Справа № 752/227577/14
Провадження № 1-кп/752/92/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.04.2015 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0012113 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської обл., українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме:

- 24.11.2006 р. за вироком Світловодського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 1 ст. 187, 69 КК України до 1 року позбавлення волі,

- 10.08.2008 р. за вироком Світловодського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 1 ст. 309, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

- 17.05.2010 р. за вироком Світловодського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

- 15.05.2013 р. звільнений умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 19 днів на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.05.2013 р.,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бердянськ Запорізької обл., українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме:

- 16.08.2005 р. за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ст. 70 КК України до 2 років 5 місяців позбавлення волі;

- 01.07.2007 р. за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 07.11.2008 р. за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 19.06.2013 р. звільнений з Вільнянської ВК № 20 УДПтСУ в Запорізькій обл. після відбуття строку покарання,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суд

в с т а н о в и в :
28.09.2013 р. приблизно о 00-30 год. ОСОБА_3 разом зі своїм товаришем ОСОБА_4 , перебуваючи на території «Байкового кладовища» в м. Києві, а саме на території, що розташована навпроти будівлі по вул. Грінченка, 18 в м. Києві, вступили в злочинну змову направлену на напад на ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з метою заволодіння їхнім майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи їх здоров`я. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розподілили між собою ролі стосовно способу вчинення злочину та дочекались, коли до виходу із Байкового кладовища підійдуть ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..
Коли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали проходити повз обвинувачених, ОСОБА_3 наніс удар рукою в область голови ОСОБА_8 , в результаті чого остання впала на землю.. ОСОБА_7 , почувши крик ОСОБА_8 та побачивши, що її б`є ОСОБА_3 вдарила його жерстяною банкою із енергетиком, що була у неї в руці, за що отримала від ОСОБА_4 кулаком у ніс, після чого він пригнув її до землі та потягнув у середину кладовища. У неї з носа йшла кров та вона поросила зупинитись. ОСОБА_4 посадив її біля якоїсь могили та ОСОБА_7 намагалась зупинити кров листям з кущів та дерев. Потім ОСОБА_4 почав вимагати у ОСОБА_7 її мобільний телефон, який вона йому віддала. Весь час він погрожував ОСОБА_7 , вимагав мовчати про пограбування, щоб вона не зверталась у міліцію. Весь час тримав її очі щоб вона не могла його бачити. Через якийсь час він підняв її із колін та повів назад до виходу, але повернувши в іншу сторону прийшли до місця де перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_3 ..
За час відсутності ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , ОСОБА_3 декілька разів вдарив ОСОБА_8 ногами, присів до неї, закрив своєю рукою її очі та наказав дістати гаманець. ОСОБА_8 сприймаючи погрозу, побоюючись за своє життя та здоров`я дістала гаманець, вийняла гроші та віддала ОСОБА_3 , піднялась із землі та побачила, що подруги поруч не має. ОСОБА_3 підібрав її телефон, взяв її сумку, подивився та віддав її ОСОБА_8 .. Потім він повів її по кладовищу із погрозами зашкодити життю, якщо вона не піде. Згодом підійшов ОСОБА_4 та привів ОСОБА_7 ..
Обвинувачені наказали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 присісти, а самі почали між собою обговорювати подальші дії. ОСОБА_4 взяв сумку ОСОБА_8 , дістав гаманець та спитав пароль. Обвинувачені відвели ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ближче до виходу, забрали у ОСОБА_8 гаманець, вимагали пін-коди, погрожуючи більшими неприємностями.
Посперечавшись щодо того хто піде знімати гроші, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пішли із кладовища наказавши ОСОБА_7 та ОСОБА_8 чекати ще 15 хвилин, а самі в подальшому 28.09.2013 р. о 04 год 02 хв. зняли кошти з карток потерпілих з банкомату "Приватбанку", що за адресою: м. Київ, вул. Срібнопільська, 20 - б, та за допомогою ОСОБА_11 та ОСОБА_12 28.09.2013 р. та 29.09.2013 р. здали у ломбард мобільні телефони потерпілих до ломбарду "Свіжа копійка", що за адресою: м Київ, вул. Бажана, 1-о.
В результаті насильницьких протиправних дій при вищевикладених обставинах обвинувачені заволоділи наступним майном ОСОБА_7 : телефоном «НТС» вартістю 2300 грн., карткою «Приватбанк», на рахунку якої знаходились кошти у сумі 540 грн., грошовими коштами 40 грн., гаманцем вартістю 90 грн., та заподіяли їй наступні ушкодження, згідно висновку судово-медичної експертизи № 3011 від 06.11.2013 р., синець на повіках лівого ока з переходом на підочну ділянку, лівий скат та спинку носу; садно - на тильній поверхні проксимальної фаланги 5 пальця правої кісті; закритий подвійний перелом кісток носу, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. В результаті насильницьких протиправних дій при вищевикладених обставинах обвинувачені заволоділи наступним майном ОСОБА_8 : мобільним телефоном «Нокіа» вартістю 3600 грн., сім карткою оператора «Лайф» вартістю 10 грн., на рахунку якої були грошові кошти у сумі 8 грн., двома картками «Приватбанк», на рахунку яких були кошти у сумі 270 грн. та 60 грн. та гаманцем вартістю 100 грн., та заподіяли їй наступні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи № 3012 від 06.11.2013 р. синці на зовнішній поверхні лівого плечового суглобу -1, в лівій тім`яно-скроневій ділянці -1, на передній та внутрішній поверхнях правого стегна у середній третині -2, на внутрішній поверхні лівого стегна у середній третині -1, на зовнішній поверхні лівого стегна у середній третині - 2, на передній поверхні лівого стегна у верхній третині -1, що відноситься до легких тілесних ушкоджень .

