УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України

у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Глоса Л.Ф. і Філатова В.М.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 17
липня 2007 року кримінальну справу за касаційними поданнями прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, за касаційними скаргами
потерпілих ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від
12 жовтня 2006 року щодо ОСОБА_3.

Вироком Кіровського районного суду м. Донецька від 26
квітня 2005 року

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженця
та жителя м. Донецька, раніше неодноразово судимого, останній раз 04.11.1998
року за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) на 4 роки позбавлення волі,
умовно-достроково звільненого на 1 рік 2 місяці 23 дні,

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 12 жовтня 2006 року вирок
щодо ОСОБА_3 змінено - його дії перекваліфіковані з ч. 2 ст. 121 КК України на
ч. 1 ст. 122 КК України з призначенням покарання - 2 роки позбавлення волі.

З урахуванням внесених апеляційною
інстанцією змін у вирок районного суду, ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено
за те, що він 11 липня 2004 року близько 16 години за місцем свого проживання
по АДРЕСА_1 на ґрунті неприязних стосунків із ОСОБА_4 умисно завдав останньому
близько 10 ударів, в тому числі два удари кулаком в щелепу, причинивши її
перелом, чим заподіяв потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У касаційних поданнях прокурори вважають, що висновки
суду апеляційної інстанції не відповідають фактичним обставинам справи; суд
апеляційної інстанції необґрунтовано перекваліфікував дії засудженого, просять
ухвалу апеляційного суду щодо засудженого скасувати у зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного судом
покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого через
м'якість, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2
вважають, що висновки суду апеляційної інстанції не відповідають фактичним
обставинам справи; смерть потерпілого настала від дій, завданих
засудженим. Посилаються на те, що
апеляційний суд в основу свого рішення поклав надумані показання свідків.
Просять ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий
апеляційний розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
перевіривши матеріали справи, обговоривши наведені у поданні та скаргах доводи,
колегія суддів вважає, що подання та скарги не підлягають задоволенню.

Апеляційним судом при перевірці даної кримінальної справи
в апеляційному порядку прийнято правильне рішення про доведеність винуватості
ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України. Свої
висновки, з якими погоджується колегія суддів, із цього питання суд належним
чином умотивував, обґрунтував доказами, які отримані згідно з вимогами
кримінально-процесуального законодавства.

За змістом касаційних скарг та касаційних подань
прокурорів, вони оспорюють фактичні обставини справи, які були предметом оцінки
суду апеляційної інстанції, і перегляду відповідно до вимог ч.1 ст.398 КПК
України у касаційному порядку не підлягають, а тому колегія суддів виходить із
встановлених судом апеляційної інстанції фактичних обставин злочину, у вчиненні
якого ОСОБА_3 визнано винуватим.

Посилання у касаційних скаргах на те, що показання
свідків суперечливі, є безпідставними, оскільки показання цих осіб послідовні,
логічні, такі, що узгоджуються з обставинами справи, і тому сумніву в їх
достовірності не викликають.

Перевіркою матеріалів кримінальної справи не встановлено
процесуальних порушень при збиранні, дослідженні й оцінці доказів, які б
ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду апеляційної інстанції та
правильність кваліфікації за ч. 1 ст. 122 КК України злочинних дій ОСОБА_3
Висновки суду ґрунтуються на достатніх та допустимих доказах.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що призначене
апеляційним судом засудженому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є
справедливим та достатнім, а тому відсутні підстави для скасування ухвали
внаслідок м'якості призначеного йому покарання.

Не вбачаючи підстав для призначення справи до касаційного
розгляду з повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України, та керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

відмовити у задоволенні касаційних подань прокурорів,
які брали участь у розгляді справи судом першої та апеляційної інстанції, касаційних
скарг потерпілих ОСОБА_2 і
ОСОБА_1

Судді:

Синявський О.Г. Філатов В.М. Глос Л.Ф.