Справа №701/512/15-к
В И Р О К
І М Я М У К Р А Ї Н И
20 травня 2015 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1
за участю секретаря -ОСОБА_2
з участю прокурора - потерпілого - захисників - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень Житомирської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта не повна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 27.12.2004 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 307 КК України з призначенням міри покарання позбавлення волі на термін 5 років 6 місяців із конфіскацією майна. Звільненого 11.03.2010 - відбуття строку покарання, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Орадівка Христинівського району Черкаської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, не працюючого, раніше судимого: 1).18.12.2001 р. Уманським міським судом Черкаської області за ч.1 ст. 307 КК України з призначенням покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, звільнений 26.05.2002 року умовно-достроко згідно постанови Придніпровського районного суду м.Черкаси, невідбутий строк покарання один рік чотири місяці п"ять днів; 2). 04.04.2005 року Уманським місьрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ст. 69, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України, з призначенням покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 08.04.2010 року із П`ятихатівської ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 попередньо змовившись, близько 19 години 14.10.2014 знаходячись в адміністративних межах с. Добра Маньківського району Черкаської області, біля автомобіля марки ВАЗ 2101 д.н.з., НОМЕР_1 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, відкрито для потерпілого ОСОБА_4 , заволоділи належними останньому грошима в сумі 1500 гривень, після чого, продовживши рух на вказаному автомобілі незаконного, умисно заволоділи грошима у ОСОБА_9 у сумі 3000 гривень, мобільним телефоном марки Nоkіа 5230, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 17.10.2014 становить 330 грн. 60 коп., а також курткою із шкірозамінника вартістю 483 грн. 20 коп. В подальшому отримавши можливість вільно розпоряджатися протиправно вилученим майном зникли з місця скоєння кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 , матеріальної шкоди на загальну суму 3 813 грн. 80 коп., та потерпілому ОСОБА_4 , на загальну суму 1 500 грн.
Вина ОСОБА_7 , в скоєному ним злочині доведена в судовому засіданні такими доказами:
- показами обвинуваченого, який свою вину в скоєному злочині визнав повністю і суду показав, що він дійсно14.10.2014 близько 15 години перебував у власних справах на центральному автовокзалі в м. Умань Черкаської області. Там він познайомився із двома чоловіками один із яких більш молодший та якого звали ОСОБА_10 , а інший старший за віком і якого звати ОСОБА_11 . Розмовляючи та випиваючи спиртні напої він дізнався, що останні мають намір їхати до м. Києва. Тоді він зателефонував до свого знайомого, ОСОБА_8 , та сказав щоб він під`їхав до автостанції, що в м. Умань Черкаської області тому, що там є два чоловіки, які за 600 грн., хочуть доїхати до м. Києва. Так, близько 16 години до автостанції приїхав ОСОБА_8 , із своїм племінником ОСОБА_12 , на автомобілі марки ВАЗ 2101 червоного кольору, д.н.з., якого йому не відомо. Потім він та ОСОБА_9 і ОСОБА_4 сіли до вказаного автомобіля і поїхали. Потім вони під`їхали до АЗС і ОСОБА_9 добровільно дав 400 грн., на бензин, вони заправились і поїхали в с. Родниківка Уманського району Черкаської області, щоб ОСОБА_13 взяв права. Вони їхали польовою дорогою. Коля запитував чому вони їдуть такою дорогою, на що він та ОСОБА_14 відповідали, що так швидше доїдемо до м. Києва. За кермом був ОСОБА_15 , ОСОБА_14 сидів на пасажирському сидінні, ОСОБА_9 сидів ззаду, за пасажирським сидінням, біля нього сидів його товариш, а за ним він. Вони приїхали додому і він сказав, що йому скористатися нагодою та забрати в них гроші. Про їх домовленість із ОСОБА_16 нічого