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 р. "Про судову практику у справах про злочини проти власності" під насильством, що не є небезпечним для життя та здоров"я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнаються винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 187 КК України не визнав та показав суду про те, що потерпілих він не знає. Він проживав разом із ОСОБА_4 28.09.2013 р. він був у дворі пр.-ту Бажана, 16, пив пиво. Картка з якої знімали гроші, то була не його картка, вона з`явилась у нього наступним чином: він зустрів свого знайомого із яким працював та витягнув у нього картку та 2 мобільних телефони Nokia та HTC, бо той п`яний був, та повернувся до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_4 .. Телефони він віддав ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вони їх заклали до ломбарду, а картку ОСОБА_4 , і той зняв кошти. Він дав ОСОБА_4 200 грн., ОСОБА_12 100 грн., ОСОБА_11 100 грн., а решту залишив собі. Прізвище знайомого із яким працювали на будівництві по АДРЕСА_4 ОСОБА_13 , той із Одеської області, більше ніяких анкетних даних він не знає. Ніхто не знав звідки у нього була картка. Ломбард знаходиться біля метро «Позняки». До ломбарду він заходив із ОСОБА_12 , ОСОБА_11 заходив один. Коли він забрав у Дядюри телефони, то на ранок наступного дня ОСОБА_11 заклав телефон, а через день він разом із ОСОБА_12 пішли здавати другий.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 187 КК України не визнав та показав суду про те, що потерпілих не знає. 28.09.2013 р. був вдома за адресою: АДРЕСА_2 . Проживав він із дівчиною та ОСОБА_3 .. Картки «Приватбанк» не мав та не користувався нею. Яким телефоном користувався у 2013 р. він не пам`ятає, їх було 2, один із яких «Нокіа». Коли затримали свідка ОСОБА_12 , він вийшов із райвідділу та дзвонив людині, казав, що ОСОБА_4 розшукує міліція за грабіж та зґвалтування, що ніби він і ОСОБА_3 знімали гроші з картки. Він цього і не заперечує, було таке, він допомагав ОСОБА_12 знімати гроші. Вони були на підпитку на АДРЕСА_2 . Гроші знімати пішли в «Сільпо» біля метро «Осокорки», зняли біля 1000 грн., були він, ОСОБА_3 та ОСОБА_11 . Вони вийшли в магазин, купили пиво, дату він не зміг сказати. У відділені «Приватбанку» взагалі не буває.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення, винними у вчинені якого визнаються обвинувачені, свідчать наступні докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.

