Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
головуючого Селівона
суддів
О.В., Кузьменко О.Т. за участю прокурора Кравченко Є.С.
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 20 грудня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 на вирок Суворовського районного
суду м. Одеси від 8 грудня 2005 року та ухвалу колегії суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2006 року щодо ОСОБА_2.
Цим вироком ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Одеси,
раніше судимого 18.11.1996 р. за ст. 17, ст. 94 КК України (1960 р.) на 5 років
позбавлення волі, звільненого 30.05.2001 р. за
відбуттям покарання,
визнано винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, і призначено йому за цим законом
покарання 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Цим вироком також засуджено
ОСОБА_3, касаційні скарги чи подання щодо якої не подано.
Прийнято рішення щодо цивільного
позову та речових доказів.
Ухвалою колегії суддів судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області від 11 квітня
2006 року вирок щодо ОСОБА_2. та ОСОБА_3 залишено без зміни.
Згідно з вироком ОСОБА_2. визнано
винним у вчиненні злочину за таких обставин.
15 липня 2005 року близько 18
години ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння біля
будинку АДРЕСА_1, за попередньою змовою між собою з метою заволодіння чужим
майном повалили на землюОСОБА_4 і стали наносити йому удари руками і ногами в
різні частини тіла, при цьому ОСОБА_3 нанесла ОСОБА_4 удар ножем в область
живота, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження, після чого заволоділа його
грошима в сумі 28 грн.
У касаційній скарзі захисник
ОСОБА_1 просить вирок та ухвалу щодо ОСОБА_2. скасувати, а справу закрити у
зв'язку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону та неправильним
застосуванням кримінального закону. Мотивує тим, що дії ОСОБА_2. неправильно
кваліфіковано судом за ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки корисливого мотиву та
умислу на заволодіння чужим майном і напад з цією метою на потерпілогоОСОБА_4 у
ОСОБА_2. не було, як і попередньої змови про це з ОСОБА_3, яка діяла самостійно
на власний розсуд. Також посилається на порушення права ОСОБА_2. на захист під
час досудового слідства та на застосування до нього незаконних методів
Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора, яка вважала, що касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 необхідно
залишити без задоволення, а судові рішення щодо ОСОБА_2. - без зміни,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.
Незважаючи на те, що протягом
досудового та судового слідства ОСОБА_2 заперечував наявність у нього
корисливого мотиву та умислу на заволодіння чужим майном і напад з цією метою
на потерпілого ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3, його винність у
вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується дослідженими в судовому
засіданні та викладеними у вироку доказами.
Так, згідно з оголошеними в
судовому засіданні у порядку статей 306, 308 КПК України показаннями під час
досудового слідства потерпілого ОСОБА_4, щойно він підійшов до групи чоловіків
і жінки, що сиділи біля бару, та привітався, як один з чоловіків обізвав його
образливим словом і зненацька накинувся на нього, поваливши на землю, після
чого ліг на нього зверху і почав бити, а жінка підійшла до них і нанесла йому
удар колючим предметом в область живота. Скинувши із себе чоловіка, ОСОБА_4
втік, а дома виявив зникнення грошей. При цьому чоловік його переслідував,
намагаючись наздогнати.
З даних протоколів пред'явлення
осіб для впізнання по фотознімках убачається, що потерпілий ОСОБА_4 вказав на
ОСОБА_2. і ОСОБА_3 як на осіб, які вчинили на нього напад.
ОСОБА_2 під час його допиту
зазначав, що знає потерпілого як особу, яка часто приходить до бару і вживає
Свідок ОСОБА_5, показання якої під
час досудового слідства було оголошено в суді у порядку ст. 306 КПК України у
зв'язку з її смертю, розповіла, що знає ОСОБА_2. і ОСОБА_3 як осіб, які не
мають постійного місця проживання і зловживають спиртним. Вони прибули до бару
у стані алкогольного сп'яніння, в руках у ОСОБА_3 був ніж, якого вона усім
демонструвала, вони просили пригостити їх спиртним, оскільки у них не було
грошей. Коли до бару підійшов ОСОБА_4 і привітався з присутніми, ОСОБА_2
зініціював із ним сварку, повалив його на землю і почав бити, а ОСОБА_3 одразу
приєдналася до нього.
Згідно з показаннями ОСОБА_3 вона
завчасно взяла ніж у ОСОБА_2., оскільки знала, що коли розпочнеться бійка, їй
необхідно буде наносити удари ножем.
І ОСОБА_2, і ОСОБА_3 показали, що
після бійки з ОСОБА_4 вони повернулися до бару і придбали спиртне.
Під час розгляду справи апеляційним
судом ОСОБА_3 визнала свою вину і не заперечувала встановлених судом і
викладених у вироку обставин вчиненого нею з ОСОБА_2 злочину.
Зазначені докази свідчать про
існування у ОСОБА_2. і ОСОБА_3 корисливого мотиву і наявність між ними
попередньої змови про напад з метою заволодіння чужим майном.
Дії ОСОБА_2. за ч. 4 ст. 187 КК
України кваліфіковано вірно.
Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або
скасування постановлених у даній справі судових рішень, не виявлено.
Твердження в судовому засіданні
ОСОБА_2. і ОСОБА_3 про застосування до них незаконних методів слідства носять
непослідовний і суперечливий характер. У своїх показаннях вони то зазначають
про застосування до них таких методів, то заперечують їх. Допитана в судовому
засіданні свідок ОСОБА_6, яка проводила досудове слідство, пояснила, що
показання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 давали добровільно, про застосування до них
незаконних методів слідства не заявляли, ніяких повідомлень з цього приводу з
ІТТ вона не отримувала.
Доводи касаційної скарги захисника
ОСОБА_1 про порушення під час досудового слідства права ОСОБА_2. на захист
спростовуються даними протоколів роз'яснення йому в установленому законом
порядку прав як підозрюваному і обвинуваченому, з яких убачається, що він
відмовився від допомоги захисника, виявивши бажання здійснювати свій захист
На підставі наведеного, керуючись
статтями 395, 396 КПК України, колегія суддів
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 8 грудня
2005 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2006 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.
Судді:
Селівон О.Ф. Кривенда О.В. Кузьменко О.Т.