не знав, вони йому не розповідали. Потім вони сіли у автомобіль в такому порядку: ОСОБА_15 за кермом, ОСОБА_14 на пасажирському сидінні, по середині на задньому сидінні сидів ОСОБА_17 , праворуч сидів його товариш, а ліворуч сидів він. Коли вони їхали серед полів, то ОСОБА_14 сказав, щоб ОСОБА_18 зупинився серед поля, а старшому чоловіку - товаришу ОСОБА_19 сказав, щоб він пересів на його місце, тому, що він має велику вагу і через це тре заднє крило. Він вийшов із автомобіля та підійшов до передніх пасажирських дверей, а ОСОБА_14 відчинив двері і запитав чи є в нього гроші. Той сказав, що є. Вони бачили, що у передній кишені його світлої сорочки маються гроші і він вийняв гроші із кишені. Руслан швидко із його рук вихопив гроші в сумі 1500 гривень, номінал купюр яких був різний. При цьому відштовхнув його від дверей і автомобіль швидко рушив з місця і вони поїхали не зупиняючись. Потім схопив ОСОБА_9 , нахиливши до себе, а в цей час ОСОБА_8 , дістав із задньої правої кишені ОСОБА_9 гроші в сумі 3000 грн., а потім ОСОБА_8 також забрав у ОСОБА_9 належний йому мобільний телефон . При цьому віддав йому сім-карту. Потім проїхавши певну відстань ОСОБА_8 сказав ОСОБА_20 , щоб він зупинився. Потім він сказав ОСОБА_9 , щоб той вийшов із автомобіля. Вони в трьох вийшли із автомобіля та підійшли до багажного відділення вказаного автомобіля та дістали пакет, який належав ОСОБА_9 та побачили, що там мається куртка із шкірозамінника, темно-коричневого кольору. Він без дозволу забрав у нього дану куртку та натомість дав йому свою, яку тримав при собі. Потім вони сіли до свого автомобіля, а ОСОБА_9 залишився на полі. Після цього вони їх не бачили. Викрадені гроші вони розділили на двох. Згодом ОСОБА_13 продав автомобіль марки ВАЗ 2101 невідомим йому людям в м. Умань Черкаської області.
Вина ОСОБА_8 , в скоєному ним злочині доведена в судовому засіданні такими доказами:
- показами обвинуваченого, який свою вину в скоєному злочині визнав повністю і суду показав, що дійсно 14.10.2014 близько 16 години до нього зателефонував ОСОБА_7 , який співмешкає із його рідною сестрою ОСОБА_21 , сказав щоб він під`їхав до автостанції, що в м. Умань, тому, що там є два чоловіки, які за 600 грн., хочуть доїхати до м. Києва. Потім він сказав ОСОБА_22 , 1998 р.н., який являється йому племінником, щоб той сідав за кермо його автомобіля марки ВАЗ 2111 червоного кольору. Сівши до автомобіля вони поїхали до автостанції в м. Умань. Так, до їх автомобіля сіли ОСОБА_7 , та ще двоє чоловіків, один виглядав близько 55 років, а інший близько 30 років, якого як він пізніше дізнався звати ОСОБА_17 . Вони обоє перебували в стані алкогольного сп`яніння. Потім вони під`їхали до АЗС і ОСОБА_17 добровільно дав 400 грн., на бензин, вони заправились і поїхали до в с. Родниківка Уманського району Черкаської області, щоб він взяв права. Вони їхали польовою дорогою. ОСОБА_17 запитував чому вони їдуть такою дорогою, на що ОСОБА_23 та він відповідали, що так швидше доїдемо до м. Києва. За кермом був ОСОБА_15 , він сидів на пасажирському сидінні, ОСОБА_9 сидів ззаду, за пасажирським сидінням, біля нього сидів його товариш ОСОБА_4 , а за ним ОСОБА_23 . Вони приїхали додому і ОСОБА_23 сказав йому, що треба скористатися нагодою та забрати в них гроші. Про їх домовленість із ОСОБА_24 нічого не знав, вони йому не розповідали. Потім вони сіли у автомобіль і коли вони їхали серед полів, то він сказав, щоб ОСОБА_18 зупинився серед поля, а старшому чоловіку - товаришу ОСОБА_19 сказав, щоб він пересів на його місце, тому, що він має велику вагу і через це тре заднє крило. Він вийшов із автомобіля та підійшов до передніх пасажирських дверей, а він відчинив двері і запитав чи є в нього гроші. Той сказав, що є. Вони бачили, що у передній кишені його світлої сорочки маються гроші і він вийняв гроші із кишені. Він швидко із його рук вихопив гроші в сумі 1500 гривень, номінал купюр яких був різний. При цьому відштовхнув його від дверей і автомобіль швидко рушив