АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

3 квітня 2007 року

Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в
складі:

головуючого: Романова
О.В.

суддів: Слісарчука
Я.А., Гузовського О.Г.

з участю
прокурора: Руденка В.І.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Житомирі кримінальну справу за апеляціями
засудженого ОСОБА_1. і потерпілого ОСОБА_2. на вирок Коростенського
міськрайонного суду Житомирської області від 5 лютого 2007
року, яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
громадянина України, уродженця та жителя м. АДРЕСА_1, не працюючого, не
судимого:

засуджено за ст.
121 ч.1 КК
України на 5 років
позбавлення волі.

Стягнуто з
засудженого на користь
Коростенської центральної міської лікарні 1682 грн. 60 коп.
матеріальної шкоди.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_1. до вступу вироку в законну силу залишений попередній - підписка про
невиїзд.

Справа № 11-249/2007 Головуючий у суді 1-ї
інстанції Коренюк В.П.

Категорія ст. 121 ч.1 КК України Суддя-доповідач Романов О.В.

2

Згідно вироку
ОСОБА_1. визнаний винним та засуджений за те, що 10 вересня 2006
року біля 23 години,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись на подвір'ї будинку АДРЕСА_1, умисно, на
ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, наніс удар ножем в область черевної
порожнини ОСОБА_2чим заподіяв потерпілому '
тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у
вигляді поранення черевної порожнини з пошкодженням лівої долі печінки.

На вирок суду
подано апеляції в яких:

·
засуджений ОСОБА_1. просить змінити вирок і призначити
покарання із застосуванням положення ст.ст. 75, 76 КК України. При цьому посилається на те, що він не мав
наміру завдати ножове поранення потерпілому, а подія сталася випадково. Суд
першої інстанції не взяв до уваги пом'якшуючи вину обставини та думку
потерпілого, який просив призначити покарання, не пов'язане з позбавленням
волі;

·
потерпілий ОСОБА_2. просить змінити вирок суду відносно
ОСОБА_1. та застосувати щодо нього положення ст.75 КК України. При цьому
посилається на ті ж обставини, що викладені в апеляції засудженого ОСОБА_1.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора, який заперечив проти доводів апеляцій,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів
вважає, що апеляції засудженого ОСОБА_1. та потерпілого ОСОБА_2. не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Вина засудженого
в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень повністю доведена доказами,
зібраними на досудовому слідстві та дослідженими під час розгляду справи в
суді.

Так, потерпілий
ОСОБА_2. на досудовому слідстві пояснював, що в день події засуджений ОСОБА_1.
був сильно п'яний, влаштував сварку, під час якої наніс один удар ножем в живіт
потерпілому. Свідок ОСОБА_3на досудовому слідстві пояснювала, що її брат,
ОСОБА_1., був в стані сильного алкогольного сп'яніння і влаштував сварку з її
співмешканцем ОСОБА_2. Під час сварки вони вийшли на вулицю. Почувши крик,
свідок вибігла до них на вулицю та побачила, що ОСОБА_2. лежить на землі.
ОСОБА_2. сказав їй, що ОСОБА_1. вдарив його ножем в живіт. Свої покази
потерпілий та свідок змінили в зв'язку з примиренням з засудженим і пояснювали,
що потерпілий сам поранився об ніж, який був в руках у засудженого.

3

До таких показів
суд першої інстанції віднісся критично, що на думку колегії суддів є вірним, і
розцінив їх як спробу захистити засудженого та пом'якшити його становище.

Оцінивши всі
докази в сукупності, суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1. за ч.1 ст. 121 КК України.

При призначенні
покарання ОСОБА_1. суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України і
врахував тяжкість скоєного злочину, особу засудженого, обтяжуючи та пом'якшуючи
покарання обставини.

Так, засуджений
ОСОБА_1. вчинив тяжкий злочин перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, свою вину у скоєному
визнав частково, пом'якшуючих обставин судом не встановлено.

На підставі
викладеного, з урахуванням всіх обставин скоєного злочину та ставлення
засудженого до скоєного ним злочину, суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого переконання про призначення засудженому реального покарання, яке
є мінімальним згідно санкції інкримінованого йому закону.

За таких
обставин колегія суддів не вбачає підстав для пом'якшення призначеного
покарання судом першої інстанції ОСОБА_1. та застосування положення ст.75 КК
України.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляції
засудженого ОСОБА_1. та потерпілого ОСОБА_2. залишити без задоволення, а вирок
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 5 лютого 2007 року, щодо
ОСОБА_1 - без
зміни.