Справа № 11-638-2007 p. Головуючий 1-ї
Доповідач апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2007
року Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:
головуючого: Ржепецького О.П. суддів: Пісного І.М. , Маркової Т.О. при секретарі: Сімонової Н.І.
за участю прокурора: Земляного В.М.
захисника: ОСОБА_1 розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією
старшого помічника прокурора Заводського району м. Миколаєва на вирок Заводського районного суду
м. Миколаєва від 04 липня 2007 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Миколаєва, з
освітою 9 класів, не
одруженого, учня СШ № 57, раніше не судимого, засуджено за
ст. 153 ч.3 КК України з застосуванням
ст. 69 КК України на 4 роки. На
підставі ст. 75,
104 КК України
засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно
до ст.
76 КК України на нього покладено обов'язок періодично з'являтися для
реєстрації до органу кримінально-виконавчої системи.

За
вироком суду ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за те, що 02 вересня 2006 року за місцем свого
проживання АДРЕСА_1, користуючись
безпорадним станом в силу малолітнього віку свого двоюрідного брата ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2, із застосуванням фізичного
насильства, задовольнив свою статеву
пристрасть неприродним способом.

Таким же
чином ОСОБА_2 задовольняв свою статеву пристрасть неприродним способом з
потерпілим в жовтні, листопаді, грудні 2006 року та 19 січня 2007 року.

В
апеляції прокурор вважає, що суд при призначенні покарання ОСОБА_2 в
достатній мірі не врахував ступень тяжкості вчиненого ним злочину, який є особливо тяжким. За вказаними підставами просить вирок суду в
частині звільнення засудженого від відбування призначеного цим вироком
покарання, з випробуванням з іспитовим
строком на 2 роки на підставі ст. 75 КК України, скасувати та постановити новий вирок з
призначенням більш суворого покарання в виді 4 років позбавлення волі із
застосуванням ст. 69 КК України.

В
запереченнях на апеляцію засуджений ОСОБА_2,
законний представник ОСОБА_4,
законний представник потерпілого ОСОБА_5 просять вирок суду залишити без
змін, мотивуючи це щирим каяттям у
скоєному злочині, вчинення злочину у
неповнолітньому віці, позитивними характеристиками.
Просять врахувати, що засуджений, якому тільки 14 років, вперше скоїв злочин, продовжує навчатися, а тому він не представляє для суспільства
небезпеки.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення
прокурора, який підтримав апеляцію, просив скасувати вирок суду 1 інстанції та
постановити новий вирок через безпідставне звільнення ОСОБА_2 від відбування
покарання, засудженого ОСОБА_2, його законного представника ОСОБА_4, захисника ОСОБА_1, які заперечували проти апеляції прокурора та
просили залишити вирок без зміни,
вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Фактичні
обставини злочину, викладені у
вироку, кваліфікація дій засудженого
за ст.
153 ч.3 КК України судом встановлені правильно на підставі досліджених в
судовому засіданні доказів і апелянтом не оспорюються.

У
відповідності з вимогами ст. 65 КК України при призначенні ОСОБА_2
покарання, суд врахував ступень тяжкості
вчиненого злочину, який є особливо
тяжким, а також дані про особу
засудженого, який є неповнолітнім ( 14
років), раніше не судимий, за місцем навчання та проживання
характеризується позитивно,
незадовільний стан його здоров'я,
щире каяття та активне сприяння встановленню істини по справі.

З
урахуванням викладеного, суд правильно
прийшов до висновку, що наведені пом'якшувальні
обставини істотно знижують ступінь тяжкості злочину, а тому обгрунтовано застосував при призначені
покарання ст. 69 КК України.

Крім
того, в судовому засіданні потерпілий
ОСОБА_3 та його
законний представник, просили не
позбавляти засудженого волі.

За
вказаних обставин, суд обгрунтовано
дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_2 без відбування покарання з
випробуванням на підставі ст. ст.
75, 104 КК України в умовах належного контролю за його поведінкою та
виконанням покладених на нього судом обов'язків з числа передбачених ст. 76 КК України.

За таких
обставин призначене судом покарання є справедливим, а тому підстав для скасування вироку в цій
частині немає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
старшого помічника прокурора Заводського району м. Миколаєва залишити без задоволення.

Вирок
Заводського районного суду м. Миколаєва
від 04 липня 2007 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни.