Справа № 2506/4567/2012
Провадження по справі № 1-п/2506/334/2012
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2012 року Деснянський районний суд м. Чернігова

в складі : головуючого судді - Розинко В.М.

при секретарі - Осовицькій А.М.

з участю прокурора - Авраменка А.А.

потерпілого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за постановою начальника слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області про закриття кримінальної справи, у звязку із закінченням строків давності, -

в с т а н о в и в :

Начальник слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області звернувся до суду з постановою про закриття кримінальної справи, порушеної за фактом крадіжки майна, що належало ОСОБА_1 за ст. 140 ч. 3 КК України 1960 року, у звязку із закінченням строків давності, вказуючи на те, що в період з 30.04.1997 р. по 07.05.1997 р. невстановлена особа проникла до кв. № 15, що по вул. Бойова, 1 у м. Чернігові, звідки таємно викрала особисті речі, які належать ОСОБА_1

У судовому засіданні встановлено, що 04.06.1997 р. було порушено кримінальну справу за фактом крадіжки майна, що належало ОСОБА_1 за ст. 140 ч. 3 КК України 1960 року.

Заслухавши думку прокурора, який не підтримав постанову, вважаючи, що її потрібно направити слідчому для ознайомлення потерпілого з матеріалами справи, а також потерпілого, котрий заперечував проти задоволення постанови, посилаючись на порушення його прав, зазначивши, що він не отримував ніякого листа від начальника слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області про направлення даної справи до суду, більш того він навіть не знає, чи проводилось взагалі якесь розслідування, тобто він не був повідомлений про прийняте рішення по справі та не був ознайомлення з матеріалами справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що постанова задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 71 ч. 2 КПК України, до направлення кримінальної справи до суду у звязку із закінченням строків давності, особі повинно бути розяснено сутність обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності й право заперечувати проти закриття справи з цієї підстави. Крім того, відповідно до положень ст. 71 ч. 3 КПК України направлення кримінальної справи до суду у звязку із закінченням строків давності, не допускається, якщо обвинувачений, підсудний проти цього заперечує.

Також Кримінально-процесуальним кодексом України визначено, що прокурор або слідчий у разі винесення постанови про направлення справи до суду у випадках, передбачених у ст. 71 ч. 1 КПК України, повинні ознайомити обвинуваченого, його захисника, потерпілого або його представника із цією постановою, а також за їх вимогою з усіма матеріалами справи та розяснити їх права, передбачені КПК України.

Однак, органом досудового слідства ці вимоги закону не додержані.

Так, постановою слідчого від 18.06.1997 р. потерпілим по справі був визнаний ОСОБА_1 (а.с.20), котрим 18.06.1997 р. була подана позовна заява про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2740 грн. 40 коп. (а.с.27), і, відповідно, постановою від 18.06.1997 р. він був визнаний цивільним позивачем (а.с.28).

Постановою начальника слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області від 27.04.2012 р. було відновлене досудове слідство по справі.

У матеріалах справи відсутні дані про належне та своєчасно повідомлення потерпілого про його право на ознайомлення з матеріалами справи, оскільки відсутні поштові підтвердження про вручення йому такого листа, розписки в отриманні такого листа, тощо, що є порушенням положень ч. 4 ст. 7-1 КПК. Так, у матеріалах кримінальної справи (а.с. 260) є лист начальника СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області, без зазначення, є той оригіналом чи копією, із вихідною датою 30.04.2012 р., в якому зазначено про необхідність з'явитися потерпілому до СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області на 14.05.2012 р., але будь які докази, щодо фактичного вручення йому цього листа відсутні.

Невиконання передбачених у цій статті процесуальних дій є підставою для повернення справи прокурору для усунення виявлених порушень.

Крім того, у постанові про направлення кримінальної справи до суду для вирішення питання про закриття кримінальної справи у звязку із закінченням строків даності від 30.04.2012 р. відсутні дані про завдані збитки, їх вартісний розмір на час вирішення питання про закриття справи, враховуючи, що за період з 1997 р. по 2012 р. відбулись цінові зміни, їх відшкодування, тощо, що унеможливлює вирішити питання, передбачені законом у разі закриття справи з указаних у постанові підстав.

Враховуючи вищезазначене, а саме відсутність підстави для задоволення постанови про закриття кримінальної справи, у звязку із закінченням строків давності, суд вважає за необхідне повернути дану кримінальну справу прокурору м. Чернігова.

Керуючись ст. ст. 71, 111 КПК України, ст. 49 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Кримінальну справу №25/12810, порушену за фактом викрадення чужого майна за ст. 140 ч. 3 КК України 1960 року, що направлена до суду для вирішення питання про закриття кримінальної справи у звязку із закінченням строків давності, повернути прокурору м. Чернігова.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту її проголошення.

Суддя В.М.Розинко