Справа № 1 - 110
П О С Т А Н О В А

15 травня 2008 року Замостянський
районний суд м.Вінниці

в складі: головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Середі Л.Д.

за участю прокурора: Гантимурової
Н.В.,

адвоката: ОСОБА_3,

розглянувши, в порядку попереднього розгляду, кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. ст.
191 ч.5, 191 ч.3, 365 ч.3, 366 ч.2
КК України, ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В попередньому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1. заявив клопотання
про позбавлення статусу потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_4, про
закриття кримінальної справи за відсутністю в його діях складу
злочину, мотивуючи тим, що він обвинувачується у вчиненні злочинів у сфері
службової діяльності, метою яких є "заволодіння часткою майна належаного в
ВО "Контакт" ОСОБА_4" Однак, на його думку, дана кримінальна
справа підлягає закриттю, так як обвинувальний висновок складено з порушенням
вимог ст. 223 КПК України. Зокрема, обвинувальний висновок постановлено на
підставі постанови про порушення кримінальної справи прокурором м. Вінниці, яка
скасована постановою судді Ленінського районного суду м. Вінниці від 3 квітня
2007 року, яка набрала чинності 7 червня 2007 року, з відмовою у порушенні
кримінальної справи за відсутністю в його діях складу будь-якого злочину. Крім
того, при виконанні вимог ст.ст. 218-220 КПК України адвокатом ОСОБА_1.
заявлено клопотання, по якому слідчим винесено постанову, але вона не оголошена
постанову обвинуваченому та його захисникові, в зв'язку з чим порушено його
право на оскарження дій слідчого і прокурора відповідно до ст.ст. 234, 236 КПК.

Також обвинувачений зазначив, що остаточне обвинувачення йому пред'явлено
при наявності не скасованої постанови від 17 квітня 2000 року про закриття
кримінальної справи. А в разі скасування постанови про порушення кримінальної
справи та відмови у порушенні справи, у відповідності до ст. 236-8 КПК України
тягне за собою і скасування запобіжних заходів, повернення вилучених речей та
поновлення його прав, щодо яких на час досудового слідства вставлені обмеження.

Слідчим не враховані зміни у податковому законодавстві, які введені в дію з
1 січня 2004 року, що впливає на кваліфікацію злочинів.

ОСОБА_1. обвинувачено у внесенні, як службовою особою, до офіційних
документів завідомо неправдивих відомостей, а також у складанні і видачі
завідомо неправдивих документів, однак в обвинувальному висновку не зазначено,
до яких саме офіційних документів і які саме завідомо неправдиві відомості він
вніс, які саме завідомо неправдиві документи і яким способом він склав та
відсутні посилання на аркуші справи у підтвердження цього обвинувачення.

Оскільки в матеріалах кримінальної
справи є постанови про порушення кримінальної справи, які витікають із постанови
прокурора м. Вінниці від 14 жовтня 1999 року про порушення кримінальної справи,
яка скасована постановою Ленінського суду м. Вінниці від 3 квітня 2007 року, то
обвинувачений вважає, що вони підлягають до скасування, а саме: постанова від
23 листопада 2001 року про порушення кримінальної справи за ст. 364 ч.2 КК
України за фактом привласнення та розтрати майна ВО «Контакт ЛТД» на суму 22848
грн., постанова від 26 листопада 2003 року про перекваліфікацію дій з
ч. 2 ст. 364 КК на ч. 3 ст.365 КК України, постанова від 23 листопада 2001 року
про порушення кримінальної справи за ч.2 ст. 366 КК України за фактом
службового підроблення, постанова від 30 травня 2000 року про накладення арешту
на майно підприємства, постанова від 18 грудня 2000 року про накладення арешту
на особисте майно, постанова від 19 січня 2001 року про накладення арешту на
автомобіль, постанова про обрання
запобіжного заходу

