В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2010 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля справу по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженого, не працюючого, раніше судимого 07.04.2004 року Ленінським районним судом м.Харкова за ст.296 ч. 4 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 28.12.2006 року умовно-достроково на 3 місяці 18 днів, має не зняту і не погашену судимість,
- за ч. 2 ст. 125, ч.1 ст. 185, ч. 1 ст. 129 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
14 травня 2010 року близько 14.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у будинку свого знайомого ОСОБА_6 , що розміщений в АДРЕСА_2 , де попередньо розпивав спиртні напої разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , за відсутності останніх у кімнаті будинку, помітивши на підвіконні мобільний телефон марки «Sonu Ericsson K 510і», що належить ОСОБА_8 , 1972 р.н., мешканки АДРЕСА_3 , вирішив його викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, таємно викрав мобільний телефон марки «Sonu Ericsson K 510і», вартість якого згідно висновку експерта № 1593 від 28.07.2010 року судово-товарознавчої експертизи склала 250 гривень, в якому була сім-картка мобільного оператора МТС, тарифного пакету Супер МТС вартістю 25 гривень та 15 гривень на рахунку, а всього майна ОСОБА_4 на загальну суму 290 гривень.

Викрадений мобільний телефон ОСОБА_5 сховав до кишені своїх штанів, щоб в подальшому використати у своїх корисних цілях.

Потерпіла ОСОБА_4 виявила зникнення вказаного мобільного телефону , який в подальшому був знайдений у кишені штанів ОСОБА_5 , тому з вказаного приводу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла словесна сварка.

В ході словесної сварки, нецензурно лаючись, ОСОБА_5 , з метою залякування ОСОБА_4 позбавленням її життя, почав висловлювати на адресу останньої погрози вбивством та штовхнув на ліжко, заперечуючи причетність до викрадення мобільного телефону останньої. Однак, ОСОБА_4 , піднявшись із ліжка, присіла на стілець біля

підвіконня і продовжуючи запевняти ОСОБА_5 , вказала на підвіконня , місце, де вона клала мобільний телефон, з якого він зник та в цей час повернулась спиною до ОСОБА_5 .

В цей час, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на залякування ОСОБА_4 позбавленням її життя, ОСОБА_5 схопив із кухонного столу біля підвіконня кухонний ніж та з метою спричинення тілесних ушкоджень останній, наніс удар ОСОБА_8 в ділянку спини.

Відчувши біль в ділянці спини, ОСОБА_4 повернулась до останнього і побачивши, що ОСОБА_5 дуже агресивний та замахнувшись на неї наніс ще удари по тілу, і реально сприймаючи слова та дії останнього, ОСОБА_4 побоюючись здійснення вказаної погрози, реально сприймаючи її як небезпеку для свого життя, почала захищатись та вхопила рукою за лезо ножа і вирвавши ніж із рук ОСОБА_5 кинула на стіл, після чого ОСОБА_5 вийшов із будинку.

Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 156 від 16.07.2010 року, ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: «Ран в ділянці між лопаток зліва, на лобі зліва, в ділянці шиї справа», які відносяться до категорії Легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів, але не більше 21 дня.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_5 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, і показав, що у с. Бабаківка Білопільського району у нього проживає тітка ОСОБА_9 , до якої він приїжджає, допомагає садити город. Вона допомагає різними продуктами харчування. Там його знають всі місцеві жителі, і він їх всіх знає . Із ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 він підтримував на той час дружні стосунки. Десь у кінці квітня він приїхав у гості до тітки в с. Бабаківка, щоб допомогти їй на городі. Приблизно в обідню пору 14 травня 2010 року, він пішов до господарства ОСОБА_6 , щоб випити спиртного, хоча на той час вже був випивши. Зайшовши до будинку ОСОБА_6 він помітив, що там були ще дві жінки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , вони пили самогон та запросили його. Всі сиділи у першій кімнаті будинку за столом, розпили дві пляшки самогону. Коли жінки вийшли, він помітив на підвіконні біля столу телефон та вирішив його взяти, щоб передзвонити, хоча дозволу не спитав. Передзвонити не вдалось, бо телефон був розряджений і тому поклав телефон у кишеню і ліг на диван відпочивати. Через деякий час до кімнати ввійшли жінки та почали кричати та шукати мобільний телефон ОСОБА_4 . Він відповів , що не брав, але вони не повірили і почали шукати далі. Потім хтось із жінок витягнув телефон з кишені його штанів і почали на нього кричати, що він крадій . Це його розлютило і він почав висловлюватись в її адресу слова погроз, застосовувати насильство, а саме побити і вбити. ОСОБА_12 щось відповіла і він штовхнув її від себе на ліжко, а інша ОСОБА_13 кричала на нього і він її відштовхнув від себе в напрямку вхідних дверей будинку, але вона не падала. В цей момент ОСОБА_14 піднялась з ліжка та сіла за стіл біля вікна, вона продовжувала кричати та лаятися. Після цих слів підсудний вирішив полякати ОСОБА_15 кухонним ножем, що лежав на столі, щоб вона перестала його ображати. Взявши ніж він відразу замахнувся наносити удар ОСОБА_15 по тілу, але вона повернулась обличчям до підвіконня і удар прийшовся їй на спину. Потім, вона обернулась, а він розмахнувся, помітив в її очах, що вона боїться, і розумів, що вона реально сприймає його слова і дії як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я, наніс їй удар в лоб над бровою. Після цього ОСОБА_15 вхопилась рукою за лезо і він зрозумів, що накоїв, кинув тримати ніж у руці та вийшов на двір. Погроз ОСОБА_13 він не висловлював, хоча вона на нього і кричала, але більше на нього кричала ОСОБА_15 із-за телефону, тому він кинувся на неї з ножем, погрожуючи їй вбивством. Умислу на вбивство у нього не було, він хотів її тільки полякати, йому ніхто не перешкоджав і він зупинив свої дії самостійно. Потім він пішов з двору, всі події того дня він не пам`ятає, бо був в стані алкогольного сп`яніння, і на деякі обставини не звертав уваги.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що 14 травня 2010 року близько обіду вона прийшла до знайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в гості. Близько обіду до них прийшов ОСОБА_5 , який проходив поряд, йдучи із лугу. Він завів розмову з ОСОБА_6 , що хоче випити спиртного, а тітка йому не дає. Через деякий час вони купили 1л спирту. В цей час до них під`їхала ОСОБА_16 , яка привезла ОСОБА_6 заборговані гроші, ще з собою привезла пакет червоного вина ємкістю 1л. Він запросив всіх п`ятьох до будинку, щоб випити. У першій кімнаті, вони всі сіли за стіл та почали розпивати спиртні напої. Через деякий час, вона пішла проводжати ОСОБА_17 , повернувшись побачила, що на лавочці сиділа ОСОБА_13 і вони пішли до будинку, щоб випити. Свій мобільний телефон вона поклала на підвіконня і там він весь час лежав. Потім коли їй необхідно було зателефонувати, вона взявши телефон помітила, що закінчився в акумуляторній батареї заряд і сказала, що сходить по зарядний пристрій і положила телефон на підвіконня. Всі інші залишались у будинку. Взявши в себе вдома зарядний пристрій , через деякий час повернулась до будинку знайомого. У кімнаті, де розпивали спиртні напої була лише ОСОБА_18 , а ОСОБА_19 та ОСОБА_20 були у другій кімнаті. Вона попросила, щоб ОСОБА_18 поставила її телефон на зарядку, але глянувши на підвіконня, ОСОБА_18 телефону не знайшла. Вони почали сперечатись, що раніше такого у них не було, почали шукати телефон, але його ніде не було. Ірина пішла до ОСОБА_21 , який спав , бо був п`яний та розбудила його, щоб той показав їй кишені, але підсудний відмовив і сказав , що нічого не брав. Тоді ОСОБА_18 підійшла до ОСОБА_21 та з лівої бокової кишені штанів вийняла мобільний телефон, і запитала у ОСОБА_15 , чи її телефон? ОСОБА_14 відповіла що звичайно ж. ОСОБА_22 прийшов слідом за ОСОБА_18 і стояв навпроти неї. Вони почали сперечатись, ОСОБА_19 почав висловлювати на її адресу слова погрози вбивством і штовхнув її рукою на ліжко, говорив, що вб`є її. Від себе її відштовхнув в сторону. Вона відразу піднялась з ліжка і сіла за столик та показуючи на підвіконня, сказала, що саме там лежав завжди мобільний телефон. При цьому, вона повернулась до вікна обличчям показати місце, де залишила телефон на підвіконні і в цей момент відчула біль у спині, в ділянці між лопатками. Обернувшись, вона побачила ОСОБА_21 , який тримаючи у руці кухонний ніж, лезом до неї, замахнувся і наніс ще один удар в ділянку обличчя, а саме над лівою бровою. Із рани потекла кров, після чого він ще замахнувся на неї, щоб нанести удар ножем, але вона побоюючись за своє життя і реально сприймаючи погрози вбивства ОСОБА_21 , як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я, вхопила за лезо ножа лівою рукою і він кинув тримати ніж, але спочатку ще вдарив ножем по шиї справа. Ніж залишився в її руках, по обличчю текла кров. Вона пішла в душ, щоб змити кров, а потім викликала швидку допомогу. Нанесені ОСОБА_23 удари були неочікувані , під час їх нанесення він нічого не говорив, хоча під час сварки він погрожував вбивством.

