Справа № 11 -а-1878/2007 р. Головуючий
у 1 інстанції Кузьменко В.В.
ст. 365, ч.2; 346, ч.2, КК Доповідач Журавель О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2007 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

Головуючого
судді Журавля О.О.

Суддів Чорного
О.М., Бачуріна О.В.,

За участю захисника заявника ОСОБА_1. - адвоката ОСОБА_2., розглянула у
відкритому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження у скарзі ОСОБА_1.
за апеляціями осіб, за заявами яких порушено кримінальну справу ОСОБА_3.,
ОСОБА_4., ОСОБА_5 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 25
липня 2007 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_1 на постанову заступника
начальника управління розслідування особливо важливих справ Генеральної
прокуратури України від 24 травня 2007 року про порушення кримінальної справи
відносно ОСОБА_1. за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 365, ч.2; 346,
ч.2, КК України, скасовано вказану постанову та відмовлено в порушенні
кримінальної справи за викладеними фактами.

Розглянувши
справу, судова колегія, -

встановила :

25 липня 2007 року Печерський районний суд міста Києва розглянув по суті та
повністю задовольнив скаргу ОСОБА_1 на постанову заступника начальника
управління розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури
України від 24 травня 2007 року про порушення кримінальної справи відносно
ОСОБА_1. за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 365, ч.2; 346, ч.2, КК
України.

На обґрунтування суд вказав, що в матеріалах дослідчої
перевірки відсутні достатні' приводи та підстави для порушення кримінальної
справи саме відносно ОСОБА_1., оскільки народні депутати ОСОБА_3., та ОСОБА_4.,
перебуваючи на території Генеральної прокуратури України, не виконували
повноваження народних депутатів України, народний депутат ОСОБА_5. також прибув
до Генеральної прокуратури України з власної ініціативи, але чинним
законодавством не передбачена участь народних депутатів у засіданнях колегії ГП
України, відтак і він не виконував там жодних державних функцій.

Навпаки, як визнав суд, ОСОБА_1., будучи начальником
Управління державної охорони України, здійснював керівництво роботою Управління
по забезпеченню захисту Генерального прокурора України.

На цих підставах суд визнав, що заявник вчинив дії, які
входять в його компетенцію і не можуть утворювати склад будь-якого
правопорушення.

Крім того, вказав суд, до порушення кримінальної справи
були отримані лише пояснення заявників та народних депутатів, які прибули до
Генеральної прокуратури України разом із останніми, в той же час не отримані
пояснення жодного працівника Генеральної прокуратури України та Управління
державної охорони, ОСОБА_6.,
ОСОБА_1.

Отже, підсумував суд, дослідна перевірка не проведена, а тому скарга
ОСОБА_1. визнана такою, що підлягає задоволенню.

Не погодившись зі вказаним рішенням, особи, за заявами яких порушено
кримінальну справу, ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_5. подали апеляції, в яких
акцентують увагу судової колегії на істотному порушенні їхніх прав та
"законних інтересів при розгляді справи судом першої інстанції, а саме -
не надання їм копії постанови про відкриття провадження у скарзі, не
повідомлення про час та місце розгляду скарги, внаслідок чого вони не змогли
взяти участь у її розгляді, захистити належним чином свою правову позицію.

Аналізуючи, крім того, представлені у матеріалах провадження у скарзі та
матеріалах дослідчої перевірки докази, вони вважають, що цих доказів достатньо
для визнання наявності ознак складів злочинів у діяльності ОСОБА_1. в
досліджуваній події, а тому просять оскаржену постанову суду першої інстанції
скасувати, а первинну скаргу ОСОБА_1. -залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, виступ представника заявника проти задоволення
апеляцій, перевіривши та обговоривши доводи сторін в сукупності з доказами,
представленими в матеріалах провадження у скарзі, дослідчої перевірки,
додатково наданими доказами та запереченнями, судова колегія визнає наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 23 б7 - 23 б8 КПК України, копію постанови про
відкриття провадження у скарзі суд зобов'язаний направити особі, за заявою якої
порушено кримінальну справу.

Таким чином, і це загально визнано судовою практикою, закон визнає вказану
особу учасником процесу, а відтак і надає цій особі право відстоювати свою
правову позицію при розгляді скарги на постанову про порушення кримінальної
справи та подавати апеляцію на постанову суду першої інстанції по суті скарги.

З матеріалів провадження у скарзі видно, що зазначені вимоги процесуального
закону суд першої інстанції не виконав, копії постанови про відкриття
провадження у скарзі особам, за заявами яких порушено кримінальну справу,
направлені не були. Відтак, вони не повідомлені про час та місце розгляду
скарги по суті, отже і позбавлені можливості захистити свою правову позицію під
час розгляду скарги по суті.

Це порушення судова колегія визнає істотним обмеженням прав учасників
процесу, яке вже саме по собі тягне скасування оскарженої постанови суду першої
інстанції.

Крім того, аналіз тексту постанови суду першої інстанції показує, що суд певною
мірою вийшов за межі своїх повноважень, оцінюючи надані в матеріалах дослідчої
перевірки докази по суті з позиції достовірності та даючи цим доказам юридичну
кваліфікацію, що входить лише в компетенцію суду, який розглядає кримінальну
справу по суті.

В силу викладеного вище, а також маючи на увазі, що на цій стадії судового
контролю за діяльністю органу досудового слідства судова колегія позбавлена
права проводити судове слідство та самостійно досліджувати докази і давати їм
оцінку, колегія суддів визнає за необхідне задовольнити апеляції частково і,
скасувавши оскаржену постанову суду першої інстанції, направити матеріали
провадження у скарзі на новий судовий розгляд у той же суд, але іншим суддею.

На цих підставах судова колегія не оцінює також інші доводи апелянтів, які
мають отримати належну оцінку судом першої інстанції при новому розгляді
скарги.

Таким чином,
керуючись ст. ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляції осіб, за заявами яких порушено кримінальну справу, ОСОБА_3.,
ОСОБА_4., ОСОБА_5. задовольнити частково.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 25
липня 2007 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_1 на постанову заступника
начальника управління розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури
України від 24 травня 2007 року про порушення кримінальної справи відносно
ОСОБА_1. за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 365, ч.2; 346, ч.2, КК
України, скасовано вказану постанову та відмовлено в порушенні кримінальної
справи за викладеними фактами скасувати з направленням матеріалів провадження у
скарзі на новий судовий розгляду той же"суд, але іншим суддею.