Справа №1-165/08
Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2008 року
Печерський районний суд м. Києва
судді Смик С.І.
секретарі Серебряковій М.М.
участю прокурорів Кленок О.І.,Ніщенко О.М., Менчиця
адвоката ОСОБА_1
у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва ,
громадянина України, українця, освіта
середня , не одруженого,
працюючого членом бригади ресторанного закладу ПІІ Мак Дональдз Юкрейн , який навчається на
2-му курсі Університету ім. Драгоманова,
не військозабов”язаного, який
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1,
проживає в АДРЕСА_2, раніше не
судимого
передбаченого ч.2 ст. 186 КК України ,-
ОСОБА_2 08.12.2007 року, приблизно о 05.20год. ,
перебуваючи біля входу на станцію метро
„Хрещатик” по вул. Хрещатик, 19 в м. Києві , звернув увагу на ОСОБА_3, який
також стояв біля входу в метро. Підійшовши до ОСОБА_3, ОСОБА_2 грубо порушуючи громадський порядок і
виражаючи явну неповагу до суспільства , що супроводжувалося особливою зухвалістю наніс йому кулаком
удар в обличчя, в результаті чого
останній впав на землю. Після цього ОСОБА_2
знову наніс руками та ногами кілька ударів
ОСОБА_3 по різним частинам тіла, завдавши йому тілесні ушкодження у
вигляді саден в лобній ділянці по центру і з ліва з переходом
в проекцію „голівки і тіла” лівої брови, на тільній поверхні лівої кисті
в проекції У п'яткової кисті-2, на
тильній поверхні дистальних між фалангових
суглобів 1У і У пальців правої кисті - 2 і 2, на тильній поверхні проксимального між фалангового суглобу 11
пальці лівої кисті - 1, на тильній поверхні дистального між фалангового суглобу
1У пальців лівої кисті -!, на передній
поверхні правої гомілки в верхній третині -!, садна переривчастого характеру, овальної і опально- продовженої форми , розмірами від
01,х 02 до 7,9х 3,5 см, синця на тильно - променево- долонній
поверхні ліктьової кісті в проекції
1-111 п'ясткових кісток та 1-111 п”ястково- фалангових суглобів, розташованих на
фоні припухлості м'яких тканин, висотою 7,9 см, довжиною 15,9 см. які , згідно
висновку судово - медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень,
після чого був затриманий працівниками міліції. Також ОСОБА_2 , під час
хуліганських дій відібрав у ОСОБА_3 мобільний телефон „Сіменс А75”, для того,
щоб попередити виклику підмоги з боку ОСОБА_3 та спроби останнього втекти.
Підсудний ОСОБА_2 в судовому
засіданні свою вину у скоєному злочині не визнав та пояснив, що дійсно
08.12.2007 року о 05.20год. він з
друзями перебував біля метро „Хрещатик” де
зустрів раніше не знайомого йому
потерпілого. Йому не сподобалася поведінка потерпілого, який на його думку перебував в нетверезому стані і
щось казав, дивлячись в його бік. Підійшовши до нього він почав з ним розмовляти, поступово розмова
перейшла на повищений тон та потерпілій
, діставши телефон сказав, що зателефонує друзям, які приїдуть на допомогу. Він , побачивши що потерпілий поліз рукою в
кишеню та не знаючи що в кишені потерпілого, злякавшись за своє життя наніс удар
правою рукою в голову потерпілого. Потерпілий намагався піднятися, і він ще декілька разів
вдарив останнього, попереджаючи що викличе міліцію. Однак потерпілий не
заспокоївся і він вилучив у нього мобільний телефон, якій був у руці
останнього, щоб він заспокоївся і звернувся до працівника метрополітену, щоб він викликав міліцію.
Повернувшись до потерпілого, який знов пішов на нього, він знов вдарив його
ногою. Побачивши проїжджаючих працівників міліції він звернувся до останніх за
допомогою . Потерпілий, який входив до метро та він були затримані працівниками
міліції та доставлені до Печерського РУГУ. В приміщенні Печерського РУГУ у
нього було виявлено телефон потерпілого, якій він забрав у останнього з метою ,
щоб останній не викликав допомогу та не втік .
