Справа №11-110/2007 рік Головуючий
ч.2 КК України Доповідач-Курдзіль.В.Й.
УХВАЛА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

2007 року лютого місяця 28
дня Судова палата у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької
області у складі:

головуючого
судді - Кульбаби
В.М.

суддів - Курдзіля В.Й.,
Матущака М.С.

з участю
прокурора - Бардецького
О.І.

адвоката - ОСОБА_1.
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну
справу за апеляціями: засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1. в його
інтересах на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 11 грудня 2006 року.

Цим вироком:
ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Нижнього Новгорода
Росії, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не
працюючого, мешканця м. Кам'янець-Подільського, АДРЕСА_1, раніше судимого :

-23.10.2001 року Кам'янець-Подільським міським
судом за ст.187 ч.І КК України на 4
роки позбавлення волі.

засуджено: за ч.2 ст.187 КК України на 7 років
позбавлення волі з конфіскацією всього

належного йому
майна, за виключенням житла.

Утримується під
вартою з 22 вересня 2005 року.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3. 120 гривень
матеріальної шкоди.

Питання про
речові докази вирішено на підставі ст.81
КПК України.

За вироком суду
ОСОБА_2 засуджено за те, що він 14
вересня 2005 року
близько 2 год. 30 хв. перебуваючи
по вул. Свободи в М.Хмельницькому сів в автомобіль таксі марки "Деу"
д.н. НОМЕР_1. і погрожуючи ножем, заволодів 120-ма гривнями водія ОСОБА_3. Коли
водій таксі різко зупинив автомобіль і вискочив з нього, ОСОБА_2 з місця події
втік.

В своїй апеляції
адвокат ОСОБА_1. просить вирок суду скасувати і винести виправдувальний вирок.
Зазначає, що вина ОСОБА_2 у вчинені злочину не доведена. Суд безпідставно поклав
в основу обвинувачення протокол впізнання потерпілим ОСОБА_3 ОСОБА_2, оскільки
під час проведення впізнання було грубо порушено норми КПК України.

Окрім того, суд
не перевірив алібі підсудного і не взяв до уваги медичну документацію обласної
психіатричної лікарні №1,
в якій погодинно зареєстровано хід лікування засудженого у зазначений
період. Безпідставно не прийнято до уваги покази свідка ОСОБА_4.

Засуджений
ОСОБА_2. в своїй апеляції та доповненнях до неї просить вирок суду скасувати,
оскільки вважає, що ні органом досудового слідства, ні судом його вину не
доведено. Зазначає, що згідно журналу виписки та прийому хворих ХОПЯ №1 в ніч скоєння

2

злочину він був
у лікарні. А покази проти себе та явку з повинною засуджений написав під
фізичним впливом працівників міліції.

Вислухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора на заперечення,
засудженого та його захисника на підтримання апеляцій, вивчивши матеріали
справи та наведені доводи, колегія судців вважає апеляції такими, що не
підлягають до задоволення.

Висновок
місцевого суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні розбою при зазначених у вироку
обставинах відповідає матеріалам справи і ґрунтується на досліджених в судовому
засіданні доказах.

Так, потерпілий
ОСОБА_3. підтвердив, що під час перевезення 2-х пасажирів уночі, 14
вересня 2005 року,
зазнав нападу з боку ОСОБА_2, який під погрозою застосування ножа відібрав у
нього 120 грн.

Ці ж обставини
підтверджено: даними протоколів впізнання ОСОБА_3 ОСОБА_2, ставок віч-на-віч
між ними, а також між ОСОБА_4.
та обвинуваченим.

При цьому свідок
ОСОБА_4. підтвердив,
що був очевидцем того як ОСОБА_2., у салоні автомобіля „таксі", з погрозою
застосування ножа відібрав у ОСОБА_3. 120
грн.

Сам ОСОБА_2. під
час досудового слідства визнавав себе винним у вчиненні зазначеного злочину.

В судовому
засіданні ОСОБА_2. від таких своїх показань відмовився і заявив, що має алібі,
вночі 14 вересня 2005 року перебував
не у м. Хмельницькому, а на лікуванні у 3-му
відділенні Хмельницької ОПЛ №1,
визнав себе винним внаслідок застосування незаконних методів слідства.

Проте, його
алібі спростовано показаннями свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_7., з яких
вбачається, що ОСОБА_2. поступив на лікування в ніч з 12 на 13 вересня 2005 року.

Вранці 13 вересня 2005 року на його
прохання, йому дозволили залишити лікарню, а повернувся він о 8 год. 14 вересня 2005 року.

Ці ж обставини
підтверджено власноручною розпискою ОСОБА_2 про відмову від подальшого
лікування, датованою 13 вересня 2005 року.

З показань
свідка ОСОБА_8. вбачається, що ОСОБА_2. під час досудового слідства добровільно
давав показання щодо своєї винуватості у вчиненні зазначеного злочину.

Окрім того,
постановою помічника прокурора М.Хмельницького від 17 листопада 2006 року в порушенні
кримінальної справи за ст.ст.364, 365,
373 КК України щодо слідчого ОСОБА_8. відмовлено за відсутністю в його діях
складу злочину.

Всім доказам суд
дав належну оцінку і правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ст. 187 ч.2 КК України,
як розбій вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Що ж стосується
доводів апеляції про непричетність ОСОБА_2 до цього злочину та недоведеність
його вини, то колегія судців вважає їх безпідставними.

Так, алібі
підсудного спростовано показаннями потерпілого, свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5.,
ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Не вбачається з
матеріалів справи і те, що ОСОБА_2. визнав свою вину внаслідок застосування
незаконних методів слідства.

Свої показання
під час досудового слідства він давав добровільно, без будь-якого примусу.

Покарання
підсудному призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України, з урахуванням
всіх обставин справи та даних які характеризують його як особу.

Підстав для
зміни чи скасування вироку колегія суддів не знаходить.

3

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК
України, колегія суддів,

Ухвалила:

вирок
Хмельницького міськрайонного суду від 11
грудня 2006 року
щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляції засудженого та в його інтересах
захисника ОСОБА_1. без задоволення.