Справа № 545/4621/13-к
Провадження № 1-в/545/22/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.02.2015 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області заяву засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Малий Тростянець, Полтавського району, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , із середньою освітою, працюючого на посаді менеджера Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в силу ст.89 КК України не судимий.

17.08.2004 року засуджений Октябрським районним судом м. Полтави за ст.ст., 215-3 ч.2, 185 ч.2, 358 ч.4, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 70.ч.4 КК України до призначеного покарання приєднане покарання призначене за вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 28.08.2003, зміненого 25.05.2004 року Апеляційним судом Харківської області із застосуванням ст.69 КК України, за ст.190 ч.4., 358, ч.2, 70 КК України остаточно засуджений до 4 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

про звільнення від подальшого відбування покарання згідно Закону України « Про амністію у 2014 році » від 08.04.2014 року,-

в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про застосування до нього Закону України « Про амністію у 2014 році » від 08.04.2014 року.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою заяву підтримав, пояснивши що має на утриманні неповнолітніх дітей, також зазначив що не заперечує проти слухання справи за відсутністю свого захисника.

Прокурор щодо задоволення заяви ОСОБА_4 заперечував зазначивши, що останній раніше звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково та знов вчинив особливо тяжкий злочин.

Суд, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи дійшов наступного.

Судом встановлено, що згідно з вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 08.12.2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, і призначено йому покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим в виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Засуджений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема: 31.05.1994 року був засуджений Ленінським районним судом м. Полтави, за ст. ст. 140 ч. 2, 215-3 ч.2, 17, 215-3 ч.2, 145 ч.2, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений умовно-достроково 15.09.1995 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області на 1 рік 8місяців 1день (згідно положень ст.55 КК України 1960 року строк погашення судимості виходячи з фактично відбутого покарання з моменту звільнення від відбуття покарання становить 3 роки).; 19.04.2000 року був засуджений Ленінським районним судом м. Полтави, за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 26.07.2000 року звільнений від покарання постановою Київського районного суду м. Полтави згідно ст.4 ЗУ «Про амністію» від 11.05.2000 року (вчинив злочин 31.08. 1998року ). В силу ст.89 КК України 2001 року за вищезазначеними злочинами ОСОБА_4 вважається не судимим.

Як вбачається з вироку Зачепілівського районного суду Харківської області від 28.08.2003р. ОСОБА_4 у грудні 2002 року вчинив особливо тяжкий злочин передбачений ч.4 ст.190 КК України 2001 року.

Крім того 17.08.2004 року засуджений Октябрським районним судом м. Полтави за ст.ст., 215-3 ч.2, КК України 1960 р., 185 ч.2, 358 ч.4 70 ч.1 КК України 2001року (злочини вчинені з 1997 по 2001 рік )до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 70.ч.4 КК України до призначеного покарання приєднане покарання призначене за вироком Зачепілівського районного суду Харківської області від 28.08.2003 року, зміненого 25.05.2004 року Апеляційним судом Харківської області із застосуванням ст.69 КК України, за ст.190 ч.4., 358, ч.2, 70 КК України остаточно засуджений до 4 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Встановлено, що засуджений має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей. Відповідно до довідки Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області №443/02-21 від 04.12.2014 року ОСОБА_4 батьківських прав не позбавлявся.

Згідно п. "б" ст.. 8 Закону України Про амністію у 2014 році амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , вчинив злочини передбачені ч.2 ст.145 та ч.2 ст.215-3 КК України 1960 року за яки був засуджений 31.05.1994 року Ленінським районним судом м. Полтави до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна та звільнявся умовно-достроково 15.09.1995 року відповідно до ухвали Дергачівського районного суду Харківської області на 1 рік 8 місяців 1 день, після чого під час наявності не погашеної судимості у грудні 2002 року знов вчинив особливо тяжкий злочин передбачений ч.4 ст.190 КК України 2001 року, за який засуджений вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 28.08.2003р.

Згідно роз`яснень ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в інформаційному листі від 26.05.2014 р. N 223-757/0/4-14 «Про деякі питання застосування амністії у 2014 році з урахуванням останніх законодавчих змін», щодо застосування нової редакції п. "б" ст. 8 Закону України Про амністію у 2014 році амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнилися з місць позбавленні волі умовно-достроково за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин у період наявності судимості (мають непогашену чи не зняту судимість за попередньо вчинений тяжкий чи особливо тяжкий злочин);

Таким чином незважаючи на те, що на даний час засуджений за попередньо вчинені тяжкі злочини в силу ст.ст.89,90 КК України 2001 року вважається не судимим, виходячи з положень п. "б" ст. 8 Закону України Про амністію у 2014 році , оскільки ОСОБА_4 будучі раніше звільненим умовно-достроково з місць позбавлення волі знов вчинив особливо тяжкий злочин, застосування до нього положень Закону України Про амністію у 2014 році є неможливим.

У період між ухваленням обвинувального вироку та набранням ним законної сили питання застосування Закону "Про амністію у 2014 році", враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України, має вирішуватися у порядку, передбаченому ст. 9 Закону "Про амністію у 2014 році", судом, який ухвалив такий вирок (п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК).

Керуючись ст.537 КПК України , Закону України від 08.04.2014 року Про амністію у 2014 році , суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяву засудженого ОСОБА_4 про звільнення від подальшого відбування покарання згідно Закону України « Про амністію у 2014 році » від 08.04.2014 року - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського Апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1