Провадження № 1-в/761/255/2015
У Х В А Л А
Іменем України
30 липня 2015 року

Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Київського СІЗО ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, клопотання начальника Київського СІЗО, підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , погоджене заступником Голови спостережної комісії при Шевченківській районній в м. Києві державній адміністрації ОСОБА_7 , про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03 квітня 2012 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23 грудня 2012 року звільнення від відбування покарання скасовано і направлений в місця позбавлення волі строком на 4 роки, -

ВСТАНОВИВ :

до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання начальника Київського СІЗО, підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , погоджене заступником Голови спостережної комісії при Шевченківській районній в м. Києві державній адміністрації ОСОБА_7 , про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , у зв`язку з відбуттям більше ніж 2/3 частини строку покарання.

В судовому засіданні представник Київського СІЗО та засуджений ОСОБА_5 , підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Суд, вислухавши думку прокурора, представника Київського СІЗО та засудженого, дослідивши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого за час відбування покарання, приходить до наступних висновків.

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03 квітня 2012 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23 грудня 2012 року звільнення від відбування покарання скасовано і направлено ОСОБА_5 в місця позбавлення волі строком на 4 роки.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2014 року засудженому ОСОБА_5 скорочено наполовину не відбуту частину покарання строком 3 роки 8 місяців 26 днів, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03 квітня 2012 року, на підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році», тобто до 1 року 10 місяців 13 днів, який обчислювати з 19 квітня 2014 року.

Початок строку покарання з 15 січня 2014 року, кінець строку 02 березня 2016 року, 2/3 строку 15 червня 2015 року.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну не відбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.

Як вбачається з наданих суду матеріалів особової справи, за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 характеризується позитивно, дотримується встановлених правил поведінки, має два заохочення, стягнень немає, підтримує зв`язки з родичами, шляхом листування, телефонних розмов, побачень та отримує від них передачі.

Вину свою у скоєному визнав повністю, на бесіди виховного характеру реагує позитивно.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, а тому він підлягає умовно-достроковому звільненню від подальшого відбування покарання.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

клопотання начальника Київського СІЗО, підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , погоджене заступником Голови спостережної комісії при Шевченківській районній в м. Києві державній адміністрації ОСОБА_7 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 засудженого вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03 квітня 2012 року, умовно-достроково від подальшого відбування покарання на не відбутий строк покарання 7 (сім) місяців 2 (два) дні.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1