АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/354/2015 Слідчий суддя у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 304 КПК Суддя-доповідач ОСОБА_2

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року,

за участю: прокурора ОСОБА_8

представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 29 січня

2015 року скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0006818, повернуто особі, яка її подала.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скарга подана з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і відсутні підстави для його поновлення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 29 січня 2015 року та постановити нову ухвалу, якою визнати бездіяльність слідчого Дарницького РУ ГУ МВС України ОСОБА_10 щодо неповернення тимчасово вилученого майна за заявою ОСОБА_7 незаконною і зобов`язати слідчого повернути ОСОБА_7 вилучене майно.

Вважаючи рішення слідчого судді необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_6 зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що ОСОБА_7 з дня вилучення у неї майна під час проведення обшуку і до подачі скарги до суду усно зверталася до слідчого про повернення її власності та, не отримавши відповіді, 19 січня 2015 року подала відповідну заяву слідчому Дарницького РУ ГУ МВС України ОСОБА_10 , проте письмової відповіді від слідчого не отримала, майно їй повернуто не було.

За таких обставин, як стверджує апелянт, слідчим суддею помилково зроблено висновок, що оскаржується бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, котре стало таким на наступний день після його вилучення слідчим в силу того, що слідчий не звернувся до слідчого судді про арешт майна. Оскільки бездіяльність слідчого полягає у тому, що він жодним чином не відреагував на заяву про повернення тимчасово вилученого майна, яку було подано 19 січня 2015 року, десятиденний строк звернення до суду зі скаргою не є пропущеним, тобто висновок слідчого судді в цій частині є безпідставним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, заперечення прокурора щодо доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження за скаргою та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів судового провадження вбачається, що адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 28 січня 2015 року звернувся до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в якій, порушивши питання про поновлення строку подання скарги до суду, просив зобов`язати слідчого повернути ОСОБА_7 вилучене майно.

Свої вимоги у скарзі ОСОБА_6 обґрунтував тим, що вилучені в ході обшуку 23 грудня 2014 року в квартирі АДРЕСА_1 комп`ютерна техніка та грошові кошти, які належать на праві власності ОСОБА_7 , - тимчасово вилучене майно, оскільки вони не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, не входять до переліку, щодо якого надано дозвіл на відшукання в ухвалі слідчого судді, не звертався слідчий з клопотанням про їх арешт згідно з положеннями ст. 171 КПК України, тобто такі предмети підлягають поверненню власнику. 19 січня 2015 року слідчому було подано клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, яке не розглянуто, майно ОСОБА_7 не повернуто, а тому слідчим вчинено бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

З урахуванням того, що на час проведення обшуку 23 грудня 2014 року не було підстав вважати дії слідчого щодо вилучення майна неправомірними, на неодноразові вимоги повідомити статус такого майна слідчий не відреагував, процесуальне рішення за клопотанням про його повернення не прийняв, є необхідність, як зазначив ОСОБА_6 , поновити строк для звернення зі скаргою на бездіяльність слідчого.

Слідчий суддя, приймаючи рішення про повернення цієї скарги, з посиланням на положення ч. 1 ст. 304 КПК України, указав, що в даному випадку строк оскарження бездіяльності слідчого у неповерненні тимчасово вилученого майна починається 25 грудня 2014 року, скарга подана до суду лише 28 січня 2015 року, тобто після закінчення процесуального строку, а підстави для його поновлення відсутні, оскільки їх обґрунтування у скарзі не зазначено.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді, вважає його законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Як передбачено ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 цього Кодексу, у разі скасування арешту.

У відповідності з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 зазначеної статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З матеріалів судового провадження та долучених до апеляційної скарги документів вбачається, що 23 грудня 2014 року, на підставі ухвали слідчого судді від 16 грудня 2014 року, за участю ОСОБА_7 , в квартирі АДРЕСА_1 був проведений обшук та вилучені, серед іншого, системний комп`ютерний блок, USB-накопичувачі, гроші в сумі 5 805 доларів США та гроші в сумі 4 620 грн. 47 коп., тобто речі та гроші, які апелянт вважає тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З огляду на приписи даної норми закону перебіг строку на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, починається з 25 грудня 2014 року, а відтак слідчий суддя обґрунтовано вказав у рішенні, що адвокат ОСОБА_6 , звернувшись до суду 28 січня 2015 року, оскаржив бездіяльність слідчого після закінчення процесуального строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, при тому, що наведені ним доводи на обґрунтування прохання про поновлення строку оскарження не є поважними причинами пропуску цього строку.

Підстави вважати пропущеним з поважних причин строк оскарження бездіяльності слідчого відсутні й у колегії суддів, оскільки апелянт жодного обґрунтування в цій частині не навів та взагалі вважає, що такий строк ним було дотримано.

При цьому доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що він не пропустив передбаченого законом строку оскарження бездіяльності слідчого, оскільки 19 січня 2015 року звернувся до слідчого з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, тобто з часу такого звернення починається перебіг строку оскарження, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки за змістом ч. 1 ст. 304 КПК України початок строку оскарження бездіяльності слідчого не пов`язаний з необхідністю або можливістю звернення до слідчого з відповідним клопотанням.

Твердження апелянта про те, що слідчий суддя неправильно визначив предмет оскарження, так як за змістом його скарги бездіяльність слідчого полягає в тому, що слідчий жодним чином не відреагував на заяву про повернення тимчасово вилученого майна, подану 19 січня 2015 року, є надуманими та не заслуговують на увагу, оскільки факт не розгляду слідчим клопотання хоч і може бути предметом окремого оскарження як нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений кримінальним процесуальним законом строк, зокрема, недотримання вимог ст. 220 КПК України, але в скарзі адвокатом порушувалося питання про зобов`язання слідчого повернути ОСОБА_7 вилучене під час обшуку майно, отже предметом скарги є бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

За відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року, апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 29 січня

2015 року, якою повернута скарга ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого слідчого відділу Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_10 , яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0006818 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4