Потерпіла ОСОБА_8 показала суду про те, що 27.09.2013 р. вона разом зі своєю подругою ОСОБА_7 вийшли із кінотеатру близько 23-30 год. до магазину, повертаючи назад вони йшли повз байкове кладовище і вирішили зайти до туалету, пройшовши на 10 метрів вони передумали та повернулись назад. На виході стояли дві фігури, проходячи повз них, ОСОБА_3 вдарив її по голові, вона впала, він декілька разів вдарив її ногами, присів до неї, закрив їй очі і наказав дістати гаманець. Вона дістала гаманець, вийняла гроші та віддала йому. Піднялась із землі, її подруги поруч не було, нападаючий підібрав її телефон, взяв її сумку, подивився сам і віддав їй. Близько 20 хвилин вона стояла до нього спиною, намагаючись розмовляти і вмовляючи їх відпустити. Потім він її повів по кладовищу із погрозами зашкодити її життю, якщо вона не піде. Зупинившись, він почав вимагати та змушувати її його задовольнити орально і пообіцяв відпустити після того, як вона задовольнить. Через декілька хвилин нападаючий вирішив перейти до вагінального сексу, вона відмовилась. Він стягнув з неї нижній одяг, притулив до огради могили та перейшов до процесу, але тут підійшов другий нападаючий та привів ОСОБА_7 , їх звели та наказали присісти, і грабіжники почали спорити між собою. Потім до неї підійшов другий нападаючий і почав розпитувати як саме її ґвалтував перший нападник, вона розповіла, і він заставив її підмитись енергетичним напоєм. Взяв її сумку, дістав гаманець, запросив сказати йому пароль і збирався зняти гроші, залишивши із ними свого спільника. Але вони почали сперечатись, тому, що спільник не хотів залишатись, та вони пішли разом, залишивши їх на кладовищі. Близько 3-4 години ночі вони повернулись до кінотеатру та організатори викликали міліцію. Як били її подругу вона не бачила. Нападники були у капюшонах, намагалися приховати обличчя, щоб їх не впізнали, але вони з подругою змогли їх розгледіти. До впізнання їй фотокарток не показували, повідомила, що впізнала їх по голосу, по рукам, нижній частині обличчя, тілобудові, в одного нападника на руках була тату, а саме в ОСОБА_4 .. Його руки вона бачила, оскільки він діставав її гаманець, картки, підходив та питав як саме ґвалтував її ОСОБА_3 , також ОСОБА_4 давав їй сам баночку із напоєм. Безпосередньо у судовому засіданні також впізнала та вказала на обвинувачених, як на її та ОСОБА_7 кривдників.

Потерпіла ОСОБА_7 показала суду про те, що 27.08.2013 р., разом із ОСОБА_8 , вийшли із кінотеатру, близько 23-30 год., з наміром їхати додому. Але пізніше вони передумали і вирішили повернутись до кіно, де були ще дві їхні подруги. Вони йшли повз Байкове кладовище і зайшли на його територію щоб сходити до туалету, пройшли приблизно на 10 метрів від входу. Десь через 1-2 хвилини вони вирішили вже виходити з кладовища і побачили на виході 2 чоловічі фігури. Коли вони проходили повз них, вона почула як ОСОБА_8 закричала (та йшла за нею). Вона повернулась і побачила, як один із чоловіків б`є ОСОБА_8 .. В неї в руці була жерстяна банка з енергетичним напоєм, і вона нею вдарила цього чоловіка, то був ОСОБА_3 , в цей момент її вдарив другий чоловік, то був ОСОБА_4 , кулаком у ніс та одразу пригнув до землі, закрив рукою очі і потягнув у середину кладовища. В неї з носа йшла кров і вона попросила зупинитися. Він посадив її біля якоїсь могили і вона намагалася зупинити кров листям з кущів та дерев. Це зайняло пару хвилин і він потягнув її далі в середину кладовища. Вони зупинились між якимись могилами і він почав вимагати у неї мобільний телефон. Вона віддала, але попросила віддати їй її сім-карту. Телефон у неї забрав ОСОБА_4 , їй в той момент подзвонила подружка, а він його побачив і забрав. Потім він змусив її задовольнити його орально. Весь час він погрожував їй, вимагав мовчати про пограбування, щоб вона не зверталась у міліцію. Через якийсь час він змусив її піднятись із колін. Весь час він тримав її очі, щоб вона його не бачила, і повів назад до виходу з кладовища, але вони повернули в іншу сторону і прийшли до місця, де перебувала ОСОБА_8 і другий нападаючий. Їх із ОСОБА_8 змусили присісти, а самі відійшли на пару кроків та про щось перемовлялись. Після чого до неї підійшов другий нападаючий, то був ОСОБА_14 і почав кричати на неї, погрожувати, потім змусив задовольнити його орально. Через деякий час 1-2 хвилини, він перейшов до вагінального зґвалтування, але у нього нічого не вийшло. Тут підійшов перший нападаючий і вони відвели їх із ОСОБА_8 ближче до виходу. Забрали у неї гаманець, вимагали пін-коди від карток. Погрожували більшими неприємностями, якщо вони не скажуть свої пін-коди. Один із нападаючих, повинен був залишитись із ними, поки інший не зніме гроші. Про це вони сперечались досить довго. В якийсь момент вони забрали ОСОБА_8 і змусили її підмивати свої геніталії енергетиком. В цей час вона сиділа на корточках неподалік, бо у неї все ще йшла кров із носа. Потім нападаючі пішли разом із кладовища, змусивши їх чекати ще 15 хвилин і лише потім йти. Вони повернулися до кінотеатру, вона зайшла в туалет вмитися. В цей час ОСОБА_8 перебувала із організаторами цього кіно. Коли вона прийшла, хлопці почали вмовляти їх звернутись до міліції. В решті-решт вони погодились і подзвонили. Це було десь 4 години ночі. Перед впізнанням фотокарток їм не показували. ОСОБА_4 вона впізнала по голосу та за профілем. Після впізнання особисто, по фотокартках не впізнавали. Безпосередньо у судовому засіданні впізнала та вказала на ОСОБА_4 , що саме він вдарив її правою рукою у ніс та на ОСОБА_3 , який залишався із ОСОБА_8 ..

