Дата документу 27.07.2015 Справа № 554/9767/15-к
Провадження № 1-кс/554/4602/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого СВ СУ УМВС України в Полтавській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, грузина, громадянина України, освіта вища, не одруженого, дітей не має, раніше не судимого, фізична особа- підприємець, зареєстрованого по АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0000618, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2015 року слідчий СВ СУ УМВС України в Полтавській області звернувся до суду з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України. В клопотанні орган досудового розслідування необхідність прийняття такого рішення аргументував наступним.

01.07.2015, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та з метою незаконного матеріального збагачення, викликали потерпілого ОСОБА_8 на зустріч, яка відбулась по вул. Добровольського у м. Комсомольськ Полтавської області. У ході бесіди ОСОБА_5 та ОСОБА_7 висунули потерпілому ОСОБА_8 вимогу у передачі 500 доларів США за нібито учинення ним кримінального правопорушення. Потерпілий ОСОБА_8 заперечив учинення ним кримінального правопорушення та передавати грошові кошти категорично відмовився. Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , з метою залякування потерпілого та примусового схиляння його до виконання злочинних вимог, стали висловлюватись на його адресу та його близьких родичів погрози заподіяння тілесних ушкоджень.

Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_8 відмовився передавати грошові кошти, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 10.07.2015 та 13.07.2015 потерпілому були призначені зустрічі на літньому майданчику кафе «Ной», за адресою: м. Комсомольськ, вул. Леніна, 43, у ході яких ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були висунуті вимоги потерпілому ОСОБА_9 у передачі грошових коштів вже у сумі 10 000 гривень, висловлюючи при цьому погрози застосування у майбутньому насильства над потерпілим.

Зрозумівши, що усні погрози застосування насильства на потерпілого ОСОБА_8 не впливають і таким шляхом отримати вказану суму від нього не буде можливим, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , з метою вимагання грошових коштів в сумі 10 000 гривень, 25.07.2015, близько 10.00 години, прибули до будинку потерпілого за адресою: АДРЕСА_2 та, перебуваючи біля будинку потерпілого, почали чекати на ОСОБА_8 . Дочекавшись, коли потерпілий ОСОБА_8 вийде з будинку, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 знову почали висувати потерпілому вимогу у передачі грошових коштів в сумі 10 000 гривень. Після висунення усних погроз застосування насильства над потерпілим, ОСОБА_7 , прагнучі, щоб у потерпілого ОСОБА_8 склалось переконання про реальність та дійсність реалізації висунених погроз в разі не виконання пред`явленої вимоги у передачі грошових коштів, наніс потерпілому близько трьох ударів руками стиснутими у кулак по голові. В результаті чого, ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження, та останній, усвідомивши реальну небезпеку своєму життю та здоров`ю, був змушений погодитись на вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про зустріч з останніми цього ж дня та передачу їм грошових коштів в сумі 10 000 гривень.

25.07.2015, близько 16 год. 00 хв., потерпілий ОСОБА_8 прибув до літнього майданчику кафе «Ной» за адресою: м. Комсомольськ, вул. Леніна, 43 та розташувався за столиком. Після чого, до нього підійшов ОСОБА_5 та у подальшому ОСОБА_7 , які також сіли за стіл. Потерпілий, виконуючи вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про передачу їм 10 000 гривень, передав частину зазначених грошових коштів в сумі 2 000 гривень ОСОБА_7 , який в свою чергу передав їх ОСОБА_5 .

Після передачі потерпілим ОСОБА_8 грошових коштів, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на виході з кафе «Ной» за адресою: м. Комсомольськ, вул. Леніна, 43, були затримані працівниками міліції.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, покарання за яке є позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Окрім того, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може бути причетним до вчинення інших аналогічних тяжких злочинів.

Слідчий ОСОБА_10 клопотання підтримав, прохав його задовольнити з підстав, що у ньому наведені, також наголошував на наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 , клопотання підтримала, прохала його задовольнити з підстав, що у ньому наведені, наголосивши на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зазначив, що підозрюваний може переховуватись від слідства та впливати на свідків у кримінальному провадженні, також наголосила на обґрунтованості підозри відносно підозрюваного у вчиненні правопорушення поєднаного з насильством та погрозою насильства відносно потерпілого та свідків.

Адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наголосив на тому, що у підозрюваного є постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю пенсіонеркою, яка перебуває на його утриманні. Має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем роботи, займається підприємницькою діяльністю та має постійний дохід. Прохав суд звернути увагу на характеризуючи обставини, наявність фінансових можливостей щодо внесення застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнає, суду пояснив, що не згоден щодо застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі „ Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. „С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні сторонами кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України. Так, вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 08.07.2015 ( а. с. 6-7);

- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.07.2015 ( а. с. 8-9);

- довідкою №1771 Комсомольської міської лікарні виданої на ім`я ОСОБА_8 з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку( а. с. 10);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25.07.2015 ( а. с. 11-12 );

- протоколом огляду місця події від 25.07.2015, у ході якого було оглянуте місце затримання ОСОБА_7 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , під час проведення якого було виявлено і вилучено грошові кошти в сумі 2000 гривень, з нашаруваннями речовини жовтого та синього кольору, при виявленої при освітленні ультрафіолетовою лампою ( а. с. 16-43 );

- протоколом огляду від 25.07.2015, у ході якого було проведено огляд грошових коштів в сумі 2000 гривень, мічення їх та вручення грошових коштів в сумі 2000 гривень потерпілому ОСОБА_8 для передачі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ( а. с. 19-20).

- наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного - ОСОБА_5 в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Враховуючи, що тяжкий злочин було учинено за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням погроз на адресу потерпілого ОСОБА_8 , про що свідчать покази дані потерпілим у ході проведення досудового розслідування, а також злочин учинено із застосуванням насильства, що виразилось у нанесенні потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, про що свідчить довідка № 1771 Комсомольської міської лікарні виданої на ім`я ОСОБА_8 з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, слідчий суддя вважає неможливим застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави.

Одночасно, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує доведеність на даний момент стороною обвинувачення наявності обставин, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, а відтак вважаю за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під варто ю в Полтавській установі виконання покарань № 23 УДПТС України в Полтавській області у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, який обчислювати у відповідності до приписів ст. 209 КПК України з 16 год. 30 хв. 25.07.2015 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 23.09.2015 року, до 16 год. 30 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1