Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/62/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.01.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000010 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.06.2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Косівка, Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, перебуваючого у цивільному шлюбі з ОСОБА_8 , на утриманні має трьох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.08.2003 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 21.10.2005 року тим же судом за ч.3 ст.185 та ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 23.08.2007 року умовно-достроково на 11 місяців 21 день, за постановою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.08.2007 року;

- 01.06.2009 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 17.03.2011 року тим же судом за ч.3 ст.186, ч.4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, 27.09.2012 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на один рік сім місяців шість днів, за постановою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 19.09.2012 року;

визнано винним та засуджено:

за ч.2 ст.185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі;

за ч.3 ст.185 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі;

за ч.3 ст.186 КК України на 6 (шість) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом складання вироків, частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Олександрійського міськрайонного суду від 17.03.2011 року та остаточно призначено покарання у виді 6 (шести) років 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 грошові кошти за завдану матеріальну шкоду на користь ОСОБА_9 - в сумі 485 грн., на користь ОСОБА_10 - в сумі 1810 грн., на користь ОСОБА_11 - в сумі 1200 грн. та на користь ОСОБА_12 - в сумі 250 грн., а також на користь держави судові витрати за проведення двох судово-дактилоскопічних експертиз № 20 та 28 по 196 грн. 05 коп. за кожну, всього 392 грн. 10 коп.

Вирішено долю речових доказів по справі.

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_7 , маючи непогашену судимість у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став і вчинив повторно злочини проти власності за наступних обставин.

Так, 07.01.2014 року близько 03 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу через відчинені двері, проник до господарського приміщення (сараю), розташованому на території домоволодіння ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , звідки повторно таємно викрав алюмінієвий бідон, ємністю 27 літрів, вартістю 200 гривень, та алюмінієвий бідон, ємністю 38 літрів, вартістю 285 гривень, чим спричинив власниці майна, матеріальну шкоду на загальну суму 485 гривень. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд.

Крім того, у той же день, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_7 прибуваючи у домоволодінні ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , після вживання спиртних напоїв з останнім в одній із кімнат будинку, та скориставшись тим, що господар пішов відпочивати і заснув, повторно, таємно викрав з будинку потерпілого телевізор «Bravis», моделі 2939, чим спричинив власнику майна матеріальну шкоду на суму 1709 гривень. Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд.

Також, 07.02.2014 року, близько 19 години, ОСОБА_7 , перебуваючи у домоволодінні ОСОБА_13 в АДРЕСА_4 , під час спілкування, виявив що господарка будинку ОСОБА_13 та її співмешканець ОСОБА_14 перебувають у стані алкогольного сп`яніння, скористався вказаною обставиною та переконавшись, що його дії нікому не помітні, повторно, таємно викрав із приміщення коридору металевий агрегат (кукурузолузалку) вартістю 1350 гривень, та з прихожої кімнати бінокль «Sakura» зеленого кольору, вартістю 378 гривень, що належать ОСОБА_13 , чим спричинив власнику майна матеріальну шкоду на загальну суму 1728 гривень.

Також, 09.02.2014 року близько 03 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , з метою викрадення чужого майна, а саме грошей, шляхом виймання шибки з правого вікна, відчинив з внутрішньої сторони запірний замок та відкривши вхідні двері, проник до домоволодіння ОСОБА_11 , розташованого по АДРЕСА_4 , де шляхом нанесення ударів долонею руки по обличчю потерпілої, завдавши ОСОБА_11 фізичний біль, тобто із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, відкрито заволодів її грошовими коштами на суму 1090 гривень, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, близько 6 год. ранку 25.03.2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи у домоволодінні ОСОБА_12 , який проживає в АДРЕСА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_12 відмовив йому позичити кошти і вийшов із будинку поратися по господарству, переконавшись, що його дії нікому не помітні, повторно, таємно викрав із гаманця ОСОБА_12 , який знаходився на ліжку в кімнаті, гроші в сумі 150 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить переглянути кримінальну справу стосовно нього та призначити йому більш м`яке покарання, а саме у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, посилаючись на те, що судом не взято до уваги того, що вину у скоєному він визнав повністю, а також, що на його утриманні знаходяться четверо неповнолітніх дітей, а також і те, сторона обвинувачення запросила йому саме таке покарання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити вирок суду без зміни,перевіривши матеріали справи та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, ґрунтується на доказах, достовірність і достатність яких не ставилася під сумнів сторонами під час судового розгляду, у зв`язку з чим вони судом не перевірялися під час судового слідства відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

За такої процесуальної позиції сторін, суд першої інстанції, провівши судове слідство у відповідності до вимог процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 вчинивтаємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у житло та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло, а тому правильно кваліфікував його діяння за ч.2, ч.3 ст. 185 та ч.3 ст. 186 КК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції у повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України, оскільки врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких, особу винного, який раніше неодноразово судимий, до того ж за скоєння аналогічних злочинів проти власності, щиросердно розкаявся, обіцяв не допускати подібних діянь у майбутньому, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та обставини, що обтяжують покарання рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Тому є безпідставними доводи апеляції ОСОБА_7 про те, що судом не взято до уваги того, що вину у скоєному він визнав повністю, та що на його утриманні знаходяться четверо неповнолітніх дітей.

Крім того, суд першої інстанції хоч і не вказав, але фактично при призначенні обвинуваченому покарання врахував і те, що ОСОБА_7 після звільнення 27.09.2012 року з місць позбавлення волі, певних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а маючи не зняту та не погашену судимість, знову вчинив аналогічні злочини проти власності, які скоїв у період умовно-дострокового звільнення від відбування показання, а тому обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе лише в місцях позбавлення волі у призначений йому за вироком суду строк покарання.

Доводи апеляції обвинуваченого про те, що районний суд не врахував і того, що сторона обвинувачення запросила йому покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, однак суд призначив йому більш суворий термін вказаного виду покарання, колегія суддів вважає також безпідставними, оскільки як видно з вироку суду призначене ОСОБА_7 вид та розмір покарання повністю відповідають вимогам ст.ст. 65-67,70,71 КК України, та призначене з урахуванням вимог ст.ст. 368 і 374 КПК України. Тому, при призначенні виду та розміру покарання суд зобов`язаний керуватися лише вищевказаними вимогами кримінального та кримінально процесуального законодавства, та при цьому не обмежений будь-якими доводами з цього приводу сторони обвинувачення або сторони захисту.

При цьому слід зазначити, що вид та термін призначеного районним судом покарання, на переконання колегії суддів, є виваженим і відповідає ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_7 злочинів та його особі, а з урахуванням вищезазначених обставин буде необхідним і достатнім для його виправлення, та слугуватиме попередженню вчинення ним нових злочинів.

Тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 та зміни вироку суду з пом`якшенням призначеного йому покарання.

Дослідивши матеріали справи в межах апеляції, колегія суддів істотних порушень процесуального закону під час досудового та судового слідства по даному кримінальному провадженню, які могли призвести до прийняття судом першої інстанції неправильного рішення, - не встановила.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.06.2014 року стосовно нього залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2