Справа № 504/1574/15-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2015 р. смт. Комінтернівське
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю в судовому розгляді:

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Комінтернівське кримінальне провадження № 0000390 від 18.03.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свердлове, Комінтернівського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого на своєму утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31.10.2013 року ОСОБА_4 зобов`язано до сплати на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 605 гривень, щомісячно, починаючи з 01.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, ОСОБА_4 , добровільно рішення суду, яке набрало законної сили, не виконує, злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини встановлених рішенням суду, в результаті чого заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.04.2015 року становить 9358 грн.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що дійсно, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31.10.2013 року його зобов`язано до сплати на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 605 гривень, щомісячно, починаючи з 01.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, він, добровільно рішення суду, яке набрало законної сили, не виконує, ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини встановлених рішенням суду. У вчиненому розкаявся та не заперечував щодо розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КК України.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи, а також судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України, за ознаками злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Суд, зокрема, враховує посередню характеристику ОСОБА_4 за місцем проживання, те, що він являється раніше не судимим, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії невеликої тяжкості відповідно до ст.12 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), думку потерпілої ОСОБА_5 , котра просила призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання не пов`язане з позбавленням волі, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.66 КК України, являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, необхідним обрати ОСОБА_4 , міру покарання у виді обмеження волі, передбачену санкцією ч.1 ст.164 КК України, із застосуванням дії ст.75 КК України з виконанням покладених на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат та речових доказів по справі немає.

Керуючись ст.ст. 369-371,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Застосувати ст.ст.75 КК України і звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку ОСОБА_4 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину).

На підставі п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1