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать також протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, які були досліджені судом, зокрема:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.09.2013 р. потерпілої ОСОБА_8 , відповідно до якого вона звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення та її було повідомлено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину (т. 1 а.с. 151-152),

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.09.2013 р. потерпілої ОСОБА_7 відповідно до якого вона звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення та її було повідомлено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину (т. 1 а.с. 153-154),

- протокол огляду місця події від 28.09.2013 р. із фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто місце вчинення злочину на частині території Байкового кладовища, та виявлено 3 чеки з магазину «Сільпо», листок із плямами бурого кольору, 3 металеві банки зеленого кольору із написом «Нон-стоп», порожню пляшку із під коньяку, недопалки цигарок «Вінстон» (т. 1 а.с. 155-164),

- протокол освідування особи від 28.09.2013 р., відповідно до якого у ОСОБА_8 в ході освідування виявлено ссадину в області тім`яної частини голови та нижньої повіки лівого ока. Статеві органи без жодних видимих пошкоджень. При проведенні освідування було взято аналіз виділень із піхви та цитологічне дослідження шийки матки (т. 1 а.с. 165-167),

- протокол освідування особи від 28.09.2013 р., відповідно до якого у ОСОБА_7 в ході освідування виявлено гематому в області під лівим оком на обличчі та на лівому крилі носа. Статеві органи без видимих пошкоджень. При проведенні освідування було взято аналіз виділень із піхви та цитологічне дослідження шийки матки, також зразки слини із ротової порожнини (т. 1 а.с. 168-170),

- довідка № 306 від 29.09.2013 р., відповідно до якої ОСОБА_7 зверталась в пункт невідкладної медичної допомоги з приводу закритого перелому кісток носу зі зміщенням відламків (т. 1 а.с. 171),

- висновок експерта № 3011 від 06.11.2013 р. відповідно до якого ОСОБА_7 спричинені легкі тілесні ушкодження та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т. 1 а.с. 172-174),

- висновок експерта № 3012 від 06.11.2013 р. відповідно до якого ОСОБА_8 спричинені легкі тілесні ушкодження (т. 1 а.с. 175-177),

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 11.10.2013 р., із фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 повідомила, що зможе впізнати особу що 28.09.2013 р. вчинила відносно неї злочинні дії та впізнала обвинуваченого ОСОБА_3 по рисам обличчя, а саме по контурах губ, підборіддя, по пальцям рук, зросту (т. 1 а.с. 178-186),

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 11.10.2013 р., із фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 повідомила, що може впізнати особу, що 28.09.2013 р. вчинила відносно неї злочинні дії та впізнала обвинуваченого ОСОБА_3 по рисам обличчя, контурах губ, зросту та по формі підбородка (т. 1 а.с. 187-194),

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 12.10.2013 р., із фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 повідомила, що за рисами обличчя, тілобудовою, голосом може впізнати особу, що 28.09.2013 р. вчинила відносно неї злочинні дії та впізнала обвинуваченого ОСОБА_4 за рисами обличчя, тілобудовою (т. 1 а.с. 195-203),