Також обвинувачений ОСОБА_1. просив суд позбавити статусу потерпілого та
цивільного позивача ОСОБА_4, який згідно з рішенням Верховного Суду України від
6 грудня 2006 року вийшов з товариства з серпня 1999 року і Вінницька міська
рада провела перереєстрацію і виключила його із складу засновників ТОВ «ВО
«Контакт ЛТД», а також, мотивуючи тим, що слідством не визначено і не надано
доказів про: розмір частки майна, "належаного " в ВО
"Контакт" ОСОБА_4; не знайдено та не залучено до справи доказів
"належаності" йому якоїсь частки; не конкретизовано, яке саме майно
"належить" ОСОБА_4; вартість цього майна; його правовий
статус, умови, на яких майно ОСОБА_4 знаходилося (чи знаходиться) у ВО
"Контакт"; чи виділена частка майна ОСОБА_4, на що саме має право
ОСОБА_4.: на частку майна, чи на частку в статутному фонді; не зазначено, на
яку суму йому спричинено шкоду ні як загалом, ні по окремих епізодах; не надано
доказів спричинення шкоди ОСОБА_4, ВО "Контакт"; в обвинувальному
висновку не зазначені конкретні докази "належності" майна ОСОБА_4 та
аркуші справи, де знаходяться ці докази.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3., повністю підтримав клопотання свого
підзахисного ОСОБА_1.

Прокурор та потерпілий ОСОБА_4. в судовому засіданні заперечили щодо
заявленого клопотання, мотивуючи його безпідставністю, а також тим, що дані клопотання вже вирішувались
постановою Замостянського районного суду м.Вінниці від 21 червня 2007 року,
яким вони були задоволені, але постановою апеляційного суду Вінницької області
від 30 серпня 2007 року вказана постанова суду скасована. Також вони зазначили
суду, що постановою Ленінського районного суду м.Вінниці від 3 квітня 2007 року
скасовано лише одну постанову прокурора м.Вінниці від 14 жовтня 1999 року про
порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1. за ст. 86-1 КК України (в
редакції 1960 року), обвинувачення по якій було перекваліфіковано на ст. 191 КК
України. Що стосується не ознайомлення слідчим з постановою про відмову в
задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_1., то прокурор та потерпілий суду
зазначили, що вказана постанова була направлена ОСОБА_1, а складання
відповідного протоколу про ознайомлення обвинуваченому законом не передбачено.
Також дані учасники процесу зазначили, що введення в дію змін в податкове
законодавство з 1 січня 2004 року на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_1.
не впливає, позбавлення статусу потерплого та цивільного позивача на стадії
попереднього розгляду справи законодавством не передбачено і дійсно ОСОБА_1.
вийшов зі складу учасників ВО «Контакт» в 1999 році, однак йому пізніше стало
відомо про шахрайські дії з приводу привласнення майна одного з співучасників
даного товариства - ОСОБА_1. за період з 1993 по 1999 рік, тому і ставилось
питання про порушення кримінальної справи.

Обвинувачений ОСОБА_5. до судового засідання не з'явився, тому суд
розглянув вказане клопотання у його відсутність, оскільки відповідно до закону
його явка на попередній судовий розгляд не є обов'язковою.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов до висновку про відмову в
задоволенні клопотання ОСОБА_1. та про на правлення справи на додаткове
розслідування, оскільки відповідно до ст. 246 КПК України при попередньому
розгляді кримінальної справи суддя з власної ініціативи своєю постановою
повертає справу на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення
справи, провадження дізнання або досудового слідства були допущені такі
порушення вимог КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена
до судового розгляду. Про це також зазначено і в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року № 2
«Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове розслідування», згідно якого кримінальна справа
у будь-якому разі не може бути призначена до судового розгляду, якщо: вона не
була порушена або порушена некомпетентною особою; її розслідування провадила не
уповноважена на те особа чи особа, яка підлягала відводу; було порушено вимоги
КПК про обов'язковість пред'явлення обвинувачення і матеріалів розслідування
для ознайомлення; при провадженні дізнання чи досудового слідства було порушено
право обвинуваченого на захист або право користуватися рідною мовою чи мовою,
якою він володіє, і допомогою перекладача.

