Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

02 жовтня 2012 року колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Андрушкевича С.З.

суддів: Котіка В.П., Захарчука С.В.

з участю прокурора: Селюченко І.І.

засудженого: ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 травня 2012 року,

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, в бойових діях участі не приймав, державних нагород не має, не інваліда, не депутата, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого: 16.01.2003 року Коростенським міським судом Житомирської області за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 5, 104, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 03.12.2003 року Андрушівським районним судом Житомирської області за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2, 71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі; 10.09.2004 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст. ст. 186 ч. 2, 115 ч.1, 70, 71 КК України до 10 років позбавлення волі; 26.07.2010 року Миколаївським районним судом Львівської області звільнений умовно-достроково, на 3 роки 2 місяці 25 днів, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4,

засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі; за ст. 187 ч. 2 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_2 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначено 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ст. ст. 71, 81 КК України, до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.09.2004 року - 1 (один) рік позбавлення волі та остаточно призначено засудженому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, яке є його власністю.

Цивільний позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Коростенської Центральної міської лікарні 1300,26 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишено попередній - тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання засудженому вказано рахувати з моменту затримання - з 11.12.2011 року.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до ст. 81 КПК України.

Як визнав суд, повторно, 08 липня 2011 року близько 06.00 години ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в квартирі № 38, розташованої в будинку № 89 по вул. Воровського в м. Коростені, яка належить ОСОБА_3, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_4 на загальну суму 2037 грн., чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

08 жовтня 2011 року близько 01.00 год. ОСОБА_2, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження постанова від 08.02.2012 року), знаходячись біля будинку № 44 по вул. Кірова в м. Коростені, з метою заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_5, із застосуванням насильства, небезпечного для здоровя потерпілого, яке виразилось в тому, що ОСОБА_2, завдав один удар кулаком в потиличну ділянку голови ОСОБА_5, від чого останній впав на тротуар. Після цього невстановлені слідством особи завдали ОСОБА_5 декілька ударів ногами в обличчя, в результаті чого заподіяли потерпілому умисні легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоровя, у вигляді: крововиливу повік правого ока, при наявності струсу головного мозку з невираженою клінічною симптоматикою. Після цього відкрито заволоділи чужим майном, яке належить ОСОБА_6, на загальну суму 2029 грн., чим заподіяли потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просив вирок суду змінити, помякшити призначене покарання із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України. Посилається на те, що судом при призначенні покарання не враховано повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, завданої злочином, те, що він виховує малолітнього сина, має на утриманні цивільну дружину інваліда 2 групи.

Заслухавши доповідь судді, міркування засудженого ОСОБА_2 в підтримання апеляції, думку прокурора про залишення апеляції без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованим і законним, ніким з можливих апелянтів не оскаржується.

Що стосується покарання, яке суд обрав ОСОБА_2, то воно призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України з врахуванням тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості та тяжким, даних про його особу, обставин, які помякшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що помякшують покарання засудженого, є щире каяття, сприяння у розкритті злочину, позитивні характеристики по місцю проживання та відбуття покарання.

Обтяжуючими покарання обставинами судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного спяніння та рецидив злочинів.

Твердження засудженого про добровільне відшкодування шкоди не знаходить свого підтвердження у матеріалах кримінальної справи, оскільки вироком суду першої інстанції задоволено цивільний позов прокурора в інтересах Коростенської ЦМЛ про стягнення з засудженого ОСОБА_2 1300, 26 грн. - витрат на стаціонарне лікування потерпілого по справі ОСОБА_5 Вказані витрати не відшкодовані засудженим.

Крім цього, повернення мобільного телефону працівниками міліції потерпілому не може розцінюватись як добровільне відшкодування шкоди засудженим.

Посилання ОСОБА_2 на те , що на його утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 , спростовується копією свідоцтва про народження, де у графі „батько вказано ОСОБА_8.

Тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції засудженого ОСОБА_2, помякшення покарання та застосування ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого залишити без задоволення ,а вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 травня 2012 року щодо ОСОБА_2 без зміни.

Судді: