Броварський міськрайонний суд Київської області
Справа №1007/1956/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«01» березня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючого: судді - Пошкурлат О.М.,

при секретарі - Німчук О.В.,

за участю прокурора Остапець Т.С.,

потерпілої - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася та мешкає в АДРЕСА_1, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученої, маючої на утриманні малолітню дитину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, раніше не засудженої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка народилася та мешкає в АДРЕСА_1, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженої, маючої на утриманні малолітню дитину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, раніше не засудженої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

07 жовтня 2011 року, близько 23-30 год., підсудна ОСОБА_2, перебуваючи разом з підсудною ОСОБА_3 у стані алкогольного спяніння, та знаходячись в приміщенні кафе «Люська», що в с. Гоголів, Броварського району, вул.. Київська, 177-а, побачили потерпілу ОСОБА_1, яка на той час також перебувала у вказаному кафе. Після чого між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виникла словесна перепалка, в звязку з чим у підсудної виник злочинний умисел,направлений на грубе порушення громадського порядку. Реалізуючи свій умисел до кінця ОСОБА_2, діючи умисно та грубо, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, що виразився в ігноруванні загальноприйнятих норм моралі, використовуючи малозначний привід для заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_1, з застосуванням фізичної сили почала наносити такій удари кулаками та ногами в область голови, тулуба та ніг потерпілої. В цей час, до таких дій ОСОБА_2 приєдналася підсудна ОСОБА_3, яка, продовжуючи хуліганські дії ОСОБА_2, вступила з останньою у злочинну змову, діючи умисно та грубо, з хуліганських спонукань, а також з особливою зухвалістю, що виразилася у нанесенні потерпілій, з її боку, тілесних ушкоджень, знаходячись біля потерпілої та тримаючи у руках пляшку з-під пива «Оболонь», ємністю 0,5 л, кинула таку в область голови ОСОБА_1 Після цього нанесла потерпілій декілька ударів ногою в область тулуба. Внаслідок таких дій підсудних ОСОБА_1, відповідно до висновку експерта за № 139/277 від 02.12.2011, отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, 2-х забійних ран в правій скроневій та в лівій лобно скроневій областях, 2-х підшкірних гематом на голові в потиличній області, крововиливів в області тазу та в області правого стегна, саден в області правого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Допитані у судовому засіданні підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, викладених в обвинувальному висновку, а також в описовій частині вироку визнали повністю, факт та обставини злочину підтвердили.

Судом, відповідно до вимог ч. 3 ст. 299 КПК України, за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин грубого порушення підсудними громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, заподіяного потерпілій умисних легких тілесних ушкоджень, що потягли за соболю короткочасний розлад здоров'я. При цьому зясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій не має, а також розяснено, що у такому випадку вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Так, підсудна ОСОБА_2 суду показала, що 07 жовтня 2011 року, близько 23 год., після розпивання пива разом із ОСОБА_4 прийшли до кафе «Люська», що в с. Гоголів. Броварського району. Зайшовши в кафе вона звернула увагу на компанію незнайомих їй раніше молодих людей, серед яких були і дівчата. Відпочиваючи за окремим столиком побачила, як її односелець ОСОБА_4 свариться з одним з хлопців з вищевказаної компанії. Намагаючись припинити сварку вона підійшла до ОСОБА_4, намагаючись у такий спосіб припинити між ними сварку. Проте, в цей час почула брутальні слова з боку однієї з дівчат, яка знаходилася в компанії, як в подальшому стало відомо її прізвище ОСОБА_1, яка є потерпілою по справі. В звязку з такою поведінкою потерпілої вони схопили одна одну за волосся. Памятає, що наносили одна одній удари, але скільки та в які частини тіла не памятає. Що в подальшому відбувалося в кафе, не знає, але добре памятає, як з такого її вивела сестра ОСОБА_4. В скоєному розкаюється та просить суд не суворого покарання та не повязаного з позбавленням волі. Заявлений по справі потерпілою цивільний позов, визнає.

Аналогічні покази дала суду підсудна ОСОБА_3, яка суду показала, що 07 жовтня 2011 року, близько 23 год. разом зі своєю сестрою, підсудною по справі ОСОБА_5 прибули до кафе «Люська», що в с. Гоголів, Броварського району. Перед цим вони з сестрою випили по пляшці пива, а також ще замовили по пляшці і в кафе. В останньому вони побачили компанію молодих осіб, які сиділи з лівого боку від входу до кафе. Вона на деякий час відійшла, а коли повернулася, то побачила, що ОСОБА_2 лежить на підлозі і на її обличчі була кров. ОСОБА_6, в той час, знаходилися незнайомі їй раніше люди. Тримаючи на той час у руках скляну пляшку з-під пива, вона кинула таку у натовп та влучила потерпілій, як потім стало відомо її прізвище ОСОБА_1 В скоєному розкаюється та просить суд несуворого покарання. Заявлений по справі потерпілою цивільний позов, визнає.

Вина підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України на думку суду, є доведеною.

За наведених обставин суд вважає, що підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своїми діями вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувало особливою зухвалістю та вчинене групою осіб.

При призначенні покарання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за скоєння ними злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, особу підсудних та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що помякшує покарання підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудних, є вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

Призначаючи вид і міру покарання підсудній ОСОБА_2, суд враховує також сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу підсудної, те, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, думку потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні, повязаному з позбавленням волі.

Призначаючи вид і міру покарання підсудній ОСОБА_3, суд враховує також сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу підсудної, те, що вона молода за віком, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, думку потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні, повязаному з позбавленням волі.

За наведених вище обставин суд вважає призначити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покарання за вчинений ними злочин, у виді позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання та встановленням іспитового строку, протягом якого вони не вчинять нового злочину та виконають покладені на них судом обов»язки, оскільки виправлення та перевиховання підсудних можливе без ізоляції їх від суспільства.

Саме таке покарання суд визнає як необхідне і достатнє для виправлення підсудних і попередження вчинення ними нових злочинів.

Заявлений по справі та змінений в ході розгляду справи по суті цивільний позов підлягає до задоволення.

Судові витрати та речові докази по справі - відсутні.

Керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 75 КК України від відбуття призначеного засудженій покарання звільнити, встановивши іспитовий термін в 1 (один) рік, в період якого зобовязати її, після набрання вироком законної сили, відповідно до п.п. 2, 3 ст.76 КК України:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 75 КК України від відбуття призначеного засудженій покарання звільнити, встановивши іспитовий термін в 1 (один) рік, в період якого зобовязати її, після набрання вироком законної сили, відповідно до п.п. 2, 3 ст.76 КК України:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу засудженим до набрання вироком законної сили залишити попередньою підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з кожної окремо, в користь ОСОБА_1 по 1000 (одній тисячі) грн.., в рахунок відшкодування заподіяних матеріальних збитків та моральної шкоди.

Судові витрати та речові докази по справі - відсутні.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у звязку із тим, що вони ніким не оспорювалися, не може бути оскаржений учасниками судового розгляду, а в іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: суддя О.М. Пошкурлат