АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/6/13 Головуючий 1 інстанції: Алтухова О.Ю. Справа № 645/126/13-к Доповідач: Шевченко Ю.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2013 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Шевченка Ю.П.,

суддів Снігерьової Р.І., Крамаренко Г.П.,

при секретарі Круглих К.О.,

за участю прокурора Подобайла В.І.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

захисника Максименка О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника Максименка О.В. на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 січня 2013 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України, повернуто прокурору Харківської області для приведення його у відповідність з вимогами КПК України.

У задоволенні клопотання адвоката Максименка О.В. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 про зміну запобіжного заходу по цьому кримінальному провадженню відмовлено.

Скаргу адвоката про визнання неправомірними дій та бездіяльності оперуповноважених Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області по не складенню протоколу затримання та дактилокарти ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Свій висновок суд обґрунтовує тим, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1 від 29 листопада 2012 року складений слідчим 10 січня 2013 року та в цей же день вручений обвинуваченому та його захиснику, проте прокурором затверджений лише 11 січня 2013 року, що є суттєвим порушенням положень ст.ст. 291, 293 КПК України, оскільки стає очевидним, що обвинуваченому та його захиснику обвинувальний акт вручено без затвердження його прокурором.

Відмову захиснику Максименку О.В. у зміні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_1 з утримання під вартою на особисте зобов'язання, або домашній арешт, або особисту поруку суд обґрунтовує тим, що захисником не надано до суду належних та достатніх доказів на підтвердження доцільності зміни обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу, а саме захворювання на які посилається захисник отримані обвинуваченим в 2007 році існували і на час обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту 25.05.2012р. і суду не надано доказів про погіршення стану здоров'я на теперішній час, позитивна характеристика по місцю проживання обвинуваченого не свідчать про те, що при зміні запобіжного заходу ОСОБА_1 він не продовжить злочинну діяльність та не укриється від суду.

Щодо скарги адвоката Максименка О.В. про визнання неправомірними дій та бездіяльності оперуповноважених Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області по не складенню протоколу затримання та дактилокарти ОСОБА_1 вона судом залишена без розгляду, оскільки відповідно до положень ст. 303 КПК України передбачено оскарження дій чи бездіяльності лише слідчого або прокурора.

В апеляційній скарзі адвокат Максименко О.В. просить ухвалу районного суду змінити, а саме: в частині міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 у вигляді утримання під вартою скасувати, обрати відносно обвинуваченого іншу міру запобіжного заходу не пов'язану з утриманням під вартою; в частині залишення без розгляду скарги про визнання неправомірними дій та бездіяльності оперуповноважених Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області по не складенню протоколу затримання та дактилокарти ОСОБА_1 скасувати і прийняти нове рішення; виключити з ухвали судду слова «Проте, з таким твердженням захисника погодитися не можна, оскільки кримінальне провадження розпочалось ще під час дії КПК України в редакції 1960 року, тому слідчим правомірно внесені до реєстру матеріалів досудового розслідування дані про усі процесуальні дії та рішення, вчинені та прийняті ним під час досудового розслідування».

Вислухавши суддю-доповідача, захисника Максименка О.В., який підтримав апеляційну скаргу, вважав необхідним звільнити обвинуваченого з під варти, та посилався на те, що дії оперуповноважених співробітників міліції не відповідають вимогам закону відносно ОСОБА_1 під час дізнання; заслухавши обвинуваченого ОСОБА_1, який погодився з доводами скарги захисника, та просив звільнити його з під варти; думку прокурора про безпідставність апеляційної скарги та законність і обгрунтованність ухвали суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а ухвалу суду необхідно залишити без зміни з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до п.9 Перехідних положень КПК України запобіжні заходи, застосовані від час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, тобто в порядку КПК України(1960 року).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 24 грудня 2012р. відмовлено у задоволені скарги захисника Максименка О.В. щодо звільнення ОСОБА_1 з під варти.

Ухвалою колегії суддів з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 4 січня 2013р. відмовлено у задоволені скарги адвоката Максименка О.В. про скасування вказаної ухвали слідчого судді і ця ухвала відносно підозрюваного у скоєні злочину, передбаченому ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_1 залишена без зміни.

Як вбачається з ухвали апеляційного суду ОСОБА_1 був затриманий в порядку ст.115 КПК України(1960 року), та відносно нього 25 травня 2012р. обрано запобіжний захід тримання під вартою.

23 липня 2012р. кримінальну справу відносно обвинуваченого за ч.2 ст. 307 КК України ОСОБА_1 було направлено з органу прокуратури до Фрунзенського районного суду м.Харкова для розгляду по суті.

27 серпня 2012р. кримінальну справу відносно ОСОБА_1 була повернута до прокуратури на додаткове розслідування без зміни запобіжного заходу.

Відповідно до ч.9 ст.156 КПК України(1960р.) при поверненні судом справи прокуророві на додаткове розслідування строк тримання обвинуваченого під вартою обчислюється з моменту надходження справи прокурору і не може перевищувати двох місяців.

12 листопада 2012р. кримінальна справа відносно ОСОБА_1 надійшла прокурору, тобто строк тримання під вартою ОСОБА_1 закінчувався 12 січня 2013р.

З кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 відповідно до ст.283 КПК України надійшов до Фрунзенського районного суду м.Харкова 11.01.2013р., з цього числа його перераховано триманням під вартою за Фрунзенським районним судом м.Харкова.

З обвинувального акту відносно ОСОБА_1 вбачається, що він раніше неодноразово судимий, останній раз 24.11.2011р. за ч.2 ст.317 КК України до 4 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитним строком 2 роки 6 місяців, але на шлях виправлення не став, та знов вчинив новий злочин.

З урахуванням особи ОСОБА_1, з метою запобіганню продовжити обвинуваченим злочинній діяльності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність підстав для змінення відносно ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м'який вид запобіжного заходу.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до ст.303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені тільки слідчого або прокурора, а не оперуповноважених співробітників міліції.

Частина 1 ст.303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що слідчий вправі був внести до реєстру матеріалів досудового розслідування дані про усі процесуальні дії та рішення, вчинені та прийняті під час досудового розслідування, відповідно до КПК України(1960р.).

Згідно до ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1)номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2)реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3)вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Заборони внесення до реєстру матеріалів досудового розслідування процесуальних дій, які проведені під час дії КПК України(1960р.) ст.109 КПК України не містить.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що при отриманні обвинувального акту для належного оформлення слідчому також необхідно перевірити внесення до зазначеного реєстру усіх передбачених КПК України проведених процесуальних дій, та прийнятих рішень.

З викладених підстав колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга захисника Максименка О.В. є необґрунтованою і задоволенню не підлягає, а ухвалу суду слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Максименка О.В. залишити без задоволення, а ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 січня 2013 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді

Шевченко Ю.П.____________Крамаренко Г.П.____________ Снігерьова Р.І.___________