Глибоцький районний суд Чернівецької області
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2011 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Косована Т.Т.

при секретарі Майщук С.В.

за участю прокурора Івасюка С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Глибока справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не військовозобов'язаного, одруженого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, громадянина України, у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст. 296 країни,-

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2010 року біля 20 години 30 хвилин підсудний ОСОБА_1 грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно у присутності дітей, які випасали худобу на пасовищі, побив потерпілого ОСОБА_2, спричинивши останньому тілесні ушкодження: садно в ділянці кута нижньої щелепи справа, садно в лівій поперековій ділянці, садно по розгинальній поверхності лівого ліктьового суглоба, синців в кількості трьох по правій бічній поверхні шиї паралельні одне одному, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.

Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю і показав суду, що дійсно 16 серпня 2010 року, біля 18 години, додому прибіг його неповнолітній син, який повідомив йому, що на пасовиську до нього чіпляється якийсь хлопець і погрожує йому побиттям. Він одразу, побіг на пасовисько де побачивши, як тепер йому відомо ОСОБА_2 не розбираючись, не вияснивши у других дітей, які також пасли худобу, що трапилося, взяв останнього за руку і декілька разів вдарив його рукою по голові. Після чого пішов додому. Через деякий час до нього додому прийшов батько ОСОБА_2, ще з двома чоловіками і почав з'ясовувати, чому він побив сина. На дорогу до них він не вийшов, так як злякався, що вони його поб'ють.

У вчиненому щиро кається. На даний час він відшкодував потерпілому моральну шкоду і останній не має до нього ніяких претензій, просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим підсудним, його вина у вчиненому повністю доведена в судовому засіданні показами потерпілого ОСОБА_2 його законного представника ОСОБА_4 Григоровіича, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 даних ними на досудовому слідстві, оголошеними і обговореними в судовому засіданні, а також іншими зібраними по справі доказами, а саме:

*протоколом усної заяви ОСОБА_4 від 17 серпня 2010 року про те, що 16 серпня 2010 року, на вулиці в с. Луковиця Глибоцького району Чернівецької області побив невідомий чоловік; (а.с. 4)

*висновком судово - медичної експертизи №174 від 18.08.2010 року, згідно якого потерпілому ОСОБА_2 було спричинено тілесні ушкодження: садно в ділянці кута нижньої щелепи справа, садно в лівій поперековій ділянці, садно по розгинальній поверхності лівого ліктьового суглоба, синців в кількості трьох по правій бічній поверхні шиї паралельні одне одному, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, (а.с.33, 37)

Аналізуючи всі обставини справи, докази зібрані по справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що у вчиненому підсудним ОСОБА_1 є склад злочину передбачений ч.І ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Призначаючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, позитивну характеристику по місцю проживання, повне визнання вини, незадовільні матеріально-побутові умови сім'ї, а також те, що в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Як обставини, які пом'якшують покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому, повне відшкодування заподіяної шкоди та знаходження на його утриманні четверо неповнолітніх дітей.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд дійшов висновку, призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, тобто із звільненням його від відбування покарання, так як таке покарання є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 299, 323 та 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і призначити йому міру покарання у виді 1 / одного / року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та на підставі ст. 76 КК України зобов'язати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_3, залишити попередню - підписку про невиїзд із місця проживання до набрання чинності вироку.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційний суд Чернівецької області через Глибоцький районний суд на протязі 15-ти діб з дня його проголошення.

Суддя