Справа № 405/4869/15-к
УХВАЛА

06.07.2015 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Новий Буг, Миколаївської області, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 .

В обґрунтування подання зазначив, що слідчим відділом прокуратури Кіровоградської області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000006 від 24.06.2014 за ч.1 ст.367 КК України, щодо неналежного виконання ОСОБА_6 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам.

В ході проведення досудового розслідування встановлено:

ОСОБА_6 перебуваючи з 04.06.2013 на посаді інспектора відділення Державної автомобільної інспекції міліції громадської безпеки Бобринецького районного відділу УМВС України в Кіровоградській області, відповідно до ч. 1-3 ст.18 Кримінального кодексу України та п.1 примітки до ст.364 КК України, п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ст.ст.1-2 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 1, 10-11, 16, 20, Закону України «Про міліцію», був службовою особою, яка здійснює функції представника органу виконавчої влади та постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням владних та організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій.

Являючись службовою особою, наділеною функціями представника влади на постійній основі - працівником правоохоронного органу, відповідно до ст. 1,2 Закону України «Про міліцію» ОСОБА_6 зобов`язаний був захищати життя, здоров`я, права, свободи і законні інтереси громадян, запобігати правопорушенням, припинювати їх та виконувати адміністративні стягнення.

Згідно ст.ст.3, 5 Закону України «Про міліцію» ОСОБА_6 , будучи представником державного озброєного органу виконавчої влади, зобов`язаний виконувати завдання неупереджено, у точній відповідності з законом, діяти на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, поважати гідність особи і виявляти до неї гуманне ставлення, захищати права людини незалежно від її соціального походження, майнового та іншого стану, расової та національної належності, громадянства, віку, мови та освіти, ставлення до релігії, статі, політичних та інших переконань.

Однак, ОСОБА_6 , працюючи інспектором ВДАІ МГБ Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам, яке виразилося у підриві авторитету правоохоронного органу, дискредитації конституційних засад діяльності державного органу виконавчої влади, передбачених ст.19 Конституції України, підриву престижу працівника правоохоронного органу, дезорганізації нормальної роботи правоохоронного органу.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про міліцію» до обов`язків працівників міліції входить, зокрема, приймати рішення про накладення адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання у випадках, передбачених законом; виконувати в межах своєї компетенції кримінальні покарання та адміністративні стягнення; виконувати у передбачених законодавством випадках і в межах своєї компетенції постанови прокурора, слідчого, рішення слідчого судді, суду.

Згідно ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Далі - КУпАП), завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Окрім цього, вимогами ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і

кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до пункту 2.21 розділу ІІ Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України №77 від 26.02.2009, посадова особа Державтоінспекції, яка подає матеріали до розгляду, готує довідку про відсутність (наявність) повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за адміністративними матеріалами за правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП - довідку про належність транспортного засобу.

В порушення вказаних норм закону, ОСОБА_6 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, долучав до адміністративних матеріалів довідки про неотримання особами посвідчень водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, що позбавило суд можливості застосувати до правопорушників повного кола адміністративних стягнень, передбачених КУпАП при розгляді матеріалів про адміністративні правопорушення та підриву таким чином авторитету та престижу правоохоронного органу міліції, хоча повинен був та міг передбачити зазначені наслідки, при таких обставинах:

Таким чином, ОСОБА_6 будучи інспектором ВДАІ МГБ Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області, являючись службовою особою, неналежно виконував свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, діючи недбало не організував та не забезпечив проведення належним чином перевірки фактів наявності у правопорушників посвідчень водія на право керування транспортним засобом, чим фактично позбавив суд можливості застосувати до правопорушників повне коло адміністративних стягнень, передбачених КУпАП, та підірвав таким чином авторитет та престиж правоохоронного органу міліції, хоча повинен був та міг передбачити зазначені наслідки, що завдало істотної шкоди державним інтересам у вигляді підриву авторитету та престижу правоохоронного органу міліції.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, 01.07.2015 вручено: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, не визнав.

Разом з тим, вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 21.05.2015, яким вилучено в Бобринецькому районному суді оригінали справ про порушення Правил дорожнього руху, висновком експерта №1054 від 18.06.2015.

Тим самим, встановлено достатність доказів для підозри колишнього інспектора ВДАІ МГБ Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,

тобто передбаченим ст.177 КПК України ризикам, виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки: не відлучатися із міста Баштанка Миколаївська область, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду та прибувати за їх викликом у призначений ними строк; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, оскільки не застосування такого запобіжного заходу, з огляду на особу підозрюваного, зокрема його службові та соціальні зв`язки, не може запобігти виникненню даних ризиків.

Підставою застосування до ОСОБА_6 саме запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, а також наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави слідству вважати, що ОСОБА_6 може:

- тривалий час бути відсутнім за місцем своєї реєстрації або змінити місце свого проживання, переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він тривалий час не з`являвся до слідчого, що підтверджується рапортом від 01.07.2015, зареєстрований в іншій області та на даний час являється безробітнім;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема працівників міліції ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які разом з ним тривалий час працювали;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом використання службових та соціальних зв`язків, набутих під час роботи в Бобринецькому РВ УМВС України в Кіровоградській області.

Заслухавши слідчого, прокурора, які підтримали клопотання, підозрюваного, його захисника, який заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на необґрунтованість підозри у зв`язку з декриміналізацією статті 367 КК України, вивчивши представлені матеріали клопотання, вважаю необхідним відмовити в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину у сфері службової діяльності у вигляді службової недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам, отже, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейськими Союзом візового режиму для України», який вступив в силу з 04.06.2014 року, внесено зміни в ст.367 КК України. Зокрема, шкода, заподіяна службовим злочином, полягає у спричиненні майнової шкоди, яка не може бути меншою за 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У той же час, з підозри, що вручена ОСОБА_6 , не вбачається, що його діями завдано майнової шкоди.

Оскільки даним законом скасована відповідальність осіб, діями яких завдано нематеріальної шкоди, вказаний закон має зворотню дію у часі.

Враховуючи викладене слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри за ч.1 ст.367 КК України, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходку у вигляді особистого зобов`язання слід відмовити.

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1