Дата документу Справа № 235/2290/15-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 235/2290/15-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11сс/778/423/15 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 07 травня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 квітня 2015 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який проживає по АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 187 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 .

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України за наступних обставин.

Так, приблизно в середині березня 2015 року ОСОБА_6 вступивши в злочинну змову з раніше знайомим йому ОСОБА_8 направлену на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном поєднану з застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, що зазнала нападу розподіливши між собою злочинні ролі, розмістив за допомогою персонального комп`ютеру у мережі Інтернет оголошення про оптовий продаж цигарок за заниженою ціною, з метою введення в оману осіб на яких вони збирались вчинити напад з метою заволодіння чужим майном, щоб останні на час вчинення нападу мали при собі значну суму грошових коштів, вказавши в оголошенні контактний номер мобільного телефону, який заздалегідь заготував із вказаною метою, придбавши мобільний телефон Fly та сім-картку оператора мобільного зв`язку Life.

ОСОБА_8 , в свою чергу, відповідно до відведеної йому злочинної ролі, приблизно в середині березня 2015 року, більш точної дати під час досудового слідства не встановлено, придбав два електрошокера, тим самим заздалегідь заготував знаряддя для застосування насилля, небезпечного для життя та здоров`я особи.

Приблизно в кінці березня 2015 року, більш точної дати досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 для здійснення свого злочинного умислу вирішили залучити до вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном раніше їм знайомого неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого ОСОБА_6 вступив в злочинну змову з раніше йому знайомими ОСОБА_8 та неповнолітнім ОСОБА_9 , направлену на організацію нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насилля, небезпечного для життя чи здоров`я особи, що зазнала нападу, розподіливши при цьому злочинні ролі, відповідно до яких ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 шляхом обману повинні були увійти в довіру до потерпілого та, зловживаючи такою довірою, привести потерпілого у гаражний бокс № НОМЕР_1 , що розташований в четвертому гаражному ряду кооперативу Автолюбитель на м-ні Лазурний в м. Красноармійськ Донецької області, а неповнолітній ОСОБА_9 , відповідно до відведеної йому злочинної ролі, повинен був чекати у приміщенні вищезазначеного гаражного боксу, з метою вчинення нападу та застосування насилля, небезпечного для життя та здоров`я особи, за допомогою заздалегідь заготовлених предметів, пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень.

Приблизно на початку квітня 2015 року, більш точної дати досудовим слідством не встановлено, за вищевказаним оголошенням до ОСОБА_6 звернувся раніше йому незнайомий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та виявив бажання придбати у ОСОБА_6 цигарки на суму 63 750 гривень. На що ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих спонукань, призначив ОСОБА_10 зустріч на території автовокзалу Красноармійськ на 09 год. 00 хв.

18 квітня 2015 року ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою зі ОСОБА_8 та неповнолітнім ОСОБА_9 для здійснення свого злочинного умислу вирішили залучити до вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном раніше знайомого їм ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після чого ОСОБА_6 , діючи умисно, вступив в злочинну змову з раніше йому знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та неповнолітнім ОСОБА_9 , направлену на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насилля, небезпечного для життя чи здоров`я особи, що зазнала нападу, розподіливши при цьому злочинні ролі, відповідно до яких ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 шляхом обману, повинні були увійти у довіру до потерпілого та, зловживаючи такою довірою, привести потерпілого у гаражний бокс № НОМЕР_1 , що розташований в четвертому гаражному ряду кооперативу Автолюбитель на м-ні Лазурний в м. Красноармійськ Донецької області, а неповнолітній ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відповідно до відведених їм злочинних ролей, повинні були чекати на території зазначеного вище гаражного кооперативу з метою вчинення нападу та застосування насилля, небезпечного для життя та здоров`я особи, за допомогою заздалегідь заготовлених предметів, пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень.

