Категорія:ч.ч.1, 4 ст.358, ч.1 ст.125КК України. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лісний Хлібичин Івано-Франківської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні троє малолітніх дітей, працюючий директором ТзОВ «Україна-Баїв», раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень;

за ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено до відбуття ОСОБА_11 покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

За ч.1 ст.125 КК України ОСОБА_11 виправдано на підставі ч.1 п.2 ст.373 КПК України.

Вироком вирішено долю речових доказів.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_11 відповідно до Статуту та трудового контракту від 02.09.2011 року по 06.12.2013 року обіймав посаду генерального директора СГ ТзОВ «Україна» та відповідно до вказаних документів був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Так, обвинувачений ОСОБА_11 у 2013 році, точна дата, час та місце досудовим слідством не встановлені, умисно, достовірно знаючи, що ним, як фізичною особою в оренду СГ ТОВ "Україна" в період 2009-2013 років бурякозбиральний комбайн марки «Vervaet-12T» не надавався, а також послуги для СГ ТзОВ «Україна» по обмолоту кукурудзи та сої площею 360 га не надавалися, вніс до офіційних документів - договору суборенди, акту приймання-передачі від 01.09.2009 року, договору підряду №1 від 14.10.2013 року, акту здачі приймання робіт від 28.11.2013 року завідомо неправдиві відомості, зазначивши про те, що ним як фізичною особою надано в оренду СГ ТОВ "Україна" в період 2009-2013 років бурякозбиральний комбайн марки «Vervaet-12T», а також надано послуги для СГ ТзОВ «Україна» по обмолоту сої та кукурудзи площею 360 га з метою їх подальшого використання для списання наявної у нього заборгованості в сумі 798 000 грн. перед вказаним товариством.

В подальшому, маючи завідомо підроблені документи - договір суборенди від 01.09.2009 року, акт приймання-передачі, договір підряду №1 від 14.10.2013 року, акт здачі приймання робіт від 28.11.2013 року, ОСОБА_11 використав їх шляхом подання до бухгалтерії СГ ТОВ "Україна", в результаті чого в листопаді 2013 року списано заборгованість ОСОБА_11 перед вказаним товариством на загальну суму 798 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_11 своїми умисними діями, які виразились у підробленні офіційного документа, який посвідчується особою, яка має право посвідчувати такі документи, і який надає право, з метою використання його підроблювачем вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 358 ч. 1 КК України. Своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 358 ч. 4 КК України.

В поданій апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим. Посилається на те, що вона не була належним чином повідомлена про час та місце судових засідань в суді першої інстанції, які проводились 26 березня 2015 року та 08 квітня 2015 року, і в цей період перебувала в лікарні м. Києва. Також зазначає, що судом першої інстанції розгляд справи проводився відповідно до ч.3 ст.349 КК України, однак не зважаючи на це в судовому засіданні були допитані свідки та досліджувались письмові документи. Просить вирок суду скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, потерпілу ОСОБА_7 , яка апеляційну скаргу підтримала, прокурора, представника потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_11 , захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які апеляційну скаргу заперечили, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_11 за ч.ч.1,4 ст.158 КК України за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень та їх кваліфікація за ч.ч.1,4 ст.358 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що згідно повідомлення про вручення поштового відправлення про судовий розгляд справи Луцьким міськрайонним судом 08 квітня 2015 року (Т.2 а.м.к.п.181) воно було вручено іншій особі, а не особисто ОСОБА_7 .

Як вбачається з наданих потерпілою ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційної інстанції документів, а саме довідки Київської міської дитячої клінічної лікарні №1, ОСОБА_7 з 26 березня 2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні з донькою та у зв`язку з хірургічним втручанням перебувала на реабілітації до 06 травня 2015 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України однією з підстав для скасування судового рішення при розгляді справи є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно п.5 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце розгляду справи.

Також, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.415 КПК України у разі істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, передбачених п.п.2,3,4,5,6,7 ч. 2 ст. 412 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції.

Оскільки потерпіла ОСОБА_7 не знала про дату судового засідання, яке відбулось в приміщенні Луцького міськрайонного суду 08 квітня 2015 року, і на момент розгляду справи 08 квітня 2015 року перебувала з донькою на лікуванні у м. Київ, тому вирок суду в частині виправдання ОСОБА_11 за ч.1 ст.125 КК України за якою ОСОБА_7 визнано потерпілою, підлягає скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів, не обговорюючи питання доказування винуватості обвинуваченого ОСОБА_11 вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Під час нового судового розгляду суду необхідно, враховуючи наведене, всебічно, повно та об`єктивно розглянути справу, прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2015 року в частині виправдання ОСОБА_13 за ч.1 ст.125 КК України скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: