Номер провадження: 11-сс/785/495/15
Номер справи місцевого суду: 522/5740/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.04.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2015 року, якою відносно

ОСОБА_8 , який: народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Республіки Туніс, не одружений, навчається на 2-му курсі Національної металургійної академії України у м. Дніпропетровську, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Приморського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001943 про застосування до ОСОБА_8 , якому оголошено про підозру у розбійному нападі на ОСОБА_10 .

Мотивуючи обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, посилаючись на вимоги ст. 178 КПК України, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, його тяжкість, відсутність постійного місця проживання у м. Одесі, наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства, суду та перешкоджати кримінальному провадженню, вплинути на потерпілого та свідків.

Слідчий суддя врахував також те, що під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), для переконання у тому, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, суддя дійшов висновку про неможливість визначення розміру застави.

Захисник підозрюваного у апеляційній скарзі зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

На його думку, слідчий суддя не врахував, що під час затримання підзахисного, уповноважена особа на дотрималась вимог ст.ст. 208, 210, 211, 213 КПК України, оскільки, фактично ОСОБА_11 був затриманий у м. Дніпропетровську 18.03.2015 року, а протокол затримання складений у м. Одесі 19.03.2015 року.

При розгляді клопотання, слідчий суддя не дослідив жодного письмового матеріалу провадження, а в ухвалі не аргументував свої висновки.

За таких обставин захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судове засідання суду апеляційної інстанції захисник не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового розгляду був своєчасно повідомлений телефонограмою.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги є надуманими і суперечать фактичним обставинам справи.

Так, з наявних матеріалів справи випливає, що на даній стадії досудового слідства ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а, з урахуванням тяжкості покарання, яке йому може бути призначене у разі доведення вини, відсутності постійного проживання у м. Одесі, вірогідність його переховування від органу досудового слідства та суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню, є реальною.

Слідчий суддя навів в ухвалі ризики, передбачені ст. 178 КПК України, навів мотиви на підтвердження того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе їм запобігти, тому доводи апеляційної скарги у цій частині є необґрунтованими і безпідставними.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства та розгляду справи у суді, він має утримуватись під вартою.

Доводи захисника про наявність порушення вимог закону під час затримання його підзахисного, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони не впливають на правильність прийнятого рішення, а саме затримання захисник у даній апеляційній скарзі не оскаржує.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 178, 194, 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд Одеської області,

ухвалив:
У задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - відмовити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2015 року, якою стосовно ОСОБА_8 , якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4