18 квітня 2015 року, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, разом зі ОСОБА_8 , знаходячись на території автовокзалу Красноармійськ зустріли раніше їм незнайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та шляхом обману, під неіснуючим приводом здійснення купівлі-продажу тютюнових виробів, привели ОСОБА_10 та ОСОБА_13 до гаражного боксу № НОМЕР_1 , розташованого в четвертому гаражному ряду кооперативу Автолюбитель на м-ні Лазурний в м.Красноармійськ Донецької області, де неповнолітній ОСОБА_9 залишився на безпечній відстані від місця події та, діючи умисно, за попередньою змовою осіб, спостерігав за оточуючою обстановкою, забезпечуючи тим самим безпеку вчинення злочину, а ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, відповідно до відведеної йому злочинної ролі зненацька напав на ОСОБА_10 та застосував насилля, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, за допомогою заздалегідь заготовленого електрошокера. ОСОБА_12 , в свою чергу, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, відповідно до відведеної йому злочинної ролі зненацька напав на ОСОБА_13 , застосував насилля, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, за допомогою заздалегідь заготовленого електрошокеру та дістав з кишені ОСОБА_13 паперовий згорток в якому знаходились грошові кошти в сумі 29 750 гривень.

Після чого ОСОБА_6 разом зі ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та неповнолітнім ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зникли в невідомому напрямку, розпорядившись майном отриманим в результаті нападу за власним розсудом.

18 квітня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 10000971 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 187 КК України.

19 квітня 2015 року о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20 квітня 2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

22 квітня 2015 року слідчий СВ Красноармійського МВ ГУМВС України в Донецькій області звернувся до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в обгрунтування якого вказав на докази щодо висунутої ОСОБА_6 підозри, тяжкість очікуваного покарання наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України і неможливість забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Задовольняючи клопотання та застосовуючи відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів, без визначення розміру застави, слідчий суддя вказав на доведення стороною обвинувачення обставин, що свідчать про наявність обгрунтованої підозри стосовно ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, навність підстав вважати, що існують ризики щодо переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 , вказуючи на незаконність оскаржуваної ухвали, порушення норм кримінального процесуального законодавства, відсутність підстав для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилається на необгрунтованість висунутої підозри, позитивні відомості щодо його особистості та просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 мінімальних заробітних плат.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який вважав ухвалу законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали провадження, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, розглядаючи клопотання, слідчий суддя відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України, перевірив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, перевірив вагомість доказів, що підтверджують підозру.

Із наданих суду матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину у групі осіб.

Твердження апелянта щодо відсутності доказів обґрунтованої підозри у вчиненні зазначеного злочину слід вважати непереконливими.

Перевірка матеріалів клопотання та прийняте за результатами його розгляду рішення свідчать що, слідчий суддя врахував наявність повідомлення ОСОБА_6 про підозру, вагомість здобутих слідством доказів, які засвідчують наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_6 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насиллям, небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу.

Наведене підтверджується протоколом огляду місця події, показаннями потерпілих, протоколами впізнання підозрюваного, протоколами допитів інших підозрюваних осіб у даному кримінальному провадженні.

Як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність підстав вважати, що певні ризики щодо негативної процесуальної поведінки підозрюваного існують.

З ризиком переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість злочину, покарання, що очікує ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років із конфіскацією майна у разі визнання його винним, погоджується і суд апеляційної інстанції, що з урахуванням інших обставин, є обґрунтованим та достатнім для застосування даного виду запобіжного заходу.

Наведені підстави, у своїй сукупності, також обгрунтовують недостатність застосування до ОСОБА_6 одного з альтернативних запобіжних заходів, оскільки інший запобіжний захід на даний час не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При прийнятті судового рішення, слідчий суддя взяв до уваги і дані про особу підозрюваного, його молодий вік, задовільний стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків.

Водночас, наявність вказаних обставин та місця роботи, позитивних характеристик, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, не переконують апеляційний суд у належній процесуальній поведінці підозрюваного.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність виключних обставин, передбачених ст. 183 КПК України та інших обставин, які свідчать про необхідність застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворий запобіжний захід не може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, які випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід, незважаючи на презумпцію невинуватості, з урахуванням серйозності висунутої ОСОБА_6 підозри та встановленого ризику, є на даному етапі адекватним превентивним заходом.

Обравши стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд, врахувавши обставини злочину, вчиненого із застосуванням насильства, вірно не визначив розмір застави, що узгоджується із положеннями ч. 3 ст. 183 КПК України.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи підозрюваного про необґрунтованість застосованого відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з яких останній просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та спростовуються вище наведеним.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 квітня 2015 року про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4