Провадження №1-кп/761/168/2015
В И Р О К
іменем України
15 січня 2015 року м.Київ

Шевченківський районний суд м.Києва у складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, гр-на України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманн має неповнолітню дитину, 2009 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.03.2005 року вироком Шевченківського районного суду м.Києва за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

- 30.09.2005 року вироком Шевченківського районного суду м.Києва за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 02.04.2014 року вироком Святошинського районного суду м.Києва за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 26.05.2014 року вироком Шевченківського районного суду м.Києва за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України із застосуванням ст.70 ч.4 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимий, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення, маючи незняту та непогашену у встановлену законом порядку судимість, знову вчинив корисливий злочин.

20.06.2014 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в квартирі свого знайомого ОСОБА_5 звернув свою увагу на мобільний телефон марки «Нокіа 6300», який лежав на столі кухні вказаної квартири. В цей час у нього виник умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в кухонній кімнаті вищевказаної квартири, скориставшись тим, що в квартирі, крім ОСОБА_5 , нікого не було, а останній перебував в кімнаті та за його діями не спостерігає, діючи таємно, взяв зі столу мобільний телефон та містив його до кишені власного одягу, після чого вийшов з квартири, повторно таємно викравши чуже майно, що належить ОСОБА_5 , а саме:

- мобільний телефон марки «Нокіа 6300» вартістю 350 грн.;

- сім-карту ОМЗ «Лайф» вартістю 25 гривень.

А всього, ОСОБА_4 повторно, таємно викрав майно ОСОБА_5 на загальну суму 375 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно 20.06.2014 року в денний час зайшов в квартиру свого знайомого ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Коли ОСОБА_5 перебував в кімнаті зазначеної квартири, він вийшов на кухню, де побачив мобільний телефон марки «Нокіа 6300», який вирішив викрасти. Взявши зі столу кухні мобільний телефон ОСОБА_5 , він поклав його до кишені свого одягу та вийшов з квартири. У скоєному кається.

Оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю, суд важає за можливе судовий розгляд провести у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд, вислухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання його щире каяття у вчиненому.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує його особу: ОСОБА_4 раніше був судимий: 02.03.2005 року вироком Шевченківського районного суду м.Києва за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; 30.09.2005 року вироком Шевченківського районного суду м.Києва за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 02.04.2014 року вироком Святошинського районного суду м.Києва за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 26.05.2014 року вироком Шевченківського районного суду м.Києва за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України із застосуванням ст.70 ч.4 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»; за місцем проживання характеризується позитивно; на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває.

На підставі викладеного, суд, враховуючи обставини скоєння злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, незначний розмір завданої шкоди, вважає, що необхідним і достатнім для його виправлення буде призначення йому покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Нокіа 6300» переданий власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 369, 370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 рік не скоїть нового злочину.

Міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної залишити без змін.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Нокіа 6300» переданий власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення, ОСОБА_4 - протягом 30 діб з дня вручення йому копії вироку.