Справа № 149/3781/14-к
Провадження №1-кп/149/35/15
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
18.06.2015 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта 9 класів, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 14.04.2011 року Хмільницьким міськрайонним судом за ст. 185 ч.3 КК України до покарання у вигляді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 27.11.2013 року умовно достроково, не відбутої строк 10 місяців 10 днів,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

23.05.2014 року близько 05:00 год. в с. Уланів Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік кафе «Пельменна» наніс ОСОБА_6 удари кулаками рук в область голови, чим спричинив останньому, згідно висновку експерта № 986 від 18.06.2014 року тілесні ушкодження, а саме потрійного перелому нижньої щелепи в ділянці 3-го нижнього зуба зліва та в ділянці обох суглобових відростків, який відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що не являлись небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я, понад 21 день., а також спричинив легкі ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, забійної рани підборіддя (без зазначення форми, розмірів, морфологічних особливостей), які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав. Суду пояснив, що вдарив потерпілого ОСОБА_6 один раз кулаком в обличчя. Все це відбувалося біля приміщення кафе «Пельменна» в с. Уланів. Після сутички з потерпілим вони всі разом ще посиділи в кафе, після чого біля 1-ї години ночі він пішов до дому.

Будучи допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 22.05.2014 року біля 23 год. він разом з ОСОБА_7 пішли в с. Уланів в кафе «Пельменна». В кафе вони сіли за столик відпочивати. Вживали горілку та каву. В кафе також знаходилась ще одна компанія з трьох хлопців, які сиділи за сусіднім столиком. Через деякий час двоє з тих хлопців вийшли з кафе, а третій залишився і підійшов до них, щоб відпочивати разом, але вони відмовили йому.

Через кілька хвилин він знову підійшов до них та сів за їх столик.

Потім вони вийшли на вулицю і той хлопець, якого звали ОСОБА_8 вдарив його ногами в область ніг. Він впав і їх розборонили. Потім вони повернулися в кафе, де ОСОБА_8 пригостив їх горілкою та хотдогами, вибачившись за конфлікт на вулиці.

Біля 4-ї год. ранку вони вирішили розходитись по домівках і втрьох, а саме він, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 пішли до зупинки. ОСОБА_10 сказав йому, що він не вартий ОСОБА_11 та вони почали сваритись і шарпатись. ОСОБА_10 вдарив його по ногах. Намагаючись уникнути конфлікту, він почав тікати, але ОСОБА_10 наздогнав його і почав бити ногами по обличчю та інших частинах тіла. Він втратив свідомість та прийшов до тями ляше в лікарні.

Просить суд призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі та повністю задовольнити позовні вимоги.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що 06.05.2014 року вона приїхала в гості до ОСОБА_6 в с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області. 22.05.2014 року біля 23 год. ОСОБА_12 запропонував їй піти в с. Уланів в кафе «Пельменнна» на що вона погодилась. В кафе знаходились: жінка бармен та за столиком сиділи троє незнайомих хлопців, які вживали спиртне, а саме горілку. Провівши деякий час в кафе, незнайомі хлопці вийшли на вулицю, а згодом вийшли і вони.

Потім хлопець на ім`я ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_13 , щось йому сказав і вдарив ногами по ногах. ОСОБА_13 впав і хлопці їх розборонили. Тілесних ушкоджень в ОСОБА_13 тоді не було. Потім вона з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повернулися в кафе, де останній пригостив їх пивом, вибачившись за конфлікт на вулиці.

Біля 4-ї год. ранку вони вирішили розходитись по домівках і втрьох пішли до зупинки. ОСОБА_10 запитав ОСОБА_15 чому він не може взяти таксі для дівчини, тобто для неї. ОСОБА_13 відповів, що закінчились гроші і вони почали сваритись і шарпати один одного за груди. Конфлікт розпочав ОСОБА_10 , але вона їх розборонила. Вони разом пройшли 200 м. Потім ОСОБА_10 знову почав конфліктувати з ОСОБА_16 , ОСОБА_13 почав тікати. Його ОСОБА_10 догнав та вдарив по ногах, від чого ОСОБА_12 впав. Тоді ОСОБА_10 почав його бити ногами по обличчю та животі.

Далі ОСОБА_10 побіг через дорогу, а вона підбігла до ОСОБА_13 та побачила, що у нього все обличчя в крові.

Вона покликала ОСОБА_17 щоб допоміг. Той повернувся, дотягнув ОСОБА_13 до штахетів огорожі та втік. Ярослав був без свідомості.

Вона побігла до швидкої допомоги та близько 5-ї години приїхала швидка допомога і відвезла його в лікарню.

Коли в лікарні витерли кров з обличчя, вона побачила, що у ОСОБА_13 розбите підборіддя, лице набрякло та вибиті зуби.

Свідок ОСОБА_18 суду показав, що 23.05.2014 року близько 00:30 год. він прийшов в кафе з дядею ОСОБА_19 та купили собі по пляшці пива. Потім до кафе окремо один від одного прийшов ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_10 присів за столик до ОСОБА_20 та ОСОБА_21 і взяв їм по пляшці пива.

Потім він з ОСОБА_22 вийшли на вулицю покурити. За ними вийшов ОСОБА_13 та ОСОБА_23 . Більше на вулиці нікого не було.

Між ОСОБА_22 та ОСОБА_24 виник конфлікт, оскільки ОСОБА_12 приревнував ОСОБА_25 до ОСОБА_26 .. ОСОБА_8 вдарив кулаком ОСОБА_13 в область голови, ОСОБА_13 не впав. Він це бачив, бо стояв на відстані приблизно 30 м. від них, а біля кафе горіло світло. Він розборонив хлопців, забрав ОСОБА_17 і через 10 хвилин, біля 3-ї ночі вони пішли по домівках, при чому разом йшли біля 10 хв. А далі розійшлись в різні сторони. На обличчі ОСОБА_15 він видимих пошкоджень не бачив. ОСОБА_10 п`яним не був, бо пив тільки пиво.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина повністю доведена показами потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , який також підтвердив факт нанесення удару кулаком в обличчя ОСОБА_6 , що наніс ОСОБА_4 , а також заперечив покази ОСОБА_4 , пояснивши, що до дому вони пішли біля 3-ї години ночі і на роздоріжжі розійшлись в різні сторони, після чого ОСОБА_17 він більше не бачив та не знає чи він повертався в кафе.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується висновком експертизи № 986 від 09.09.2014 року, згідно якої у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді потрійного перелому нижньої щелепи в ділянці 3-го нижнього зуба зліва та в ділянці обох суглобових відростків, який відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що не являлись небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я, понад 21 день, а також спричинив легкі ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, забійної рани підборіддя (без зазначення форми, розмірів, морфологічних особливостей), які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Висновком судово-медичної експертизи № 280 від 22 квітня 2015 року доведено що вищезазначені тілесні ушкодження могли утворитись від нанесення одного удару зажатою в кулак рукою, з місцем прикладання сили в ділянці нижньої щелепи зліва, що узгоджується з обставинами на які посилається ОСОБА_6 та виключає можливість утворення даних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного росту, а також за обставин та в спосіб, на які вказує ОСОБА_4 .

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання, а також думку потерпілого, який наполягає на призначенні обвинуваченому сурової міри покарання.

Злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, був засуджений за скоєння тяжкого злочину, на шлях виправлення не став та знову скоїв злочин в період невідбутого покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд приходить висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі.

Суд враховує те, що згідно вироку Хмільницького міськрайонного суду від 14 квітня 2011 року ОСОБА_27 був засуджений за ст. 185 ч.3, ст. 71 КК України до 3 років шести місяців позбавлення волі та відповідно до ухвали Пісчанського районного суду Вінницької області від 19 листопада 2013 року умовно достроково звільнений від відбуття покарання, не відбутий строк покарання становить 10 місяців 10 днів, тобто обвинувачений вчинив новий злочин в період невідбутого покарання. За таких обставин суд застосовує положення ст. 71 КК України і до покарання за даним вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно призначає покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі. При цьому саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення підсудного.

При застосуванні правил ст. 71 КК України належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

У разі, коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково і в період іспитового строку або умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобовязаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш мякі види покарання.

Заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування шкоди завданої злочином підлягає частковому задоволенню. Вимоги позивача у кримінальному провадженні щодо відшкодування матеріальної шкоди в сумі 17786 грн. 30 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки завдана шкода повністю підтверджується відповідними документами. Вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме її розмір необхідно зменшити до 5000 грн. При цьому суд виходить з засад розумності та справедливості, а також враховує матеріальне становище сторін.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, обрати утримання під вартою, взявши його під варту із зали суду, оскільки обвинувачений вчинив злочин в період невідбутого покарання, не розкаюється в скоєному, ніде не працює, тому може уникнути від відбуття покарання.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 368- 371, 374, 532 КПК України суд,-

З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

В силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду від 14 квітня 2011 року і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки три місяці.

Цивільний позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області завдану злочином матеріальну шкоду в сумі 17786 грн. 30 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 грн., а всього 22786 (двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят шість )грн. 30 коп.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати утримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1