з місця і вони поїхали не зупиняючись. Потім ОСОБА_7 , схопив ОСОБА_25 , нахиливши до себе, а в цей час він, дістав із задньої правої кишені ОСОБА_9 гроші в сумі 3000 грн., а потім він також забрав у ОСОБА_9 належний йому мобільний телефон, але віддав йому сім-карту. Потім проїхавши певну відстань він сказав ОСОБА_20 , щоб він зупинився. Потім ОСОБА_7 , сказав ОСОБА_9 , щоб той вийшов із автомобіля. Вони в трьох вийшли із автомобіля та підійшли до багажного відділення вказаного автомобіля та дістали пакет, який належав ОСОБА_9 та побачили, що там мається куртка темно-коричневого кольору. ОСОБА_7 , без дозволу забрав у нього дану куртку та натомість дав йому свою, яку тримав при собі. Потім вони сіли до свого автомобіля, а ОСОБА_9 залишився на полі. Після цього вони їх не бачили. Викрадені гроші вони розділили на двох. А у зв`язку із тим що його сестра вагітна та має родити він продав автомобіль марки ВАЗ 2111 невідомим йому людям в м. Умань Черкаської області.
Вина обвинувачених підтверджена в суді і іншими зібраними, по цій справі доказами дослідження яких, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, учасниками судового процесу було визнано за недоцільне, про що було роз`яснено всім, під час судового слідства і сумнівів в добровільності їх позицій у суді не виникло.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд кваліфікує дії:
- за ч. 2 ст. 186 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб;
- за ч. 2 ст. 186 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Переходячи до обрання міри покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених, а саме суд враховує дані, які характеризують ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спосіб їх життя, сімейний стан, а також думку потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які просять суд застосувати відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 75 КК України і не пов"язане з реальним позбавленням волі, оскільки немають жодних матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - це повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину і повне добровільне відшкодування завданих збитків, обставини, що обтяжують відповідальність як ОСОБА_7 так і ОСОБА_8 - це рецедив злочину і вважає за необхідне, з урахуванням принципу доцільності покарання, призначити ОСОБА_7 і ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, так як на думку суду їх можливо виправити і перевиховати без ізоляції від суспільства і таке покарання є можливим і прийнятним для їх виправлення і попередження нових злочинів.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі відсутній.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Арешт на майно не накладався.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді п"яти років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю три роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з"являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Міру запобіжного заходу обрану ОСОБА_7 , у виді тримання під вартою - скасувати, звільнивши ОСОБА_7 із під варти в залі суду.
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді п"яти років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю три роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з"являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції..
- 1 (один) мобільний телефон Nоkіа 5230, 1 (одна) чоловіча куртка, які знаходятся на збережені у потерпілого ОСОБА_9 , залишити в його повному розпорядженні;
- 1 (одна) чоловіча куртка, яку видав потерпілий ОСОБА_9 , яка належить ОСОБА_7 , знаходяться на збережені в камері схову речових доказів Маньківському РВ УМВС України в Черкаській області передати ОСОБА_7 , в його повне розпорядження.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженим та прокурору.

Роз`яснити учасникам процесу їх право подавати клопотання про помилування, право на ознайомлення із журналом судового засідання і подачу на нього письмових зауважень.

СуддяОСОБА_1