АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
Головуючий 1-ї інстанції
ч. 2 КК Доповідач апеляційної інстанції
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2007 року колегія суддів судової палати в
кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:
Головуючого: Карпія В.М. Суддів: Тимошевського В.П., Дзюби Ф.С. За участю
прокурора: Багірової В.А., засудженого - ОСОБА_1, розглянула у відкритому
судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.11.2006 р.
яким :

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження уродженця та жителя м. Миколаєва, раніше судимого:

- 30.11.2000 р. Заводським
районним судом м. Миколаєва за ст. 141
ч.2 КК України (1960
р.) до 2 років
позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки

- 06.09.2001 р. Заводським
районним судом м. Миколаєва за ст. 141
ч.2, ст. 140 ч.2 КК
України (1960 р.) до 4 років
позбавлення волі, звільнений 26.05.2005
р. за відбуттям покарання

засуджено за ст. 186
ч.2 до 5 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 70
ч.4 КК України за сукупністю з вироком Заводського районного суду м.
Миколаєва від 05.10.2006
року шляхом часткового складання покарань остаточно призначено 5 років 6 місяців
позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок погашення
майнової шкоди 1015 грн.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним в тому що 16 липня 2006 року,
знаходячись в Каштановому сквері, розташованому по вул. Радянській в м.
Миколаєві, відкрито з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя
та здоров'я потерпілої відкрито заволодів майном неповнолітньої ОСОБА_3 на суму
1015 грн.,
чим заподіяв законному представнику потерпілої ОСОБА_2 матеріальну шкоду

В апеляції та доповненні до неї засуджений ОСОБА_1 не
оспорюючи своєї причетності до споєння злочину, просить вирок суду скасувати, а
справу направити на додаткове досудове слідство, мотивуючи тим, що при
винесенні вироку суд не об'єктивно дослідив всі обставини справи та допустив
суттєві порушення норм кримінально-процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_1 в
підтримку доводів апеляції, прокурора, яка просила вирок - суду залишити без
змін, перевіривши доводи апеляції, вивчивши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково і
показав, що дійсно 16 липня 2006 року він
знаходився в Каштановому сквері з потерпілою, яка сама віддала йому сумку, а
сама пішла в туалет. Він її не став чекати і з її сумкою пішов.

Вважає, що потерпіла його обмовляє, так як боїться
зізнатися своїм батькам, що сама передала йому сумку.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1, його вина доведена
дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_3 суду показала, що підсудного знає
наглядно, так як бачила його в лікарні, коли провідувала свою ОСОБА_4.

16 липня 2006 року вона гуляла
з ОСОБА_4 і біля 21 год. ЗО
хв. зайшли в Каштановий сквер. ОСОБА_4 пішла в туалет, а вона сиділа на лавці.
До неї підсів ОСОБА_1, який почав з нею розмовляти, а потім викрутив її палець,
вирвав сумку і втік. З викраденого їй нічого не повернуто.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що в липні 2006 року вона лікувалася в лікарні, де познайомилася з
підсудним та познайомила з ним потерпілу.

16 липня 2006 року вона з
ОСОБА_3 гуляли в місті та біля 21
години зайшли в Каштановий сквер, де вона пішла в туалет, а ОСОБА_3
залишилася сидіти на лавці. Коли вона виходила з туалету, то ОСОБА_1 біг з
сумкою ОСОБА_3, яка продовжувала сидіти на лавці. ОСОБА_1 намагалися догнати
незнайомі люди.

З урахуванням цих доказів суд правильно кваліфікував дії
ОСОБА_1 за ст. 186 ч.2 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном з
застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілої,
скоєне повторно.

Що стосується покарання, то воно засудженому ОСОБА_1
призначено з дотриманням вимог ст. ст. 65-67
КК України.

Доводи засудженого ОСОБА_1 про те, що судом були допущені
суттєві порушення норм кримінально-процесуального законодавства, так як не
задовольнялися його клопотання про виклик свідків та фіксування процесу
технічними засобами, є надуманими, так як згідно протоколу судового засідання
такі клопотання взагалі не заявлялися. Після постановления вироку засуджений ОСОБА_1
знайомився з матеріалами справи і протоколом судового засідання, але в
установленому порядку зауважень не надавав.

Клопотання підсудного про проведення відтворення
обстановки і обставин події судом розглянуто згідно з законом.

При вивченні матеріалів справи, порушень
кримінально-процесуального законодавства під час досудового та судового
слідства, які могли бути підставами для скасування чи зміни вироку, не
виявлено.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2006 року відносно ОСОБА_1,
без змін.

Головуючий: