АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/135/15 Справа № 192/2543/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

13 січня 2015 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

засудженого: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську апеляцію засудженого ОСОБА_7 на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року.

Цією постановою було задоволено подання адміністрації Солонянської виправної колонії №21 УДПтС в Дніпропетровській області про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.04.2010 року за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі.

В апеляції засуджений ОСОБА_7 просить постанову суду скасувати, відмінити встановлений йому адміністративний нагляд, аргументуючи свої доводи тим, що він не мав можливості брати участь у розгляді справи у суді першої інстанції, не мав захисника, а також що, його 16 порушень режиму утримання не є злісними.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляцію, прокурора, який вважав за необхідно апеляцію засудженого залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали справи, вивчивши та проаналізувавши доводи, що містяться в апеляції, зіставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. б ст.3 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі, адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Також відповідно до ст.133 КВК України, злісним порушником установленого порядку відбування покарання є засуджений, який не виконує законних вимог адміністрації, необґрунтовано відмовляється від праці (не менш як три рази протягом року); припинив роботу з метою вирішення трудових та інших конфліктів; вживає спиртні напої, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманюючі засоби; виготовляє, зберігає, купує, розповсюджує заборонені предмети; бере участь у настільних та інших іграх з метою здобуття матеріальної чи іншої вигоди; вчинив дрібне хуліганство; систематично ухиляється від лікування захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб, а також вчинив протягом року більше трьох інших порушень режиму відбування покарання, за умови, якщо за кожне з цих порушень за постановою начальника колонії або особи, яка виконує його обов`язки, були накладені стягнення, що достроково не зняті або не погашені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи подання адміністрації Солонянської виправної колонії №21 УДПтС в Дніпропетровській області про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_7 , прийняв законне рішення, обґрунтовано послався на те, що засуджений ОСОБА_7 не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечним для суспільства, оскільки за період відбування покарання засуджений допустив 16 порушень режиму утримання, за що на нього накладені відповідні стягнення, заохочень не має.

Також згідно характеристики, наданої адміністрацією Солонянської виправної колонії №21 від 13.10.2014 року засуджений характеризується негативно, на виробництві установи не працевлаштований, не приймає участі у програмі диференційного виховного впливу, вину у скоєному визнав повністю, але щиро не кається.

Крім цього згідно матеріалів провадження засуджений ОСОБА_7 більше двох разів був засуджений до позбавлення волі за умисні злочини, при цьому останній раз за ч.2 ст.186 КК України, що є тяжким злочином.

Доводи засудженого про те, що він не мав можливості брати участь у розгляді справи у суді першої інстанції та не мав захисника, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з його заяви (а.с.16) вбачається, що він просив розглядати матеріали щодо встановлення йому адміністративного нагляду без його участі, при цьому в матеріалах провадження відсутні будь-які заяви ОСОБА_7 про призначення йому захисника.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляції засудженого та скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.405,407,419 КПК України, п. б ст.3, ст.5 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі, колегія суддів,-

Ухвалила:
Апеляцію засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року, якою задоволено подання адміністрації Солонянської виправної колонії №21 УДПтС в Дніпропетровській області про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4