Справа № 1-139/11
В И Р О К

іменем України

13.01.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Комендат М.Р.

за участю прокурора Юркової Ю.В.

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, що має неповну середню освіту, не працюючої, заміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

09.10.2010 року близько 21 години ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння та знаходячись за місцем свого проживання в будинку № 2 по вул. Космонавтів в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, в приміщенні кухні, в ході сварки зі своїм сином ОСОБА_1, яка переросла в бійку, схопила зі столу кухонний ніж та, тримаючи його у правій руці, нанесла останньому два прямих удари ножем у верхню зовнішню частину правого стегна та праву нижню частину живота, внаслідок чого заподіяла останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення живота із пошкодженням прямих мязів живота та правої нижньої епігастральної поверхневої артерії, колотої рани правого стегна, з яких, проникаюче поранення живота, згідно висновку судово-медичної експертизи № 366/Д від 09.11.2010 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Допитана у судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 свою вину у предявленому їй обвинуваченні визнала та пояснила суду, що за місцем реєстрації вона проживає разом з чоловіком, дочкою, онуком та двома синами. З сином ОСОБА_1 у неї часто виникали непорозуміння з приводу поглядів на життя, з цього приводу вони сварилися. 09.10.2010 року під час вечері вона трохи випила, потім у неї виник конфлікт з приводу грошей с сином ОСОБА_3, вони сильно кричали, ОСОБА_4 почав її бити. Потім пришов ОСОБА_1, який спав у сусідній кімнаті, у них теж виникла сварка, ОСОБА_1 почав її ображати та бити, у відповідь на що вона схопила зі столу кухонний ніж та двічі вдарила сина ОСОБА_5: один раз в ногу, один раз в живіт. У ОСОБА_1 з рани пішла кров. Вона поклала ніж на стіл та пішла з кімнати. Син ОСОБА_3 пішов до аптеки та купив бинт, потім перевязав ОСОБА_1 рани. Наступного дня ОСОБА_1 пішов до лікарні, де його госпіталізували. У вчиненому підсудна розкаялася, запевняла, що розуміє, що в такий спосіб не можна вирішувати сімейні конфлікти, просила її суворо не карати.

Окрім визнання підсудною своєї вини, її вина у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 121 КК України підтверджуються іншими доказами, зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_1, який пояснив суду, що він зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 разом зі своєю матірю, батьком, братом, сестрою та її сином. 09.10.2010 року він рано ліг спати, прокинувся від криків, було близько 21 години. Як зясувалось між його братом ОСОБА_4 та матірю Ганною виник конфлікт з приводу грошей, брат з матірю почали битися, він їх розбороняв, матір почала кидатися на нього, бо була на підпитку. Потім схватила зі столу кухонний ніж та нанесла йому два удари. В нього пішла кров. Мати пішла займатися своїми справами. ОСОБА_4 побіг в аптеку та приніс бинт, вони обробили рани та наклали повязку. Наступного дня рана в нього дуже боліла рана на животі, тому він пішов до Боярської ЦРЛ, його поклали на лікування до хірургічного відділення, де він пробув два тижні. Від предявлення цивільного позову відмовився, при визначенні покарання поклався на розсуд суду, просив підсудну не позбавляти волі;

- рапортом про надання медичної допомоги ОСОБА_1 у Боярській ЦРЛ (а.с. 3); протоколом усної заяви ОСОБА_1 від 10.10.2010 року (а.с. 4); протоколом огляду місця події від 10.10.2010 року, під час якого був оглянутий будинок № 2 по вул. Космонавтів в м. Боярка (а.с. 6-8), під час якого з місця події був вилучений кухонний ніж, яким ОСОБА_2 нанесла удар ОСОБА_1; протоколом огляду місця події від 10.10.2010 року, під час якого були вилучені речі ОСОБА_1, які мали плями бурого кольору (а.с. 9); довідкою № 6035 Києво-Святошинської лікарні, в якій зазначено, що 10.10.2010 року ОСОБА_1 звернувся до приймального відділення лікарні та йому було встановлено діагноз: проникаюче колоте поранення брюшної порожнини, поранення правого стегна, тверезий (а.с. 13); актом судово-медичного дослідження № 344/Д від 13.10.2010 року (а.с. 14); висновком експерта № 366/Д від 09.11.2010 року, відповідно до якого згідно наданої медичної документації у ОСОБА_1 малися: проникаюче поранення живота із пошкодження прямих мязів живота та правої нижньої епігастральної поверхневої артерії, колота рана правого стегна, які утворилися від дії гострого предмету з колючо-ріжучими властивостями, яким міг бути ніж, та за давністю можуть відповідати 09.10.2010 року, проникаюче поранення живота відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (а.с. 31); висновком експерта № 492 від 07.12.2010 року, відповідно до якого ніж, яким ОСОБА_2 нанесла тілесні пошкодження ОСОБА_1, належить до ножів господарського призначення, виготовлених заводським способом, холодною зброєю не являється (а.с. 43); протоколом відтворення обстановки і обставин події від 18.11.2010 року, під час якого потерпілий ОСОБА_1 показав, яким чином, де та за яких обставин він отримав тілесні пошкодження (а.с. 45-49); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 18.11.2010 року, під час якого ОСОБА_2 показала, яким чином вона нанесла тілесне ушкодження ОСОБА_1 (а.с. 50-54); протоколом очної ставки від 08.12.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 55-57).

Суд визнає, що підсудна та потерпілий давали суду правдиві покази, які підтверджуються іншими, дослідженими в процесі судового слідства, доказами.

Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд визнає, що вина підсудної у вчинені злочину доведена повністю, дії ОСОБА_2 кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу підсудної.

Призначаючи покарання, суд враховує, що вчинений злочин відноситься до тяжких злочинів, підсудна за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного спяніння та вважає можливим призначити покарання підсудній у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 121 КК України, з випробуванням, оскільки, враховуючи думку потерпілого, ставлення підсудної до вчиненого, її щире каяття, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_2 без ізоляції від суспільства.

Цивільнйи позов у справі не заявлвся.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст.ст. 81, 330 КПК України.

Судові витрати, а також витрати, повязані з лікування потерпілого, на підставі ст. ст. 93, 93-1 КПК України підлягають стягненню з підсудної.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області 1824,25 грн. судових витрат (а.с. 43).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ЦРЛ Києво-Святошинського району 3651,84 грн. вартості лікування потерпілого (а.с. 69).

Речові докази у справі:

-кухонний ніж, який переданий до кімнати зберігання речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 72) знищити;

-чорну шапку, джинси синього кольору з ременем, чорну куртку, які належать потерпілому та передані до кімнати зберігання речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 72) передати ОСОБА_1.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_2 у вигляді підписки про невиїзд, до набранням вироком законнної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення прокурором та потерплим, а засудженою в той же строк, з моменту отримання нею копію вироку.

Суддя М.М. Омельченко