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 12.10.2013 р. із фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 повідомила, що за рисами обличчя, тілобудовою, голосом може впізнати особу, що 28.09.2013 р. вчинила відносно неї злочинні дії та впізнала обвинуваченого ОСОБА_4 за рисами обличчя, тілобудовою та голосом (т. 1 а.с. 204-211),

- повідомлення про те, що в приміщенні ПТ «Ломбард «Свіжа-копійка», що за адресою: м. Київ по вул. Бажана, 1-о ведеться відео спостереження (т. 1 а.с. 212),

- повідомлення про те, що 28.09.2013 р. о 09 год. 55 хв. мобільний телефон «Nokia Lumia 720, IMEI: НОМЕР_1 » був закладений до ломбардного відділення ПТ Ломбард «Свіжа копійка» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а 29.09.2013 р. о 15 год. 02 хв. мобільний телефон «HTC Desire C, IMEI: НОМЕР_2 » був закладений до ломбардного відділення ПТ Ломбард «Свіжа копійка» ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 213),

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 04.11.2013 р., відповідно до якого на підстав ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва було вилучено мобільний телефон «HTC Desire C, IMEI: НОМЕР_2 » та довідку від 04.11.2013 р. про те, що мобільний телефон «Nokia Lumia 720, IMEI: НОМЕР_1 », звернений стягнення та реалізовано (т. 1 а.с. 214-216),

- протокол огляду предмету від 22.12.2013 р., відповідно до якого оглянуто диск із відеозаписом із ломбардного відділення ПТ Ломбард «Свіжа копійка», на записі від 28.09.2013 р. зображено як ОСОБА_11 заходить до приміщення ломбарду, витягає паспорт та мобільний телефон, отримує гроші та виходить, на записі від 29.09.2013 р. зображено як у приміщення ломбарду зайшло 2 чоловіки ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , підійшли до віконця, ОСОБА_12 витягнув паспорт та мобільний телефон, після чого отримавши кошти вони пішли із приміщення (т. 1 а.с. 217-218),

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 19.12.2013 р., відповідно до якого на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва вилучений магнітний носій з фотознімками з банкомату «Приватбанк» за 28.09.2013 р. по вул. Срібнопільська, 20-б в м. Києві (т. 1 а.с. 222),

- протокол огляду предмету, а саме диску із фотознімками з банкомату «Приватбанк» від 25.12.2013 р. відповідно до якого під час перегляду фотознімків на них було виявлено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які знімають кошти з банкомату «Приватбанку», що розташований по вул. Срібнопільській, 20-б, в м. Києві 28.09.2013 р. о 04 год. 02 хв. (т. 1 а.с. 223-227).

Крім того, на підтвердження встановлених судом обставин, які свідчать про вину обвинувачених в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, свідчать речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- диск із відеозаписом з камер спостереження ломбарду «Свіжа копійка» обставин застави мобільних телефонів потерпілих (т. 1 а.с. 221);

- диск із фотознімками з камер спостереження банкомату «Приватбанк» обставин зняття коштів із карток потерпілих (т. 1 а.с. 230).

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинувачених та визнання їх винуватості.

Покази обвинувачених щодо того, що вони невинуваті у вчиненні кримінального правопорушення, суд не приймає, оскільки вони являються не правдивими, не послідовними, не узгоджуються ні між собою, ні із матеріалами кримінального провадження та повністю спростовуються дослідженими судом доказами у їх сукупності.

Про неправдивість показів обвинувачених свідчить їх ретельний аналіз.

Так, судом з метою перевірки алібі обвинувачених надавалось судове доручення встановити особу ОСОБА_15 , уродженця Одеської обл., що працював на будівництві з ОСОБА_3 по АДРЕСА_4 , за результатами якого при запиті до пошукової системи АІС «Армор» по неповним анкетним даним особи на ім`я " ОСОБА_13 " відсутні, при перевірці реєстру фізичних осіб України за даними " ОСОБА_13 " жодне співпадіння з 52 мільйонів 884414 тисяч фізичних осіб України відсутнє, тобто особи з такими даними немає, як результат встановити особу не виявилось можливим, а за адресою АДРЕСА_4 майданчику не має та будь-яких будівельних вагончиків також (т. 1 а.с. 142-149).

Незважаючи на посилання захисту, що обвинувачення ґрунтується лише на показах потерпілих, відсутні свідки, доказів досліджених судом у сукупності достатньо для визнання винуватості обвинувачених.

