№566/248/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2015 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області

в складі слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Млинівського РВ (з обслуговування Демидівського та Млинівського районів) УМВС України в Рівненській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 09 січня 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.1 ст. 321, ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Млинівського районного суду Рівненської області надійшло клопотання слідчого СВ Млинівського РВ (з обслуговування Демидівського та Млинівського районів) УМВС України в Рівненській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Млинівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 01 вересня 2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.1 ст. 321, ч.2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та доповів, що 09 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 внесені відомості та розпочато досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 263; ч.1 ст.321; ч.2 ст. 185 КК України.

06 лютого 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру в тому, що він, будучи раніше судимим та маючи ці судимості не погашеними та не знятими у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, і знову вчинив ряд умисних злочинів, в тому числі однорідного складу.

Так, у вересні 2014 року, ОСОБА_5 , без передбаченого законом дозволу, в порушення пункту «А» Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471-XII, зі змінами від 24 січня 1995, без дозволу, передбаченого п.2.3.3, п.8.1, п.8.9, п.12.2, п.12.5 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року, зі змінами від 07 серпня 2013 року, по місцю проживання в АДРЕСА_1 , саморобним способом виготовив кастет, який є різновидом холодної зброї ударно-дробильної дії.

Після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 09 січня 2015 року, перебуваючи поблизу кафе «Кулінарія», що знаходиться в смт.Млинів по вул. Ватутіна Млинівського району Рівненської області, без передбаченого законом дозволу носив при собі в одязі вищезазначений кастет.

В цей же день, о 15 год. 40 хв., дії ОСОБА_5 , пов`язані з незаконним поводженням зі зброєю, були припинені працівниками міліції, а вищевказаний кастет з незаконного володіння останнього вилучено під час проведення огляду місця події.

Згідно висновку експерта № 3 від 19.01.2015 предмет, вилучений у ОСОБА_5 , є кастетом спрощеної конструкції, який є різновидом холодної зброї ударно-дробильної дії, та виготовлений саморобним способом.

Крім цього, у лютому 2014 року, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту сильнодіючого лікарського засобу, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету матеріального збагачення, всупереч законам України від 15 лютого 1995 року «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за життя батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяв дві пластинки таблеток «Сонован», та зберігав з метою збуту, в господарстві за постійним місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

13 січня 2015 року, працівниками міліції під час проведення огляду господарства по місцю проживання ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено одну пластинку з 9 таблетками препарату «Сонован», які згідно висновку експерта №35 від 22.01.2015 року містять сильнодіючий лікарський засіб зопіклон, який відповідно до «Переліку отруйних та сильнодіючих лікарських засобів» відноситься до сильнодіючих лікарських засобів. Маса зопіклону ( в перерахунку на 9 таблеток) становить 0,0667 г.

Крім цього, 15 січня 2015 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину «Побутова техніка», який знаходиться по вул. Кірова, 3 в смт.Млинів Рівненської області, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_7 велосипед марки «Салют» вартістю 525 грн.

В результаті даної крадіжки ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 525 грн.
Крім цього, 19 січня 2015 року, приблизно о 13:30, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину «Мій Дім», який знаходиться по вул. Пушкіна, 2д в смт.Млинів Рівненської області, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_8 велосипед марки «Україна» вартістю 700 грн.

В результаті даної крадіжки ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 700 грн.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.2 ст.263; ч.1 ст.321; ч.2 ст.185 КК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 ґрунтується на наявності обґрунтованої підозри, а також ризиків, передбачених п.4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Просить суд задовольнити клопотання і винести ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 та покласти нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, вислухавши думку прокурора та слідчого, які підтримали клопотання та думку підозрюваного ОСОБА_5 ,який не заперечив проти задоволення клопотання, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволенняз наступних підстав: у відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.1 ст. 321, ч.2 ст. 185 КК України, свідчать витяги №1,2,3,4 з кримінального провадження №0000013 про несення відомостей в ЄРДР від 09 січня 2015 року, 14 січня 2015 року, 15 січня 2015 року, 19 січня 2015 року, протокол допиту, як підозрюваного ОСОБА_5 від 06 лютого 2015 року, слідчих експериментах проведених за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 06 лютого 2015 року, протоколах огляду місця події від 09 січня 2015 року, 13 січня 2015 року, 15 січня 2015 року, 19 січня 2015 року, 20 січня 2015, протоколі огляду предмета від 16 січня 2015 року, протоколах допиту потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 16 січня 2015 року, а також протоколах про пред`явлення речей для впізнання проведених з потерпілим ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_7 від 24 та 25 січня 2015 року, протоколах допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , висновках судових товарознавчих експертиз №18 від 28 січня 2015 року та №27 від 28 січня 2015року, висновку експертизи холодної зброї №3 від 19 січня 2015 року та висновку судової фізико-хімічної експертизи №35 від 22 січня 2015 року.

