Справа № 562/2235/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.03.2015 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

законного представника потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000525 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Датинь, Ратнівського району, Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 07.03.2014 року, близько 00.30 год., перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , під час суперечки з малолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , безпричинно умисно долонею руки закрив останній ротову порожнину, стиснувши її незначною силою, після чого рукою взяв останню за волосся на голові та ривком шарпнув її, в результаті чого заподіяв неповнолітній ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: синця від кута нижньої щелепи зліва доверху, відсутність волосся в тім`яній ділянці справа з крововиливами в місці відсутності волосся, синця від кута, нижньої щелепи доверху, які згідно висновку судово - медичної експертизи № 87 від 07.03.2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 на початку судового розгляду вину у вчиненні злочину не визнавав. В кінці судового розгляду визнав себе винним та підтвердив, що злочин ним вчинено за обставин встановлених даним вироком. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину доводиться слідуючими доказами.

Так, потерпіла дала суду показання, що вона 06.03.2014 року близько 14:00 год. поїхала до своєї подруги ОСОБА_9 , 1998 року народження, яка проживає в АДРЕСА_3 , щоб подивитися фільми. Після 22:00 год. власним велосипедом вона поверталася додому. Рухаючись по дорозі в напрямку свого місця проживання вона помітила, позаду на відстані близько 100 м., світло ліхтаря, який почав наближатися і вона почала швидше їхати додому. Приїхавши додому та зайшовши на подвір`я помітила як повз неї на дорозі проїхав чоловік на ім`я ОСОБА_10 , який проживає в АДРЕСА_2 . Поставивши свій велосипед поблизу свого будинку, вона увійшла до будинку та повідомила для мами, що повернулася від подруги та йде до літньої кухні смажити картоплю. Перебуваючи в приміщенні літньої кухні вона розпочала нарізати картоплю. Через декілька хвилин до приміщення кухні увійшов ОСОБА_5 , який запитав у неї, що вона робить, на що відповіла, що буде смажити картоплю. Він сказав, щоб вона йшла з ним. На запитання, куди він не відповів, а лише попросив сірники. Вона обернулася до ОСОБА_10 спиною, а лицем до вікна, щоб взяти сірники. В цей час ОСОБА_10 підійшов до неї та схопив її ззаду, закривши її обличчя рукою та почав тягнути до виходу. В цей час в неї в руках знаходився ніж, яким вона нарізала картоплю. Рухаючись до виходу вона намагалася вирватися від ОСОБА_10 , але не могла. Раптом ОСОБА_10 спіткнувся і почав падати, в цей час вона розвернулася передом до нього і він впав на неї. Піднявшись, ОСОБА_10 схопив рукою її за волосся та продовжив тягнути на вихід з подвір`я, вона кликала на допомогу та пручалася. Руслан послизнувся та знову впав. Вона вирвалася та швидко побігла до свого будинку, почала грюкати у вікна. З будинку швидко вибігли її мама, брат - ОСОБА_11 , та бабуся ОСОБА_12 . Коли вона оглянулася, то на подвір`ї вже нікого не було. Після цього вона повернулася до будинку.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №87 від 11.03.2014р. при судово-медичній експертизі у ОСОБА_6 виявлено: синець від кута нижньої щелепи зліва доверху; садно на лівому зап`ястному суглобі; відсутність волосся в тім`яній ділянці справа з крововиливами в місці відсутності волосся.

Тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді відсутності волосся в тім`яній ділянці справа з крововиливами в місці відсутності волосся виникли внаслідок хватання за волосся пальцями рук сторонньої особи з послідуючим його вириванням.

Тілесне ушкодження у н/п гр-ки ОСОБА_6 у вигляді синця від кута нижньої щелепи доверху виникло внаслідок притискання рота та суміжних ділянок біля рота потерпілої долонною поверхнею кисті сторонньої особи.

Тілесне ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді садна на лівому зап`ястному суглобі виникло внаслідок падіння потерпілої з послідуючим ударом вказаною ділянкою об тупі предмети (без відображення індивідуальних особливостей травмуючої поверхні.

Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 виникли не менше як від двох травматичних дій, з незначною силою нанесення (спричинення) та згідно із п. 2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (Наказ МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень як кожне окремо так і в своїй сукупності.

Враховуючи забарвлення синця (синюшно-червоний колір), морфологічні властивості садна (вкрите кірочкою розташованою нижче рівня неушкодженої шкіри), наявність крововиливів червоного кольору, можна зазначити, що вказані ушкодження у ОСОБА_6 могли утворитись незадовго до проведення судово-медичної експертизи, в зазначений в постанові термін, а саме 07.03.2014 року.

Враховуючи характер, локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 виникнення їх при самопадінні, чи падінні з прискоренням з висоти власного зросту та тверду поверхню чи виступаючі предмети - маловірогідно.

Будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 характерних для самооборони потерпілої від нападаючої особи не має.

З висновку судово-медичної експертизи 3242 від 17.07.2014 р. вбачається, що враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , вивчення даних протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілою від 04.07.2014 року можна зазначити, що механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , який вона показала під час проведення з нею слідчого експерименту не суперечить судово-медичним даним їх виникнення.

Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 04.03.2014р. проведеного з потерпілою ОСОБА_6 та від 22.07.2014р. з обвинуваченим ОСОБА_5 останні розповіли та показали обставини та механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 07 березня 2014 року в будинку АДРЕСА_2 , який повністю узгоджується з встановленими обставинами справи справи.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України, які виразилися в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, обставини злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд виходить із вимог ст.12 КК України, яка відносить злочини, передбачені ч.1 ст.125 КК України до категорії невеликої тяжкості.

Щире каяття є обставиною, що пом`якшує відповідальність.

Обтяжуючою відповідальність обставиною є вчинення злочину щодо малолітньої.

Підсудний по місцю проживання характеризується негативно, по місцю роботи позитивно.

Враховуючи обставини справи, дані про особу підсудного, обставини, що пом`якшують покарання підсудного суд вважає доцільним призначити йому покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання.

Відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Що стосується цивільного позову, то він підлягає задоволенню частково. Так, ОСОБА_5 матеріальні збитки в сумі 500,00 грн. були відшкодовані повністю про, що свідчить квитанція РДУДППЗ «Укрпошта» від 11.03.2015р.

Суд приходить до висновку, що обвинуваченим була завдана потерпілій моральна шкода, яка полягає у моральних та фізичних переживаннях у зв`язку з нанесенням шкоди здоров`ю, стражданнях, перенесенні фізичного болю, у порушенні нормальних життєвих зв"язків.

При визначенні розміру моральної шкоди суд керується ст.23 ЦК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000грн

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину по ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят)грн.

Цивільний позов задовільнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 , законного представника ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) грн. В решті позовних вимог відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляція в апеляційний суд Рівненської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Здобунівський районний суд, а засудженим, який перебуває під вартою з дня вручення копії вироку суду.

Суддя