Так, судом для не порушення загальних засад кримінального провадження, таких як змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні судом їх переконливості, безпосередність досліджень показань, речей і документів, був оголошений привід свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , проте забезпечити їх явку до судового засідання не виявилось можливим, оскільки ОСОБА_12 знаходиться в м. Лісичанськ Луганської обл., проходить військову службу у бригаді № НОМЕР_3 сухопутних військ, а ОСОБА_11 заходиться у розшуку (т. 1 а.с.102-110), у результаті чого сторона обвинувачення обґрунтовано відмовилась від вказаних свідків.

Посилання захисників щодо того, що потерпілі оговорюють обвинувачених, давали інші свідчення на досудовому слідстві, вводять суд в оману, зокрема тим, що як вони могли впізнати обвинувачених, якщо було темно, їх облич вони не бачили суд розцінює критично та як версію захисту, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він сприймав безпосередньо під час судового засідання та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них.

Крім того, суд не приймає посилання захисників на результати якихось експертиз з тих же підстав, оскільки судом вони не досліджувались, а у відповідності до ч. 5 ст. 364 КПК України, учасники судового провадження мають право у судових дебатах посилатись лише на ті докази, що були дослідженні у судовому засіданні.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були знайомі із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Покази потерпілих, є логічними та послідовними, у судовому засіданні вони прямо вказали на обвинувачених як на осіб, що вчинили відносно них кримінальне правопорушення. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину та за завідомо неправдиве показання. Незважаючи на завдані їм фізичні та моральні страждання та заподіяну матеріальну шкоду, вони відмовились від пред`явлення цивільного позову (т. 1 а.с. 231-232). Що у сукупності дає суду підстави вважати, що потерпілі прагнуть справедливості, захисту своїх порушених прав, а не мету оговорити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Твердження потерпілих щодо їх зґвалтування, перевірялось органами досудового розслідування, проте за результатами медичних оглядів та відповідних експертиз відповідне обвинувачення пред"явлено не було, отже виходить за межі судового розгляду, оскільки відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

При обранні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує наступні обставини справи: ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, який за місцем відбування покарання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, поєднані із насильством відносно потерпілого, кримінальне правопорушення вчинив, через 4 місяці після умовно-дострокового звільнення, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та його підвищену небезпеку для суспільства.

Обставин, відповідно до ст. 66 КК України, що пом`якшують його покарання судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує його покарання суд визнає рецидив.

На підставі викладеного, враховуючи позицію потерпілих, які наполягали на найвищій мірі покарання, суд надходить до висновку про те, що підстави для застосування мінімального покарання відсутні, а перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливо лише в ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Враховуючи що ОСОБА_3 15.05.2013 р. звільнений умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 19 днів на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда, суд вважає за необхідне остаточно призначити йому покарання за правилами ст. 71 КК України, тобто сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує наступні обставини справи: ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, який за місцем відбування покарання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, поєднані із насильством відносно потерпілого, нове кримінальне правопорушення вчинив через 3 місяці після звільнення, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та його підвищену небезпеку для суспільства.

Обставин, відповідно до ст. 66 КК України, що пом`якшують його покарання судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує його покарання суд визнає рецидив.

На підставі викладеного, враховуючи позицію потерпілих, які наполягали на найвищій мірі покарання, особу обвинуваченого, те, що тяжке кримінальне правопорушення ним вчинено менш ніж через 3 місяці потому, як відбув попереднє покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 1 місяць, суд надходить до висновку про те, що підстави для застосування мінімального покарання відсутні, а перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливо лише в ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зарахувати їх попереднє ув`язнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -

з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Світловодського районного суду Кіровоградської обл. остаточно призначити покарання 8 (вісім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обраховувати, починаючи з 09.04.2015 року.

Речові докази:

- диск із відеозаписами з камери спостереження ломбарду «Свіжа копійка», що приєднаний до матеріалів кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

- диск із фотознімками з камери спостереження банкомату «Приват Банку», що приєднаний до матеріалів кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних долях на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів відповідно до висновку експерта № 791 від 22.10.2013 р. у розмірі 391 (триста дев`яносто одна) грн. 20 коп. (з кожного засудженого 195 грн. 60 коп.).

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській обл.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зарахувати попереднє ув`язнення, починаючи з 11.10.2013 р. (день фактичного затримання) до 08.04.2015 р. включно.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1