Справа № 667/3283/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянув в залі судових засідань в судовому засіданні кримінальне провадження № 667/3283/14-к за скаргою ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження .

Сторони кримінального провадження:

скаржник: ОСОБА_3

слідчий : ОСОБА_4

встановив :

Скаржник звернувся зі скаргою, у якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження постановлену старшим слідчим СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 від 09 квітня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000016 за його заявою про вчинення що до нього кримінального правопорушення передбаченого ч.ч.1,2 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України , зазначаючи те що вказана постанова прийнята слідчим з порушенням кримінально процесуального законодавства. Вказану постанову отримав 15 квітня 2014 року.

В судовому засіданні скаржник підтримав подану скаргу і просив суд задовольнити її посилаючись на підстави викладені в ній та додатково зазначивши про те що, 20 липня 2010 року він заявив про вчинення відносно нього та його брата ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а саме катування яке було вчинено відносно нього та його брата після їх затримання 17 та 18 липня 2010 року співробітниками правоохоронних органів, а також фальсифікацій матеріалів кримінальної справи за їх обвинуваченням які полягають у складанні протоколу їх затримання лише 18 липня 2010 року , а також фальсифікації матеріалів кримінального провадження щодо причетності його брата ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, причетність до яких інкримінують йому . Хоча він зазначав про причетність до вчинення цих правопорушень іншої особи. За період з 2010 року по теперішній час його , як потерпілого не було ознайомлено з матеріалами вказаного кримінального провадження , хоча він неодноразово звертався з письмовими клопотаннями по його ознайомлення , також він неодноразово звертався з письмовими клопотаннями про призначення по справі додаткової судово-медичної експертизи на предмет визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень які було завдано йому в ході катувань з урахуванням матеріалів медичної документації яка є в медичній частині СІЗО-28. Однак йому не відомо про наслідки розгляду вказаних клопотань, а з тексту оскаржуваного рішення слідує що вони не розглядались та така експертиза не призначалась . Він не був допитаний слідчим з питань наявності у нього тілесних ушкоджень до їх затримання , а також перевірки вказаних обставин шляхом запиту медичних установ , хоча в оскаржуваній постанові відсутній висновок про причини які передували виникненню цих тілесних ушкоджень.

Слідчий до судового засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши заявника, дослідивши надані ним матеріали , судом встановлено те що: до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_5 та ОСОБА_3 за № 0000016, щодо вчинення проти них кримінального правопорушення, з попередньою правовою кваліфікацією за ч.ч.1,2 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України.

Як слідує зі свідчень ОСОБА_3 даних ним в ході судового розгляду , ним на початку 2013 року було складено заяву до правоохоронних органів , в якій докладно зазначено обставини вчинення як відносно нього, так і відносно його брата ОСОБА_5 , кримінального правопорушення з зазначенням часу ,місця та обставин їх катування , а також прізвища тих осіб які приймали безпосередню участь у їх катуванні, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про причетність ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 він не заявляв , в якості потерпілого в рамках вказаного кримінального провадження він слідчим ОСОБА_4 не допитувався.

09 квітня 2014 року старшим слідчим СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження , прийнято рішення про закриття кримінального провадження за заявами ОСОБА_5 та ОСОБА_3 щодо неправомірних дій працівник УМВС України в Херсонській області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та працівників УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за відсутністю складу злочину за ч.ч.1,2 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України.

Положеннями ст.91 КПК України визначено обставини які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні , а ст.92 КПК України окреслено вичерпне коло осіб на яких покладено обов`язок доказування , до яких віднесено слідчого та прокурора і лише у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення на потерпілого . Доказування , в сенсі положень ст. 92 КПК України , означає що слідчий та прокурор зобов`язані зібрати , процесуально зафіксувати , перевірити і оцінити докази , обґрунтувати ними наявність або відсутність обставин перерахованих у ст. 91 КПК України . Порядок та форми прийняття процесуальних рішень слідчим або прокурором визначений ч.3-7 ст. 110 КПК України. Якими може бути або постанова або обвинувальний акт.

Пункт 2 ч. 1 ст. 284 КПК України , на підставі якого було прийнято оскаржуване рішення ,передбачає що кримінальне провадження закривається в разі, якщо, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, тобто в діяннях конкретної особи відсутній склад кримінального правопорушення або коли встановлено що діяння яке містить в собі ознаки кримінального правопорушення , дійсно вчинено , але не даною особою , а іншою , або воно не передбачає чи не розцінюється Кримінальним Кодексом як кримінальне правопорушення ( злочин).

За змістом оскаржуваної постанови слідує що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було затримано 18 липня 2010 року в порядку ст. 115 КПК України ( в редакції 1960 року) і слідчим Дніпровського РВ ОСОБА_16 було складено про це відповідний протокол. А відповідно до запису журналу обліку доставлених , відвідувачів та запрошених до УМВС України в Херсонській області встановлено , що 17 липня 2010 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 до УМВС України не доставлялись.

Однак як слідує з показів ОСОБА_5 , даних ним в ході судового розгляду, слідує що в матеріалах кримінальної справи за його обвинуваченням , та обвинуваченням його брата наявні , складені після їх катувань співробітників міліції, явки з повинною датовані 17 липня 2010 року , що спростовує висновки викладені в постанові про затримання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 18 липня 2010 року.

Так само, як з тексту оскаржуваної постанови не можливо зробити однозначний висновок про наявність або відсутність у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 тілесних ушкоджень при перебуванні їх в СІЗО -28 , та причини встановлення їм при їх огляді в слідчому ізоляторі, медичними працівниками тілесних ушкоджень , які, як слідує з постанови не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході проведення судово-медичних експертиз.

Оскільки вказане процесуальне рішення не відповідає вимогам п.п.2,3 ч.5 ст. 110 КПК України. Крім того воно не містить в собі посилань на те в діях яких конкретно осіб відсутні склад якого саме кримінального правопорушення , так як заявники вказували на явність в діях осіб різного виду кримінальних правопорушень які було вчинено при різних обставинах як щодо їх катування так і щодо фальсифікації матеріалів кримінального правопорушення, суд вважає що скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою і такою що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.307, 372 КПК України, суд
ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 від 09 квітня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000016.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:ОСОБА_1