154/1565/15
1-кп/154/180/15
ВИРОК
іменем України
04 червня 2015 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження №0000380 від 30 квітня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 ,

українця, громадянина України, освіта середня, розлученого

на утриманні двоє малолітніх дітей, не працюючого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим вироком Шацького районного суду Волинської області від 18.02.2010 року за ст. 122 ч. 1, ст. 296 ч. З, ст. 186 ч. 2, ст. 70 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України частково приєднане покарання до вироку Володимир-Волинського міського суду від 05.10.2009 року до 5 років позбавлення волі, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став і повторно вчинив злочини однорідного складу.

Так, ОСОБА_5 , маючи на меті протиправне заволодіння чотирма металевими трубами діаметром 25см довжиною 4 м кожна, вартістю по 310 гривень за погонний метр, котрі він виявив 25.04.2015 року на території новобудови, по АДРЕСА_2 , керуючись єдиним продовжуваним умислом, для досягнення поставленої мети, 27.04.2015 року близько 21 год і 28.04.2015 року близько 21 год повторно, таємно викрав, по дві вище зазначених труби за кожен раз, котрі належать ОСОБА_4 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 4960 грн.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Повністю відшкодував завдану потерпілій шкоду.

Під час підготовчого судового засідання, 27 травня 2015 року потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз уклали угоду про примирення.

Відповідно до змісту угоди, в ході розслідування кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 добровільно та в повному обсязі відшкодував завдану шкоду потерпілій та приніс вибачення за спричинені незручності. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 185 КК України, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який є злочином середньої тяжкості.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також вимогам ч. 2 ст. 185 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією закону.

Вивчивши матеріали кримінального провадження та опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання судом угоди про примирення.

Судом з`ясовано, що обвинуваченому цілком зрозумілі його права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, дані наслідки йому зрозумілі.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Після наданих роз`яснень обвинувачений та потерпіла не заперечили проти затвердження угоди про примирення.

Прокурор просить затвердити угоду про примирення.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час підготовчого судового засідання суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого. Цивільний позов не заявлено. Речові докази вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 474, 475 КПК України, суд,-

засудив:

Затвердити угоду про примирення від 27.05.2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000380 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, внесеного до ЄРДР 30 квітня 2015 року.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та обрати йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки та зобов"язати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов не заявлено. Речові докази гіпсовий зліпок низу взуття- знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави витрати за проведення судової трасо логічної експертизи у розмірі 242 грн. 52 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1