Справа
№ 1-815/2008 рік
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2008 року Білоцерківський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого - судді
Бобкової Н.В.

при секретарі - Студеній О.П., Єрмійчук А.В.

за
участю прокурора - Савченка В.О., Нечепоренко
Р.Л.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за
обвинуваченням

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Сорокотяги Білоцерківського району,
українця, громадянина України, освіта
- середня, одруженого, працюючого приймальником
товару ТОВ «АТБ-маркет», позапартійного, проживає АДРЕСА_1, раніше не судимого,-

в скоєнні
злочину, передбаченого ст. 15 ч.2, 289 ч.3
КК України, -

в с
т а н о в и в :

ОСОБА_2
скоїв замах на незаконне заволодіння
транспортним засобом, поєднане з погрозою застосування насильства яке є
небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його
волі., за наступних обставин.

13.05.2008 р. близько 01 год. 30 хв.ОСОБА_2,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
з метою покататися, вирішив
незаконно заволодіти транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 21099
НОМЕР_1, вартість якого становила 19917 грн. 57 коп. і за кермом якого
перебував власник автомобіля - ОСОБА_3.

З метою
реалізації свого наміру, ОСОБА_2 попросив ОСОБА_3 відвезти його до кафе
«Вілена» по вул. Комсомольська в м. Біла Церква, де наказав його почекати, а через деякий час,
повернувшись до автомобіля, наказав відвезти його на Таращанський масив м. Біла
Церква.

Проїжджаючи зупинку громадського транспорту «Районна лікарня», ОСОБА_2з
метою полегшення виконання свого наміру, дістав заздалегідь заготовленого ножа
побутового призначення, лезо якого приставив до шиї потерпілого ОСОБА_3 і з
погрозою застосування фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та
здоров'я потерпілого, наказав останньому їхати до лісу на трасі Київ-Одеса.

Потерпілий ОСОБА_3. почав чинити ОСОБА_2 активний опір, окрім того в їх
сторону їхав інший автомобіль, внаслідок чого ОСОБА_2злякався та втік з місця
події і не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від
його волі.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2
вину у скоєнні інкримінованого йому слідством злочину визнав повністю і
пояснив, що дійсно 12.05.2008
р. в вечірній час святкував в кафе день
народження свого брата, де вжив близько 0,5
л. горілки і перебував в стані сильного алкогольного сп'яніння. На
автомобілі «таксі» під керуванням потерпілого ОСОБА_3 поїхав до себе додому,
піднявся в квартиру, де взяв у матері 20 грн. для розрахунку з водієм. Також на
кухні взяв з собою ножа, якого заховав в шкарпетку на нозі під брюками. Повернувшись до водія, розрахувався і знову
наказав йому поїхати до кафе, де мав намір продовжувати розважатися. Однак біля
кафе нікого із знайомих вже не було, тому він наказав водію їхати в сторону
Таращанського масиву, де приставив водію ножа до горла та наказав їхати в ліс
на трасі. Оскільки потерпілий почав чинити активний опір, забрав під час
боротьби у нього ножа, крім того в їх сторону під'їзжав інший автомобіль таксі,
він (ОСОБА_2 ) злякався і вискочивши з автомобіля, з місця події втік, не
довівши свій намір до кінця.

У скоєному чистосердечно розкаюється,
просить суворо не карати та не позбавляти волі. Зазначив, що
хотів заволодіти автомашиною щоб покататися, наміру причиняти потерпілому
тілесні ушкодження не мав, хотів лише його налякати. Вибачився перед потерпілим
та відшкодував всі причинені збитки.

Визнаючи себе повністю винним у
скоєнні вищевказаних дій, ОСОБА_2
в силу ст.299 ч.3 КПК України просив суд не досліджувати докази стосовно
фактичних обставин справи, які не оспорює, при цьому права та наслідки вказаної
відмови йому детально роз'яснено.

Таким чином, з врахуванням
вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у скоєнні злочину доведена повністю і його дії
органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ст. 15 ч.2, 289 ч.3 КК України, оскільки він скоїв замах на незаконне заволодіння транспортним
засобом, поєднане з погрозою застосування насильства яке є небезпечним для
життя та здоров'я потерпілого, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його
волі.

Обираючи покарання підсудному, суд
враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу
підсудного, обставини справи.

ОСОБА_2
скоїв злочин в стані алкогольного сп'яніння, що розцінюється судом як обтяжуюча
відповідальність обставина.

Разом з
тим, ОСОБА_2 чистосердечно розкаюється у вчиненому і своїми діями сприяв
слідству, працевлаштований і позитивно
характеризується як особа (а.с.103-105), є постраждалим від наслідків
Чорнобильської катастрофи (а.с.106), вибачився перед потерпілим і повністю
відшкодував причинені збитки, потерпілий просить суд суворо не карати ОСОБА_2,
що розцінюється судом як пом'якшуючі відповідальність обставини.

Враховуючи вищевказані обставини, що пом'якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи підсудного,
суд рахує можливим застосувати до ОСОБА_2 ст. 69 КК України і призначити покарання,
нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст. 289 КК України.

Речові
докази по справі - 3 ключі, які передані на зберігання ОСОБА_2, необхідно залишити йому по-приналежності, чорну
чоловічу куртку, належну ОСОБА_2, яка передана на зберігання в камеру схову
речових доказів Білоцерківського МВВС - необхідно повернути йому
по-приналежності, ніж, що передано на зберігання в камеру схову речових доказів
Білоцерківського МВВС - підлягає знищенню.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2 289
ч.3 КК України і
призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі.

Строк
відбування покарання рахувати з 25.09.2008 р.

Речові доказ ипо справі: ключі -
залишити ОСОБА_2, куртку - повернути ОСОБА_2, ніж - знищити.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу змінити з особистої поруки на взяття під варту
з залу суду, утримуючи в СІЗО ДДУ по виконанню покарань.

Вирок може
бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 15 діб після отримання
копії вироку - засудженимОСОБА_2, та після проголошення - іншими учасниками
процесу, через Білоцерківський міськрайонний суд.

Головуюча:
Н.В.Бобкова