Як вбачається з
матеріалів даної кримінальної справи постановою прокурора м. Вінниці від 14.10.1999 року порушено кримінальну
справу по факту розкрадання колективного майна в особливо великих розмірах
посадовими особами ВО “Контакт” по ст.
86-1 КК України (т. 1 а.с. 1). Однак, дана постанова від 14.10.1999 року
постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 3.04.2007 року, яка згідно
ухвали апеляційного суду Вінницької області набула чинності 7.06.2007 року
скасована та відмовлено в порушені кримінальної справи відносно директора ТОВ
ВО “Контакт ЛТД” ОСОБА_1. у зв'язку з відсутністю в його діях ознак злочину, передбаченого
ст. 86-1 КК України (в редакції 1960 року) та ст. 191 КК України ( в редакції
2001 року) (т. 6 а.с. 169).

Також в матеріалах кримінальної справи містяться інші постанови від 14
серпня 2000 року, якою порушено кримінальну справу по факту видачі фіктивних
бухгалтерських документів за ознаками ст. 172 ч. 2 КК України (т. 2 а.с. 147);
від 14 листопада 2001 року, якою перекваліфіковано дії по кримінальній справі з
ст.ст. 86-1, ст.172 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) відносно ОСОБА_6. на
ст.ст. 191 ч.5, 366 ч. 2 КК України (т. 4 а.с.8); від 23 листопада 2001 року,
якою порушено кримінальну справу по факту привласнення та розтрати колективного
майна ВО «Контакт» на суму 22848 грн. шляхом зловживання службовим становищем
за ознаками злочину, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України (т. 4 а.с. 16), від
23 листопада 2001 року, якою порушено кримінальну справу за ознаками складу
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України по факту службового підроблення
(т. 4 а.с. 18), від 26 листопада 2003 року, якою перекваліфіковано дії ОСОБА_1.
з ч. 2 ст. 364 КК України на ч. 3 ст. 365 КК України (т. 5 а.с. 233-234); від
28 лютого 2007 року, якою перекваліфіковано склад злочину з ч. 5 ст. 191 КК
України на склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України (т. 6 а.с.
211). Інших постанов про порушення кримінальної справи та перекваліфікацію дій
обвинувачених у справі немає.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінальної справи, обвинувальний
висновок про обвинувачення ОСОБА_1. за ст.ст. 191 ч.5, 365 ч.3, 366 ч.2 КК України
складно слідчим 27 березня 2007 року, затверджений він прокурором 3 квітня 2007
року (т. 6 а.с. 240-260), тобто до набрання постановою Ленінського районного
суду м. Вінниці від 3.04.2007 року законної сили про скасування постанови про
порушення кримінальної справи від 14.10.1999 року, а тому, пред'явлене ОСОБА_1
обвинувачення за ст. 191 КК України по кримінальній справі, постанова про
порушення якої скасована.

А тому вказана кримінальна справа у будь-якому разі не може бути
призначена до судового розгляду, оскільки вона в частині ст. 191 КК України вважається не
порушеною.

В частині позбавлення ОСОБА_4 статусу потерпілого та цивільного позивача,
клопотання ОСОБА_1. задоволенню не підлягає, оскільки вирішення даного питання
на стадії попереднього розгляду справи відповідно ст. 237 КПК України не передбачено.

Крім того, до суду надійшла постанова помічника прокурора Вінницького
району у Вінницькій області від 24.03.2007 року, погоджена з прокурором
Вінницького району, для вирішення питання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_2. від кримінальної відповідальності на
підставі ст. 7-1 КПК України. Однак, дане питання на попередньому розгляді
справи суд не може вирішити у відсутність обвинуваченого ОСОБА_2., оскільки суду
невідома його думка з приводу закриття кримінальної справи відносно нього з
даної підстави.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що вказану кримінальну справу
слід направити на додаткове розслідування для усунення вказаних недоліків

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 237; 246 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1.- відмовити.

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочинів,
передбачених ст. ст. 191 ч.5, 191 ч.3, 365 ч.3, 366 ч.2 КК України, ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 366 КК України
направити прокурору Вінницького району для проведення додаткового розслідування

Запобіжний захід обвинуваченим залишити той же - підписку про невиїзд.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області
протягом семи діб з моменту її винесення.

Суддя