Крім визнання підсудним своєї вини, його вина знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні письмовими доказами, а саме :
- оголошеними показами свідка ОСОБА_10 (а.с. 42-43);

· протоколом очної ставки між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 (а.с.82-84);
· протоколами очної ставки між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( а.с. 85-90);
· протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_5 та фототаблицею до нього (а.с.76-78);
· протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_4 та фототаблицею до нього (а.с.79-81);
· висновками експертиз - № 1593 від 28.07.2010 (а.с. 67-69) , №156 від 16.07.2010 року (а.с. 53-54) , № 166 від 27.07.2010 року ( а.с. 58), № 167 від 27.07.2010 року ( а.с. 62). та іншими матеріалами в їх сукупності.
Таким чином, факт скоєння ОСОБА_5 злочинів в судовому засіданні доведений повністю.

За таких обставин, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ч. 1 ст. 129 КК України - погроза вбивством, кваліфікуючими ознаками якого є погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози та за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні виду та міри покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, а також особу підсудного, який задовільно характеризується за місцем проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту і непогашену судимість, на шлях виправлення не став, а також пом`якшуючі відповідальність ОСОБА_5 обставини, а саме: визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину і встановленню істини в справі, щире каяття.

Обставиною яка б обтяжувала покарання підсудного ОСОБА_5 в ході судового слідства є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд вважає, що за вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 125 КК України, необхідним та достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі .

Потерпіла ОСОБА_4 заявила до підсудного позов про стягнення 2000 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди (а.с. 36), але так як в судовому засіданні доказів, на підтвердження матеріальної шкоди потерпілою надано не було, вона відмовилась в цій частині від позову.

Позов потерпілого ОСОБА_24 в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі, так як суд вважає, що саме на таку суму потерпілій була спричинена моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях, нервовому потрясіння , яких вона зазнала у зв`язку нанесенням їй тілесних ушкоджень. Підсудний визнав позов у цій частині повністю.

Крім цього, прокурор Білопільського району, діючи в інтересах держави в особі комунального закладу Білопільської районної ради «Білопільська центральна районна лікарня», заявив до ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення коштів за стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_4 у сумі 852 грн. 74 коп., який підсудний визнав у повному обсязі (а.с.150).

Стягненню із ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ ГУМВС України в Сумській області підлягають витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи - 154 грн. 80 коп. (а.с.67).

Речовий доказ мобільний телефон марки «Sonu Ericsson K 510і» та сім картку мобільного оператора МТС залишити власнику ОСОБА_8 (а. с. 40).

Згідно протоколу від 19 жовтня 2010 року, ОСОБА_5 був затриманий за підозрою у вчиненні злочинів (а.с. 178-180) , тому в строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк перебування його під вартою з моменту затримання 19 жовтня 2010 року до дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі, виходячи із розрахунку відповідно до ст.72 КК України, що одному дню позбавлення волі (попереднього ув`язнення) відповідають два дні обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. ст. 125, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. ст. 125 КК України - у виді 1 року 4 місяців обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 129 КК України - у виді 1 року обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді 6 місяців арешту .

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 року 4 місяців обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 строк перебування його під вартою з моменту затримання 19 жовтня 2010 року до дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі, виходячи із розрахунку відповідно до ст.72 КК України, що одному дню позбавлення волі (попереднього ув`язнення) відповідають два дні обмеження волі.

ОСОБА_5 направити до місця відбавання покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь:
- НДЕКЦ ГУМВС України в Сумській області витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи - 154 грн. 80 коп. (а.с.67);

- ОСОБА_4 - 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди (а.с. 36);

- Білопільської ЦРЛ за стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_4 у сумі 852 грн. 74 коп. (а.с. 150).

Речовий доказ мобільний телефон марки «Sonu Ericsson K 510і» та сім картку мобільного оператора МТС залишити власнику ОСОБА_8 (а. с. 40).

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: