин, передбачений ст. 212 КК, є закінченим з моменту фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів, які мали бути сплачені у строки та в розмірах, передбачених законодавством з питань оподаткування (тобто, сум узгоджених податкових зобов'язань, визначених згідно із Законом N 2181-III), а саме - з наступного дня після настання строку, до якого мав бути сплачений податок, збір чи інший обов'язковий платіж, що відповідно до визначеного ст. 5 вказаного Закону порядку вважається узгодженим і підлягає сплаті. Якщо закон пов'язує строк сплати з виконанням певної дії, то злочин вважається закінченим з моменту фактичного ухилення від сплати.

Умисне ухилення від сплати чи сплата у неповному обсязі сум податкових зобов'язань (податку, збору, іншого обов'язкового платежу, нарахованих контролюючими органами в порядку і на підставах, визначених п. 4.2 ст. 4 Закону N 2181-III) утворює закінчений склад злочину з моменту закінчення граничного строку, в який мали бути сплачені нараховані (донараховані) такими органами суми зазначених зобов'язань.

Пунктами 1.2 та 1.3 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який на момент виникнення вказаних правовідносин установлював порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами, передбачено, що податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України. Податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) це самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податкове зобовязання платника, тобто сума коштів, яка підлягає сплаті до бюджету може бути визначена тільки в двох випадках:

- платник податків самостійно обчислює суму податкового зобовязання, яку визначає у податковій декларації (п. 4.1.1.);

- податкове зобовязання платника визначає контролюючий орган, тобто державна податкова інспекція шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення (п. 4.2).

Податковим повідомленням-рішенням від 25.03.2011року № НОМЕР_1 ОСОБА_1 визначено податкове зобовязання по податку з доходів фізичних осіб у сумі 1633939 грн. 20 коп. за результатом операції купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ «Автоарт»від 21.08.2008р.

Із матеріалів скарги вбачається, що постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 14.11.2011 року, скасовано податкове повідомлення рішення винесене державною податковою інспекцією у м. Черкаси 25.03.2011року № НОМЕР_1, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобовязання по податку з доходів фізичних осіб у сумі 1633939 грн. 20 коп. Вказане рішення набрало законної сили згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2012р.

Відповідно до ст. 236 8 КПК України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення справи, суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Дані які містяться у висновку спеціаліста № 7/35-102 від 05.01.2012р., акті документальної перевірки №1/35- від 10.03.2011р., меморіальному ордері № 3898 від 22.08.2008р., роздруківці руху коштів по рахункам фізичної особи ОСОБА_1 в ПАТ «ОСОБА_2 Аваль»та ВАТ «Державний ощадний банк України», договорах про виконання робіт, актах приймання виконаних підрядних робіт, довідках про вартість виконаних робіт, укладених між ОСОБА_1 та ТОВ «ЄС ЛТД», показах службових осіб ТОВ «ЄС ЛТД»не можуть бути підставами для порушення кримінальної справи, оскільки кожен із них окремо, так і в сукупності не несуть в собі ознак, в тому числі і обєктивної сторони злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України

Будь-які інші дані, які б вказували на порушення ОСОБА_1 граничного строку сплати податкового зобовязання в матеріалах справи відсутні.

За результатами розгляду скарги, залежно від того, чи були при порушенні справи додержані вимоги статей 94, 97, 98 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою:

1) залишає скаргу без задоволення;

2) задовольняє скаргу, скасовує постанову про порушення справи і виносить постанову про відмову в порушенні справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова про порушення кримінальної справи підлягає до скасування, оскільки винесена в порушення вимог чинного законодавства, при відсутності достатніх даних в матеріалах дослідчої перевірки, які б вказували на наявність ознак злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Крім того, слідчим при винесенні постанови про порушення кримінальної справи не було враховано, ту обставину, що механізм справляння податків і зборів визначений, виключно, законами про оподаткування, при цьому податкове зобовязання не може бути визначене, нараховане та сплачене до бюджету на підставі висновку спеціаліста або акту документальної перевірки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 97, 98, 236-7, 236-8 КПК України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ УПМ ДПА в Черкаській області Захарченка О. Ю. від 05 січня 2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.212 КК України задовольнити.

Постанову слідчого СВ УПМ ДПА в Черкаській області Захарченка О. Ю. від 05 січня 2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.212 КК України скасувати.

Копію даної постанови направити скаржнику ОСОБА_1, начальнику СВ УПМ ДПА в Черкаській області , прокурору Черкаської області.

Набрання законної сили даною постановою тягне за собою скасування запобіжних заходів, повернення вилучених речей та поновлення прав, щодо яких на час досудового слідства встановлювалися обмеження.

На постанову суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м. Черкаси на протязі семи діб з дня її винесення.

Головуючий О. І. Кончина