Справа № 642/438/15-к
Провадження 1кп/642/161/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 люте 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, Костромської області, Костромського району, с. Караваєво, громадянина України, українця, із вищою освітою, не одруженого, працюючого на посаді промоутера - консультанта компанії Самсунг Промотіон в м. Харкові, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

з участю сторони кримінального провадження:

- обвинувачення - старшого прокурора прокуратури Ленінського району м. Харкова молодшого радника юстиції ОСОБА_5

встановив:

в середині вересня 2014 р., більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись в одній із лісосмузі с. Онуфріївка, Онуфріївського району, Кіровоградської області, побачив кущ коноплі дикорослої, маючи умисел на незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту, обірвав його вегетативну частину, приніс додому, висушив, перетер долонями рук, розсипав у газетний згорток, який потім помістив до порожньої упаковки з-під чіпсів "Люкс" та з того часу зберігав для власного вживання, без мети збуту.

23.12.2014 р. о 03.00 год. на ст. "Павлиш" Онуфріївського району Кіровоградської області ОСОБА_4 здійснив посадку на потяг сполученням "Одеса-Харків", у вагон № 12, з метою слідування до м. Харкова при цьому пакунок з коноплею сховав до речей рюкзаку чорного кольору, який був при ньому.

Так, 24.12.2014 р. приблизно о 09.20 год. по прибуттю вказаного потягу на ст. Харків-пасажирський ОСОБА_4 знаходячись в Південному цокольному поверсі вокзалу ст. Харків-Пасажирський, був виявлений працівниками міліції, та в ході огляду добровільно видав із другого відділення його дорожнього рюкзаку, що був при ньому, упаковку із-під чіпсів "Люкс", в якій находився газетний згорток з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, у подрібненому стані. Згідно висновку судово-хімічної експертизи НДЕКЦ при УМВСУ на ПЗ № 279 від 26.12.2014 р., речовина рослинного походження, виявлена у ОСОБА_4 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину 58,8 г.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне виготовлення, придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту.

02 лютого 2015 р. між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 473 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_4 визнає свою вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений, а саме відповідно до ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн., а також сплату судових витрат на проведення експертиз у справі у розмірі 614 грн. 90 коп. Крім цього даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та пояснив, що саме він скоїв зазначене правопорушення, у вчиненому щиро розкаюється. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Прокурор просив затвердити угоду.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, приходить до наступного:

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання підозрюваним взятих на себе зобов`язань, не відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. Крім того судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого, висловленої в судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції прокурора, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 02 лютого 2015 року, укладеної між обвинуваченим та прокурором по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Судові витрати по справі покласти на ОСОБА_4 .

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та старшим прокурором прокуратури Ленінського району м. Харкова молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , укладену 02 лютого 2015 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання - у виді штрафу у розмірі 1700 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта в розмірі 614 (шістсот чотирнадцять) гривень 90 копійок

Речові докази по справі -знищіти.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий: підпис

Копія вірна. Суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили

суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1