АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/789/257/14 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - взяття під варту
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2
Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5
з участю прокурора - ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_7
захисника - адвоката - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 12 листопада 2014 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Даною ухвалою слідчого судді щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого:
04.10.1996 р. Лановецьким районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
07.11.1997 р. Лановецьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки;
29.06.1998 р. Лановецьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
20.03.1999 р. Лановецьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 81, ч. 1 ст. 89, 17- ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 145, ч. 2 ст. 206, ст. 42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;
27.04.2004 р. Лановецьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 395, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
12.07.2007 р. Лановецьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 15- ч. 1 ст. 309, ст.ст.69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці;
12.08.2007 р. Лановецьким районним судом Тернопільської області за ст. 15- ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
30.06.2009 р. Верховинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
06.10.2011р. Лановецьким районним судом Тернопільської області за ст. 395 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту;
18.10.2013 р. Лановецьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Визначено заставу в розмірі 30 000 грн.
Як вбачається з клопотання слідчого та матеріалів кримінального провадження, 09 липня 2014 року близько 04 год. ОСОБА_7 , який знаходився на залізничному вокзалі в м. Тернополі, а саме за магазином 24 години, застосовуючі насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось в нанесенні ударів руками в обличчя ОСОБА_9 , відкрито викрав в останнього сумку вартістю 100 гривень, в якій знаходились мобільний телефон торгової марки Samsung Duos GT-S 6102 вартістю 1000 гривень, що містив стартовий пакет Київстар вартістю 20 гривень, мобільний телефон торгової марки Samsung Duos GT-Е 1282 вартістю 250 гривень, що містив стартовий пакет Life вартістю 10 гривень, технічний паспорт на автомобіль марки ЗАЗ 110557, номерний знак НОМЕР_1 , який для потерпілого матеріальної цінності не становить, посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_9 , яке для потерпілого матеріальної цінності не становить, ключі від автомобіля марки ЗАЗ 110557 в кількості 2 шт., вартістю 50 гривень кожен, ключі від квартири в кількості 3 шт., які для потерпілого матеріальної цінності не становлять, грошові кошти в сумі 200 гривень.
Із викраденим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_9 на загальну суму 1680 гривень.
Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000139 від 10 липня 2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
22 серпня 2014 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
17 вересня 2014 року у звязку з ухиленням підозрюваного ОСОБА_7 від слідства та відсутністю відомостей про його місцезнаходження постановою слідчого оголошувався його розшук.
12 листопада о 08 год. 30 хв. ОСОБА_7 було затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на підставі ст. 208 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 12 листопада 2014 року та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що при винесенні ухвали слідчим суддею була допущена неповнота судового розгляду, так як ним не враховані дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема те, що він має постійне місце проживання, позитивно характеризується, фактично має сімю та виховує малолітню дитину, доглядає та утримує матір пенсійного віку, повністю відшкодував шкоду потерпілому.
Також апелянт вказує на те, що у органів досудового слідства відсутні будь-які докази, що підозрюваний ОСОБА_7 буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати слідству та ухилятися від викликів слідчого та суду. Вважає, що прокурор не довів, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В поданій апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 також просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 12 листопада 2014 року та постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід у виді особистого зобовязання.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подані ними апеляційні скарги, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги до задоволення не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного місця проживання, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, судимості, його репутацію, майновий стан тощо.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.
Обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя вірно прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення клопотання слідчого та обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи своє рішення тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правпопрушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, а також наявність ризиків продовження ним вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду і незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Також з урахуванням вимог ст. ст. 182, 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України вірно визначив заставу у розмірі 30 000 грн. Даний розмір застави є достатньою мірою гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.
Слідчий суддя правильно оцінив в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і з врахуванням того, виходячи із наведених у клопотанні слідчого ризиків, дійшов вірного висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки ОСОБА_7 , а тому доводи захисника та підозрюваного про обрання йому більш мякого запобіжного заходу, колегія суддів вважає необґрунтованими.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 12 листопада 2014 року - без змін.
Ухвала апеляційного суду Тернопільської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис
Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2