АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11сс/790/201/15 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 лютого 2015 року м. Харків

Суддя судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 4 лютого 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 4 лютого 2015 року було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 від 29.12.2014 року про роз`яснення ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.12.2014 року.

На зазначену ухвалу слідчого судді була 5.02.2015 року подана апеляційна скарга ОСОБА_3 з проханням скасувати її на підставі того, що вона є незаконною та необґрунтованою і постановити нову ухвалу.

Відповідно до ст.380 КПК України встановлено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Термін «Судове провадження» регламентований п.24 ст.3 КПК України.

Таким чином ОСОБА_3 до учасників судового провадження визначених п.26. ст.3 КПК України не відноситься, а має лише процесуальний статус заявника визначений ст.60 КПК України.

Аналіз вимог ст.380 КПК України приводить до висновку що роз`яснення рішення не вмінюється в обов`язок слідчого судді і стосується рішень суду які винесені по суті справи на іншій стадії процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Ст.309 КПК України визначає вичерпний перелік ухвал слідчого судді що підлягають апеляційному оскарженню до яких оскарження ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні заяви про роз`яснення рішення слідчого судді не відноситься.

Ч.3 ст. 309 КПК України чітко регламентує що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді дана норма є імперативною.

Крім того, ст.306 КПК України регламентує що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування розглядаються згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Отже хоча в ст.306 КПК України зазначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, однак з вказівкою що цей розгляд слід проводити з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Таким чином слідчий суддя не зобов`язаний був виносити ухвалу про відмову в задоволенні заяви про роз`яснення рішення слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.12.2014 року.

Більш того, відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.08.2013 року № 10-1332/04-13 вказано, що слідчий суддя не уповноважений розглядати та вирішувати по суті клопотання чи заяви осіб про роз`яснення постановлених ним ухвал.

Таким чином, заява ОСОБА_3 подана слідчому судді в порядку ст.380 КПК України не базується на вимогах чинного КПК.

Положення глави 26 КПК України не передбачають розгляд слідчим суддею питань винності чи не винності особискоєнні кримінального правопорушення, а також питань відносності та допустимості доказів по справі, бо все це вирішується під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Зазначення в оскаржуваній ухвалі того, що вона може бути оскаржена в апеляційному порядку, слідчим суддею здійснено помилково, а вимоги ч.4 ст.380 КПК України не стосуються ухвал винесених саме слідчим суддею.

Принцип прецедентного права в Україні не діє, а тому посилання ОСОБА_3 на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по іншій справі є неприйнятним.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно зі ст. 19 ч. 2 Конституції України посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, дана правова норма розповсюджується в тому числі на суддів всіх судових інстанцій без виключення.

За таких обставин на підставі ч.4 ст.399 КПК України приходжу до висновку, що необхідно відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харків від 4 лютого 2015 року, оскільки вона подана на судове рішення яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 399 КПК України копія ухвали про відмову у відкритті провадження надсилається ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись ч.1 ст.309, ч.4 ст.399 КПК України, суд,

УХВАЛИв:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 4 лютого 2015 року щодо відмови в задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз`яснення рішення слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.12. 2014 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі що подала апеляцію.

Ухвала протягом трьох місяців з дня її винесення може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2