Справа № 646/1175/14-к
№ провадження 1-кп/646/233/2014
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2014 року
м. Харків

Червонозаводський районний суд міста
Харкова у складі:

головуючого - судді Благої І.С.,

при секретарі - Шеховцовій Н.В.,

за участю прокурора - Лебьодкіна К.С.,

потерпілої ОСОБА_1,

обвинуваченого ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні у залі суду кримінальне
провадження, внесене до ЄРДР
№0000182 від 23.01.2014р., відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у
с.Аруч Аштаракського району республіки
Вірменія, громадянина Вірменії,
одруженого, працюючого за договорами
підряду, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1, раніше судимого:

- 28.07.2004р. Червонозаводським
районним судом м.Харкова за ч.3 ст.101 КК
України 1960р. до 5 років позбавлення
волі,

- 02.12.2008р. Червонозаводським
районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК
України до 4 років позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :

19.01.2014р. приблизно о 18-00 годині ОСОБА_2,
знаходячись у приміщенні кімнати
АДРЕСА_1, за місцем мешкання ОСОБА_1,
маючи умисел на спричинення тілесних
ушкоджень своїй сусідці ОСОБА_1,
усвідомлюючи протиправність своїх дій
та передбачаючи можливість настання
суспільно небезпечних наслідків своїх
дій, на грунті раптово виниклих
особистих неприязнених стосунків, в
ході конфлікту, який між ними стався,
наніс потерпілій ОСОБА_1 декілька
ударів кулаком правої руки по тулубу з
лівої сторони в область ребер, в
наслідок чого ОСОБА_1 отримала синець
на тулубі, який згідно висновку
судово-медичної експертизи №345 від
27.01.2014р. утворився від дії тупого
твердого предмету. Це тілесне
ушкодження відноситься до категорії
легкого тілесного ушкодження.

Вищевказаними умисними діями ОСОБА_2
вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК
України, тобто умисне легке тілесне
ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_2 визнав себе винуватим у
вчиненні вищевказаного злочину,
підтвердив фактичні обставини,
пояснивши, що 19.01.2014р. близько 18-00 години
він зайшов до кімнати своєї сусідки
ОСОБА_1, де знаходилась його донька. В
ході конфлікту, який виник у нього з
потерпілою ОСОБА_1, він декілька разів
вдарив її кулаком по тулубу, від чого
вона впала на диван. Обвинувачений щиро
розкаявся у вчиненому злочині.

30.01.2014 року між обвинуваченим та
потерпілою укладено угоду про
примирення, за умовами якої сторони
домовились, що обвинувачений визнає
свою винуватість у вчиненому злочині,
потерпіла цивільного позову не
заявляє. Сторони погодились на
призначення покарання ОСОБА_2 за ч.1
ст.125 КК у вигляді 110 (ста десяти) годин
громадських робіт.

Прокурор у судовому засіданні не
заперечував проти затвердження судом
угоди про примирення між потерпілою та
обвинуваченим.

Потерпіла та обвинувачений просили
суд затвердити угоду про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження
угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України, у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим про
примирення .

Згідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України,
угода про примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості та у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення.

Злочин, вчинення якого інкримінується
обвинуваченому, є злочином невеликої
тяжкості згідно з ч.2 ст.12 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що
обвинувачений цілком розуміє, що він
має право на справедливий судовий
розгляд, під час якого сторона
обвинувачення зобов'язана довести
кожну обставину щодо кримінального
правопорушення, у вчиненні якого його
обвинувачують, а він має такі права:
мовчати, і факт мовчання не матиме для
суду жодного доказового значення; мати
захисника, у тому числі на отримання
правової допомоги безоплатно у порядку
та випадках, передбачених законом, або
захищатися самостійно; допитати під
час судового розгляду свідків
обвинувачення, подати клопотання про
виклик свідків і подати докази, що
свідчать на його користь.

Також судом з'ясовано, що обвинувачений
цілком розуміє наслідки укладення та
затвердження угоди про примирення,
характер обвинувачення, вид покарання,
а також інші заходи, які будуть
застосовані до нього у разі
затвердження угоди судом.

Крім того судом з'ясовано, що потерпіла
цілком розуміє наслідки затвердження
угоди, передбачені статтею 473 цього
Кодексу, а також наслідки її
невиконання, передбачені ст.476 КПК
України.

Судом встановлено, що укладення угоди
сторонами є добровільним, тобто не є
наслідком застосування насильства,
примусу, погроз або наслідком обіцянок
чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті,
що передбачені в угоді.

Також судом з'ясовано наступні
обставини: умови угоди не суперечать
вимогам КПК України та закону, не
порушують права, свободи чи інтереси
сторін або інших осіб; правова
кваліфікація кримінального
правопорушення є правильною. Будь-яких
підстав вважати, що умови угоди не
відповідають інтересам суспільства, а
укладення угоди не було добровільним,
або сторони не примирилися, у суду
немає.

Виходячи з викладеного, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
затвердження угоди між потерпілою
ОСОБА_1 та обвинуваченим ОСОБА_2 про
примирення.

Судових витрат та речових доказів у
справі немає, цивільний позов не
заявлено.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України,
суд,-

З А С У Д И В :

Угоду про примирення, укладену 30
січня 2014 року між обвинуваченим ОСОБА_2
та потерпілою ОСОБА_1 у кримінальному
провадженні, яке внесене до ЄРДР
№0000182 від 23.01.2014р., за ч.1 ст.125 КК
України - затвердити.

Визнати ОСОБА_2 винуватим за ч.1 ст.125 КК
України та призначити йому узгоджене
покарання у вигляді 110 (сто десять)
годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Червонозаводський районний суд
м.Харкова протягом 30 діб після
проголошення з підстав, передбачених
ст. 394 КПК України.

Суддя
І.С. Блага