Справа № 500/8095/14-к
Провадження № 1-кп/500/98/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,

потерпіли ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі кримінальне провадження, яке внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0002891 від 08 жовтня 2014 року відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Багате, Ізмаїльського району, Одеської області, громадянина України, болгарина, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніш судимого 27 листопада 1990 року Ізмаїльським районним судом Одеської області за ст. 81 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, із застосуванням ст. 46-1 КК України, з відстрочкою на 2 роки; 17 червня 1991 року Ізмаїльським районним судом Одеської області за ст.ст. 140 ч. 2, 43 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 15 листопада 1995 року Ізмаїльським районним судом одеської області за ст.ст. 140 ч. 2, 142 ч. 3, 117 ч. 1, 42, 43 КК України до 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 29 травня 2007 року Ізмаїльським міськрайонним судом одеської області за ст.ст. 289 ч. 3, 189 ч. 2, 395, 69, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки; 21 лютого 2008 року Ізмаїльським міськрайонним судом одеської області за ст.ст. 187 ч 2, 152 ч. 2, 70, 71 КК України до 7 років 28 днів позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В період часу з 23 години 30 хвилин 07.10.2014 року по 01 годину 00 хвилин 08.10.2014 року ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в барі «Бітінг», який розташован по пр. Суворова, 102 «а» в м. Ізмаїл Одеської області, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, до загальноприйнятих норм моралі та правил поведінки в суспільстві, порушуючи нормальний спокій і відпочинок громадян, проявляючи особливу зухвалість скоїв хуліганські дії, які тривало і наполегливо не припинялися за таких обставин:

Так, ОСОБА_4 в період часу з 23.30 в стані алкогольного сп`яніння зайшов до приміщення бару «Бітінг», де продовжив вживати спиртні напої та зняв з себе верхній одяг та футболку. Персонал бару та охоронець почали неодноразово робити зауваження з приводу його зовнішнього вигляду та просили одягнутись, на що ОСОБА_4 відреагував агресивно та з хуліганських мотивів почав влаштовувати скандал в ході якого висловлювався нецензурною лайкою та відштовхнув від себе бармена бару «Бітінг» ОСОБА_9 , а також завдав удар охоронцю бару «Бітінг» ОСОБА_10 в область обличчя. Приблизно о 00:00 годин 08.10.2014 р. до бару приїхала машина Ізмаїльського міського відділу УДСО, звідки вийшли працівники міліції, які підійшли до ОСОБА_4 та попросили припинити хуліганські дії, а саме - грубе порушення громадського порядку, та демонстративної зневаги до норм моралі, на що ОСОБА_4 виразився на адресу працівників УДСО нецензурною лайкою, та далі продовжив скоювати протиправні дії, а саме танцював без верхнього одягу, та висловлювався нецензурною лайкою, тим самим порушуючи громадський порядок. Після чого наряд УДСО залишив місце події, так як надійшов ще один сигнал виклику охорони.

Приблизно через 20 хвилин до бару «Бітінг» знову був викликаний наряд УДСО, так як ОСОБА_4 далі продовжував порушувати громадський порядок, не реагував на повторні неодноразові зауваження персоналу та охорони вищевказаного бару.

Близько 00.18 годині 08.10.2014 року за повторним викликом наряд УДСО прибув до бару «Бітінг», де вже на вулиці біля бару знаходились клієнти та власник вищевказаного бару ОСОБА_6 з яким вони зайшли до приміщення бару, де побачили ОСОБА_4 , який танцював посередині бару без верхнього одягу, та висловлювався нецензурною лайкою, а також знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Наряд УДСО разом з ОСОБА_6 підійшли до ОСОБА_4 з проханням припинити хуліганські дії та залишити приміщення бару, на що ОСОБА_4 відреагував агресивно та почав висловлюватись в адресу наряду УДСО та ОСОБА_6 грубою нецензурною лайкою. Після цього ОСОБА_6 розпорядився вимкнути музику, а також тимчасово припинити роботу бару «Бітінг», на що ОСОБА_4 відреагував агресивно, та наніс декілька ударів ногою по музичній апаратурі (музичній колонці), яка від нанесених ударів впала на мікшер та розбилася. Після цього працівники УДСО підійшли до ОСОБА_11 та почали виводити його з приміщення бару, щоб припинити хуліганські дії та вивести ОСОБА_4 з приміщення бару, з подальшим доставлянням до Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області. ОСОБА_4 , агресивно відреагувавши на дії наряду УДСО, почав чинити опір представникам влади, а саме розмахувати руками, відштовхувати та хватати за формений одяг працівників УДСО, та виражатися в їх адресу грубою нецензурною лайкою.

Після цього працівники УДСО були вимушені, відповідно до ст.ст. 12, 13, 14 Закону України «Про міліцію» застосувати до ОСОБА_4 заходи фізичної сили та спеціальні засоби, щоб припинити грубе порушення громадського порядку, демонстративну зневагу норм моралі, та пошкодження майна. Після чого працівники УДСО, за вказівкою старшого слідчо-оперативної групи, яка здійснила виїзд на місце події, доставили ОСОБА_4 до приймального покою ЦРЛ-2 для обстеження на предмет алкогольного сп`яніння, від якого ОСОБА_4 відмовився, після чого був доставлений до Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області для вияснення обставин події.

Тим самим встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 3 КК України за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, та пов`язані з опором представникам влади.

У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 уклали угоду про примирення згідно якої обвинувачений під час судового розгляду повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і згоден на призначення покарання за ст. 296 ч. 3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки, та з застосуванням ст. 75 КК України звільнення відбуття покарання з випробуванням з іспитовим терміном один рік.

Перед ухваленням рішення яро затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: 1) що він має право на справедливий судовий розгляд під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, а також він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правої допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив обвинуваченому та потерпілим наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу та характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити угоду про примирення.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не е наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді і, що угода відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 468 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
На підставі угоди про примирення від 21 січня 2015 року ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 3 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі угоди про примирення від 21 січня 2015 року застосувати до ОСОБА_4 дію ст. 75 КК України та звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його оголошення, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той же час з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя