Провадження № 11-кп/792/163/15
Справа № 688/4893/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185,
ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 185 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шепетівського міськрайонного суду від 22 грудня 2014 року,

у с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не працює, неодружений, судимий:

- 15 лютого 2007 року Васильківським міським судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 29 травня 2008 року направлений в місця позбавлення волі для відбування покарання; 25 червня 2010 року звільнений умовно-достроково на 4 місяці 18 днів;

- 14 січня 2011 року Шепетівським міськрайонним судом за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, 70, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

визнаний винуватим:
- за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 263 КК України на 2 роки позбавлення волі;
- за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання постановлено обчислювати з 22 грудня 2014 року, зараховано у цей строк тримання його під вартою з 05 грудня 2014 року по 22 грудня 2014 року включно.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній утримання під вартою.

Судом вирішено питання про речові докази та судові витрати.

За вироком суду, близько 20-ї години 03 липня 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, через вікно проник до будинку ОСОБА_9 , що по АДРЕСА_2 , звідки намагався повторно таємно викрасти належні останній бензопилу „Дружба вартістю 237 грн. 40 коп., 27 кг брухту чорного металу на загальну суму 54 грн., а всього майна на суму 291 грн. 50 коп. Проте, свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки через стан сп`яніння заснув у будинку потерпілої, де був виявлений нею близько 08-ї години 04 липня 2014 року.

Близько 19-ї години 30 хвилин 09 серпня 2014 року поблизу будинку АДРЕСА_3 працівниками міліції у ОСОБА_7 під час особистого огляду виявлено та вилучено тротилову шашку-детонатор марки Е-400, вагою 384 г, яка згідно з висновком експерта № 28В(691) від 17 липня 2014 року відноситься до бризантних вибухових речовин нормальної потужності, здатна до вибуху, яку ОСОБА_7 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Крім того, близько 20-ї години 11 вересня 2014 року ОСОБА_7 у подвір`ї будинку АДРЕСА_4 , з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав належний ОСОБА_10 велосипед „ХВЗ Україна вартістю 477 грн. 46 коп.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просив вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, що спричинило невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Указував, що санкція ч.1 ст.263 КК України передбачає покарання у виді від 3 до 7 років позбавлення волі, проте судом без застосування вимог ст.69 КК України призначено обвинуваченому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Тому просив ухвалити вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі, за ч.1 ст.263 КК України 3 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі, а на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 убачається, що він уважав вирок суду незаконним, заперечував вчинення ним замаху на крадіжку майна з будинку потерпілої ОСОБА_11 .

Також уважав, що при призначенні покарання судом не були ураховані усі пом`якшуючі обставини.

Заперечив проти апеляційної скарги прокурора та стверджував, що пакет з вибухівкою йому дав чоловік на ім`я „ ОСОБА_12 , який не повідомив про його вміст, після чого він був одразу затриманий працівниками міліції. Зазначав, що зізнавальні показання його змусив дати слідчий.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги про скасування вироку суду та заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги обвинуваченого та заперечення проти апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду в частині призначення покарання скасуванню з ухваленням нового вироку, а в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого слід відмовити.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю зібраних та детально викладених у вироку доказів.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційному суді підтримав доводи своєї апеляційної скарги та стверджував, що проник у будинок ОСОБА_11 для того, щоб переночувати, а не з метою викрадення металобрухту та бензопили. Також стверджував, що йому не було відомо про те, що в пакеті, який дав йому на зберігання чоловік на ім`я „ ОСОБА_12 , знаходиться вибухова речовина. Разом з тим, визнав, що викрав велосипед з подвір`я будинку по АДРЕСА_4 .

Проте, його вина підтверджена сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема, відомостями протоколу огляду від 04 липня 2014 року, висновком трасологічної експертизи № 131 від 18 липня 2014 року та довідкою НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області від 21 липня 2014 року про співпадіння слідів пальців рук, виявлених на місці злочину, із відбитками великих пальців правої та лівої руки ОСОБА_7 .

За таких обставин, твердження обвинуваченого про відсутність у нього умислу на крадіжку спростовані наведеними доказами і на увагу не заслуговують.

Вина ОСОБА_7 у носінні, зберіганні та придбанні вибухової речовини підтверджена протоколом огляду місця події, актом перевірки об`єкта на наявність вибухових речовин № 36 від 09 липня 2014 року, висновком експертизи № 28В (691) від 17 липня 2014 року.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не знав про те, що в наданому йому на зберігання пакеті міститься вибухова речовина, є безпідставними, оскільки з його показань в судовому засіданні місцевого суду вбачається, що йому було достовірно відомо про небезпечність цього пакету.

Такі твердження обвинуваченого місцевий суд обґрунтовано розцінив як бажання уникнути кримінальної відповідальності, з чим погоджується і колегія суддів.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дав їм належну правову оцінку і дійшов переконливих висновків про доведеність вини ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, замаху на викрадення чужого майна, вчиненому повторно, з проникненням у житло та незаконному носінні, зберіганні та придбанні вибухової речовини.

Судом правильно кваліфіковано його дії за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд урахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_7 раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває на обліках у нарколога з діагнозом „хронічний алкоголізм та у лікаря психіатра з діагнозом „легка розумова відсталість.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , судом визнано щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання, ураховано вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Разом з тим, суд при призначенні обвинуваченому покарання за ч.1 ст.263 КК України допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.409 КПК України є безумовною підставою для скасування вироку суду.

Так, санкція ч.1 ст.263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років позбавлення волі.

Проте, суд без зазначення передбачених законом підстав призначив обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі за цей злочин, у виді 2 років позбавлення волі. Не вбачає застосування таких підстав і апеляційний суд, виходячи з особи винного, кількості вчинених ним злочинів, форми вини й мотивів вчинення кожного з них, тяжкості їх наслідків.

З огляду на викладене, вирок суду в частині призначення покарання підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Керуючись ст.ст.407, 409, 413, 418, 420, 424 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Шепетівського міськрайонного суду від 22 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання за ч.1 ст.263 КК України та за сукупністю злочинів.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
- за ч.1 ст.263 КК України 3 роки позбавлення волі;
- за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

У решті вирок суду залишити без зміни.

На вирок може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення його копії.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2