У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Селівона О.Ф.

суддів

Шевченко Т.В., Пивовара В.Ф.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 26 квітня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на судові рішення щодо нього.

Вироком
Феодосійського районного суду Автономної Республіки Крим

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно ст.108 КК України такого, що не має судимості

засуджено за ч.2 ст.186 КК України
на 4 роки позбавлення волі;

за ч.3 ст.357 КК України на 3 роки
позбавлення волі.

На
підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно ОСОБА_1
призначено 4 роки позбавлення волі.

За
ст.304 КК України ОСОБА_1 виправдано за недоведеністю його винності у вчиненні
злочину.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 15 грн. на відшкодування матеріальної
шкоди.

Цим
же вироком засуджена ОСОБА_3, вирок щодо якої в касаційному порядку не
оскаржується.

Ухвалою
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 25 листопада 2004 року вирок
щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1
засуджений за те, що 2.06.2004 року близько 22-ї години у м.Феодосії на
вул.Кримській неподалік ринку побачив літню ОСОБА_2, яка торгувала, дочекався,
коли вона направиться додому, наздогнав її, схопив її рукою за шию і,
застосовуючи фізичне насильство, почав вимагати гроші. Потерпіла віддала йому
15 грн., після чого ОСОБА_1 вихопив з її рук сумку з майном, спричинивши
матеріальну шкоду на загальну суму 67,20 грн.

Крім
цього,ОСОБА_1 30.05.2004 року після 21 год. 30 хв. спільно з ОСОБА_3 проходив
біля проїжджої частини по вул.Комісарова у м.Феодосії, побачив лежачого на
землі ОСОБА_4 і з кишені його куртки витягнув посвідчення водія з талоном
попередження на ім'я потерпілого, і передав їх ОСОБА_3 на зберігання з метою
повернення за винагороду.

За змістом касаційної скарги
засудженийОСОБА_1 просить скасувати судові рішення щодо нього. Посилається на
недоведеність його вини у вчиненні інкримінованих злочинів, порушення вимог
кримінально-процесуального закону. Зокрема, вказує на застосування щодо нього
незаконних методів ведення слідства, порушення права на захист під час розгляду
справи в апеляційній інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 ґрунтується на сукупності
зібраних по справі доказів, яким суд дав належну оцінку. Так, потерпіла ОСОБА_2
пояснила про обставини, за яких на неї було вчинено напад, в ході якого хлопець
із застосуванням фізичного насильства заволодів її грошима і майном;
показаннями ОСОБА_4 про обставини, за яких він виявив пропажу посвідчення водія
з талоном попереджень. Також його винність підтверджується показаннями свідка
ОСОБА_5, протоколом вилучення у ОСОБА_1 майна ОСОБА_2, протоколом особистого
огляду, в ході якого в сумочці ОСОБА_3 виявлене посвідчення водія на ім'я
ОСОБА_4.

Будучи допитаним в якості обвинуваченогоОСОБА_1 визнав свою вину лише за
епізодами щодо ОСОБА_2 і ОСОБА_4 і зазначив, що інших злочинів не вчиняв. В
ході судового засідання пояснив, що явки з повинною написав під впливом
працівників слідства. Дослідивши докази в справі і надівши їм оцінку суд визнав
ОСОБА_1 винним лише за тими епізодами, які, крім визнавальних пояснень
обвинуваченого, підтверджуються іншими доказами по справі.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не був належним чином ознайомлений з
матеріалами справи, не знайшли свого підтвердження і спростовуються його
власноручним підписом в протоколі пред'явлення матеріалів справи (а.с.209). В
судовому засіданні клопотання про ознайомлення з матеріалами справи засуджений
не заявляв.

Непереконливими
є посилання засудженого на порушення його права на захист при розгляді справи у
апеляційному суді. Так, з ухвали Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від 18.11.2004 року видно, що у зв'язку з тим, що учасники процесу не були
повідомлені про дату розгляду справи в апеляційній інстанції, вона була
перенесена на 25.11.2005 року, про що учасників процесу було повідомлено
належним чином. Як видно з матеріалів кримінальної справи,ОСОБА_1 не заявляв
клопотання про його присутність при розгляді справи в суді апеляційної
інстанції. Крім того, в апеляційному суді його інтереси захищала захисник
ОСОБА_6.

Істотних
порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального
закону, які були б безумовною підставою для скасування судових рішень по
справі, не встановлено.

З урахуванням наведеного колегія суддів не знаходить підстав для
призначення кримінальної справи до касаційного розгляду з обов'язковим
повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційної
скарги ОСОБА_1

с у д д і :

Селівон О.Ф. Шевченко Т.В. Пивовар В.Ф.