(а.с.11-20,21-23,24-27, 28-47,60-63,80-84, 88-96)
В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 слідчий в судовому засіданні вказав, що для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є наявність ризиків, передбачених п.4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується копією характеристики на ОСОБА_5 , виданої 15 січня 2015 року Млинівською селищною радою № 19, копіях протоколів допиту свідків ОСОБА_10 від 19 січня 2015 року, ОСОБА_11 від 18 січня 2015 року, ОСОБА_19 від 25 січня 2015 року, ОСОБА_16 , ОСОБА_20 від 11 лютого 2015 року, ОСОБА_21 від 11 лютого 2015 року, ОСОБА_22 від 12 лютого 2015 року, ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 від 25 лютого 2015 року, ОСОБА_27 , ОСОБА_28 від 10 лютого 2015 року, а також копії талону зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання.

З вказаних документів вбачається, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується з негативної сторони, як особа раніше судима, яка зловживає спиртними напоями, не має постійних занять та постійного джерела заробітку, веденням домашнього господарства не займається, проживає без реєстрації, утриманців не має, що вказує на відсутність у нього стримуючих чинників особистісно-соціального характеру, а тому, зазначена обставина дає достатні підстави вважати, що останній, буде перешкоджати кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання процесуальних обов`язків.

(а.с.30-33,48-59,64,65)
Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується вироком Млинівського районного суду Рівненської області 26 серпня 2003 року за яким ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням строком на 1 рік;

· вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2007 року ОСОБА_5 судимий за ч.2 ст.185 КК України до 2-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням, якщо він на протязі 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язок, передбачений ст. 76 КК України;

· вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2010 року ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням, строком на 1 рік 6 місяців, якщо він на протязі іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України;

· вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2011 року ОСОБА_5 судимий за ч.1 ст.309; ч.2 ст. 309; ч.1 ст.308; ч.2 ст.263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

· вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2012 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.190 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

· вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року ОСОБА_5 судимий за ч.1 ст.317 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Маючи ці судимості непогашеними, та не знятими у встановленому законом порядку, ОСОБА_5 належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, та протягом нетривалого часу вчинив низку умисних злочинів, про які йому було повідомлено про підозру.

Таким чином, ОСОБА_5 є особою суспільно небезпечною та схильною до вчинення злочинів, і у матеріалах досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, буде продовжувати злочинну діяльність.

(а.с. 67-74)
У відповідності до ч.1ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що слідчим надано достатні докази, які вказують на наявні ризики, передбачені п. 4, 5ч.1 ст. 177 КПК України і те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з п. 9 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
У відповідності до п. 1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК. Слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість.
Таким чином, беручи до уваги те, що встановлена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, наявність ризиків, передбачених п. 4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також відсутність міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання та постійного місця роботи, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому суд вважає, за доцільне застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

У відповідності до вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 26 січня 2015 року підтверджується, що житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_29 .

(а.с.99)
На підставі наведеного,
керуючись ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 194 КПК України,
суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Млинівського РВ (з обслуговування Демидівського та Млинівського районів) УМВС України в Рівненській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 09 січня 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч.1 ст. 321, ч.2 ст. 185 КК України задоволити.

Застосувати до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця Німецької Демократичної Республіки, м. Дрезден, жителя АДРЕСА_1 , маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимого вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2010 за ч.3 ст.185 КК України, вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2011 року за ч.1 ст.309; ч.2 ст.309; ч.1 ст.308; ч.2 ст.263 КК України, вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2012 року за ч.2 ст.190 КК України та вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року за ч.1 ст.317 КК України,

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в будинку, за адресою АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_29 і в якому ОСОБА_5 проживає без реєстрації.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 цілодобово залишати житло, за адресою АДРЕСА_1 , в якому він проживає без реєстрації та яке на праві приватної власності належить ОСОБА_29 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1)
прибувати до кабінету №10 Млинівського РВ (з обслуговування Демидівського та Млинівського районів) УМВС до слідчого слідчого відділення ОСОБА_4 за кожним викликом,

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до вимог ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, в якому він перебуває під арештом, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Встановити строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під домашнім арештом 2 (два) місяці, тобто з 02 березня 2015 року по 02 травня 2015 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Зобов`язати Млинівський РВ (з обслуговування Демидівського та Млинівського районів) УМВС України в Рівненській області на виконання ухвали негайно повідомити Млинівський районний суд Рівненської області про взяття на облік підозрюваного ОСОБА_5 .
Апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Млинівського районного суду ОСОБА_1