УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/5558/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2015 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
обвинуваченої: ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 серпня 2014 року, яким засуджено
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Ковель, Волинської області, проживаючої в АДРЕСА_1
- за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України та ч. 3 ст. 78, ч. 4 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання, призначеного вироком Олевського районного суду від 29.04.2013 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання встановлено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_8 залишено домашній арешт та продовжено строк його дії до набрання вироком законної сили.
Речові докази по справі:
- поліетиленовий пакет з гардинами жовтого кольору залишено потерпілій ОСОБА_9 .
Арешт накладений на грошові кошти в сумі 554 гривні, які вилучено у ОСОБА_8 залишено в силі.
Згідно вироку, ОСОБА_8 будучи засудженою Олевським міськрайонний судом Житомирської області до позбавлення волі з іспитовим строком на шлях виправлення не стала та знову під час іспитового строку скоїла умисний злочин.
Так, 20.06.2014 року близько 10 години, знаходячись в приміщенні дитячого комісійного магазину, розташованого по АДРЕСА_2 , маючи умисел на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрала чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: поліетиленовий пакет, що для потерпілої матеріальної цінності не становить, в якому знаходились: гроші в сумі 300 гривень, три метри тюлі, вартістю 50 гривень за один метр, на загальну суму 150 гривень, а всього таємно викрала майна ОСОБА_9 на загальну суму 450 гривень, чим заподіяла потерпілій матеріальної шкоди.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду щодо неї та ухвалити рішення про її виправдання.
На думку апелянта, суд першої інстанції порушив її права, як обвинуваченої, оскільки їй не роз`яснили права на захист та не надали захисника, не ознайомили з матеріалами кримінального провадження, розгляд справи відбувався за відсутністю потерпілої ОСОБА_9 .
Зазначає, що вона має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується.
Також, обвинувачена оскаржує фактичні обставини справи, вказуючи, що помилково взяла чужий пакет та наміру його викрадати не мала, а себе на досудовому слідстві оговорила під тиском працівників міліції.
В клопотанні, яке колегія суддів розцінює як доповнення до апеляційної скарги, обвинувачена просить звільнити її від відбування покарання з випробування у зв`язку з вагітністю, а також вважає, що вона підлягає звільненню від відповідальності, оскільки примирилась з потерпілою (а.с. 103).
Заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу з доповненям, заперечення прокурора, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в тому числі журналу судового засідання та технічного запису, обставини вчинення злочину, під час судового розгляду ОСОБА_8 не оспорювались та визнавались, а тому суд першої інстанції після належного з`ясування чи правильно розуміє обвинувачена зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції, а також роз`яснення їй наслідків, а саме позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження цих обставин відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на порушення її прав на досудовому слідстві та сам порушив її права, а зокрема це стосується не надання їй матеріалів справи для ознайомлення, не роз`яснення їй прав мати захисника, розгляду справи за відсутністю потерпілої ОСОБА_9 колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не підтверджуються матеріалами провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 25 липня 2014 року обвинуваченій ОСОБА_8 , було відкрито матеріали кримінального провадження та ознайомлено її з ними (а.с. 4).
В судових засіданнях 20.08.2014 року та 26.08.2014 року обвинуваченій ОСОБА_8 було повідомлено про права та обов`язки, вручено пам`ятки з правами та з`ясовано, чи зрозумілі вони їй, що підтверджується журналом судового засідання та технічним записом.
Обвинувачена, після виконання судом вимог ст. ст. 345, 348, ч.3 ст. 349, 325 КПК України вказала, що в повній мірі розуміє свої права та суть пред`явленого обвинувачення, визнає себе винною і погоджується на розгляд справи 26.08.2014 р. у відсутність потерпілої за процедурою визначеною ч.3 ст. 349 КПК України.
Будь-яких клопотань, в тому числі про порушення її прав на досудовому слідстві, забезпечення її захисником, допит свідків чи дослідження інших доказів ОСОБА_8 не заявляла.
З матеріалів провадження, вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 , в підготовчому судовому засіданні 20.08.2014 р., після повідомлення про права та обов`язки, також належним чином, під розписку була, повідомлена про час і місце судового розгляду, але в судове засідання не з`явилась (а.с. 14).
При цьому, судом першої інстанції було з`ясовано думку учасників судового засідання з приводу розгляду справи за відсутністю потерпілої ОСОБА_9 та у відсутність заперечень у інших учасників, визнано за можливе проводити розгляд у її відсутність.
За таких обставин, істотних порушень кримінально-процесуального законодавства судом першої інстанції, в тому числі при застосуванні положень ч.3 ст. 349 КПК України колегія суддів не вбачає.
Враховуючи, що згідно до положень ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги обвинуваченої не підлягають перевірці в ході апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції.
Призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Судом першої інстанції враховано наявність у обвинуваченої малолітніх дітей, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та фактично збільшено строк покарання з врахуванням попереднього вироку лише на один місяць.
Колегія суддів не вбачає законних підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання, враховуючи вчинення нею злочину в період іспитового строку та застосування положень ст. 71 КК України.
Оскільки, ОСОБА_8 засуджена за сукупністю вироків на строк, який перевищує п`ять років позбавлення волі та один із вчинених нею злочинів є тяжким, положення ст.ст. 46, 79 КК України, згідно з вимогами цих норм кримінального Закону до неї застосовані бути не можуть.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 серпня 2014 року щодо неї - без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох засудженим ямісяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, акий утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: