У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючої

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Школярова В.ф., Федченка О.С.,

за участю прокурора

Казнадзея В.В.

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 10 квітня 2007 року справу за касаційними
скаргами потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_4 та
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції на вирок щодо ОСОБА_4.

За вироком апеляційного суду
Харківської області від 25 грудня 2006 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження,

громадянин Казахстану, уродженець

та мешканець Республіки Казахстан,

тимчасово проживав в пгт. Нова Во-

долага Харківської
області,

засуджено:
за ст. 185 ч.1 КК України на 1 рік позбавлення волі; за ст. 115 ч.2 п.1 КК
України на 15 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, суд визначив ОСОБА_4 остаточне покарання у виді
позбавлення волі на 15 років.

Крім того, з ОСОБА_4 суд постановив стягнути:

на відшкодування матеріальної шкоди - 3 930 грн. 58 коп.
на користь ОСОБА_2 та 4 324 грн. на користь ОСОБА_1;

на відшкодування моральної шкоди - по 100 000 грн. на
користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1;

на відшкодування судових витрат - 5 304 грн. 16 коп. на
користь держави.

ОСОБА_4 визнано винуватим у
вчиненні умисного вбивства двох осіб та крадіжки майна при наступних
обставинах.

На початку серпня 2006 року
засуджений ОСОБА_4 узнав, що потерпіла ОСОБА_5, з якою він познайомився при
зустрічі Нового 2006 року і підтримував товариські стосунки, зустрічається з
потерпілим ОСОБА_6, у зв'язку з чим приревнував останнього до ОСОБА_5. Увечері,
22 серпня 2006 року, засуджений ОСОБА_4 разом з потерпілими, за пропозицією
ОСОБА_5., розпивали спиртне у приміщенні літньої кухні буд. АДРЕСА_1. Приблизно
о 1 год. 30 хв. потерпілі пішли в будинок, а ОСОБА_4 залишився спати в літній
кухні. Біля 5-ї години ранку ОСОБА_4 прокинувся і зайшов у будинок, де побачив
в одній з кімнат на дивані напівоголених потерпілих. Взявши в приміщенні кухні
побутову сокиру-молоток, засуджений повернувся до потерпілих і, з метою
вчинення їх умисного вбивства із ревнощів, указаним предметом почав завдавати
удари потерпілим по голові та іншим частинам тіла. В результаті, від отриманих
відкритих черепно-мозкових травм, що супроводжувалось розвитком шоку, ОСОБА_5
та ОСОБА_6 померли на місці подій. Після цього, засуджений ОСОБА_4 вчинив
таємне викрадення мобільного телефона, вартістю 730 грн., що належав потерпілій
ОСОБА_5, який він знайшов під диваном, приховуючи сліди скоєного злочину.

У касаційному поданні прокурор
просить вирок щодо ОСОБА_4 скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд у зв'язку з м'якістю призначеного засудженому покарання, оскільки
вважає, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_4 покарання не відповідає
тяжкості вчиненого ним злочину та даним про його особу.

У касаційних скаргах:

засуджений ОСОБА_4, як видно із змісту його скарги,
вважає, що йому призначене надмірно суворе покарання без врахування його каяття
у скоєному і просить його пом'якшити;

потерпіла ОСОБА_1 просить вирок скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд, оскільки, на думку потерпілої, призначене
засудженому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на 15 років не відповідає
тяжкості скоєного ним злочину, встановленим по справі негативно характеризуючим
засудженого даним та встановленій обставині, яка обтяжує покарання. Також суд
не дав належної оцінки даним, які позитивно характеризують потерпілих і мотиву
вчинення засудженим злочину.

Касаційна скарга потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 аналогічна
за змістом та проханнями касаційній скарзі потерпілої ОСОБА_1

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_4,
який підтримав свою скаргу і просив залишити без задоволення касаційне подання
прокурора та касаційні скарги потерпілих, прокурора, який підтримав касаційне
подання, вважав обґрунтованими касаційні скарги потерпілих та просив залишити
без задоволення скаргу засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи, викладені у поданні прокурора та скаргах засудженого і потерпілих,
колегія суддів вважає, що касаційне подання і касаційні скарги потерпілих
підлягають задоволенню, а касаційну скаргу засудженого слід залишити без
задоволення.

Висновки суду щодо доведеності вини засудженого ОСОБА_4 у
вчиненні ним зазначених у вироку злочинів і кваліфікація його дій за ст. ст.
185 ч.1, 115 ч.2 п.1 КК України відповідають дослідженим у судовому засіданні
доказам і не оспорюються ні у касаційному поданні ні у касаційних скаргах.

Що стосується призначеного засудженому покарання, то
колегія суддів вважає обґрунтованими викладені у поданні та скаргах потерпілих
доводи стосовно невідповідності призначеного ОСОБА_4 покарання тяжкості
вчиненого ним злочину та характеризуючим його даним.

Зокрема, судом першої інстанції було недостатньо
враховано ступінь тяжкості скоєного засудженим злочину, в результаті якого
загинуло двоє молодих людей, а також вчинення ним цього злочину у стані
алкогольного сп'яніння, що судом було визнано за обставину, яка обтяжує
покарання.

Аналізуючи показання ОСОБА_4, які він давав у ході
досудового слідства та у судовому засіданні про обставини вчинення ним вбивства
потерпілих, сумнівним вважає колегія суддів висновок суду першої інстанції щодо
його каяття у скоєному. Також сумнівним є викладений у мотивувальній частині
вироку висновок суду про задовільну характеристику засудженого за місцем
проживання, приймаючи до уваги зміст самої характеристики. ( т.1 а.с. 174)

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що
вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з м'якістю
призначеного ОСОБА_4 покарання, а справа поверненню на новий судовий розгляд.

Під час цього розгляду, у разі встановлення доведеності
вини ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, йому слід призначити покарання з
дотриманням вимог, передбачених ст. 65 КК України та іншими статтями цього
кодексу. Крім того, під час нового судового слідства необхідно розглянути і
дати належну оцінку викладеним у скаргах потерпілих іншим доводам, зокрема щодо
правильності кваліфікації дій засудженого.

Стосовно доводів скарги засудженого про суворість
призначеного йому покарання, то з врахуванням викладеного, колегія суддів
розцінює їх як безпідставні.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а касаційні скарги потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, задовольнити.

Вирок апеляційного суду Харківської області від 25 грудня
2006 року щодо ОСОБА_4 скасувати, а справу направити у той же апеляційний суд
на новий судовий розгляд.

Судді:

Присяжнюк Т.І. Школяров В.Ф. Федченко О.С.