ОСОБА_2 пояснив, що визнає себе винним в
тому , що наносив удари потерпілому, чим вчинив хуліганство , щиро розкаявся у
вчиненому , однак це він робив не з
метою забрати телефон, він сам звернувся
до працівників міліції за допомогою, вважаючи дії потерпілого неправомірними,
добровільно сів в машину та поїхав до райвідділу. телефон він забрав у
потерпілого. щоб останній не міг втекти до приїзду міліції , не зателефонував своїм друзям та не викликав
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 показав суду, що 08.12.2007 року , приблизно
о 05.20.год він був біля входу в метро
„Хрещатик” та помітив, як підійшли ОСОБА_2 та його друзі. ОСОБА_2
підійшов до нього і вони почали про щось
розмовляти. Поступово вони почали
сваритися .ОСОБА_2 вдарив його кулаком в
голову, після чого він хотів захиститися, намагався вдарити у відповідь, однак
йому це не вдалося. ОСОБА_2 продовжував
наносити йому удари, він посунувся на землю і ОСОБА_2 вдарив його декілька разів ногою, однак куди саме він
зараз не пам'ятає. Після цього, його та
ОСОБА_2 відвезли в Печерське РУГУ де він
розповів як все було і там він виявив,
що у нього пропав телефон. Також ОСОБА_3 пояснив, що можливо він доставав
телефон , можливо намагався комусь дзвонити, однак він не пам'ятає, про те що у
нього не має телефону, він помітив лише в райвідділі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4
показав, що в кінці 2007 року,
коли саме він зараз не пам'ятає, працюючи на службі по охороні громадського
порядку в складі автопатруля, приблизно о 05.40 -05.50 год. проїжджаючи біля
станції метро „Хрещатик” побачили, що хлопець, як потім встановлено
ОСОБА_3, лежав біля входу в метро , а
інший, як потім встановлено ОСОБА_2,
наносив останньому удари ногами. Побачивши патрульну машину останній підбіг до них , був збуджений та
кричав, що потрібно затримати ОСОБА_3, який в цей час піднявся та пішов
в хол метро. Він пішов за ОСОБА_3
та наздогнав його в холі метро, після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були доставлені в
Печерське РУГУ. В приміщенні райвідділу ОСОБА_2 на питання що в карманах ,
виявив що у нього в кишені два мобільних телефони . після цього
оперуповноважені склали акт вилучення мобільного телефону а він написав рапорт. Також свідок пояснив,
що ОСОБА_2 не приховував того, що у нього два мобільних телефони. Що
ОСОБА_2 поясняв з приводу другого
телефону він не чув, а покази на досудовому слідстві з приводу пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо телефону , давав зі слів оперуповноваженого.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 дав покази, аналогічні показам свідка
досудовому засіданні свідок
ОСОБА_6 , показав, що 08.12.2007 року, рано вранці він
з ОСОБА_2 та ОСОБА_7 підійшли до входу станції метро „Хрещатик”, вхідні двері
якого ще були закриті. Біля входу стояв
потерпілий, який був в нетверезому стані. Вони втрьох підійшли до нього та підкуривши з ОСОБА_7
відійшли, а ОСОБА_2 залишився про щось з ним розмовляти. Про що вони розмовляли
він не чув . Потім він побачив , як потерпілий
щось голосно казав та жестикулював руками. ОСОБА_2 в цей час вдарив потерпілого рукою в голову, від чого
потерпілий впав на землю, ОСОБА_2 знов його вдарив, в цей час підійшов до них
ОСОБА_7 та став заспокоювати. Піднявши потерплого ОСОБА_2 просив його знов
заспокоїтися. В цей час двері метро став
відкривати працівник міліції, до якого підійшов ОСОБА_2 і став казати щось про міліцію. Що саме він
конкретно не чув. В цей час
під'їхала патрульна машина
ОСОБА_2 пішов до них, а потерпілий пішов
швидко в метро. Їх двох затримали , посадили в автомобіль та відвезли в
райвідділ. Також свідок пояснив що
мобільний телефон ні у потерпілого на у ОСОБА_2 в руках не бачив.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що
08.12.2007 року, приблизно о05.20-05.30 год. рано він з ОСОБА_2 та ОСОБА_6
підійшли до входу станції метро „Хрещатик”. Біля входу вони підкурили у потерпілого, який був в нетверезому стані.
Він з ОСОБА_6 відійшли, а ОСОБА_2 залишився про щось з ним
розмовляти. Потім він побачив , як потерпілий
щось голосно казав та жестикулював руками, а ОСОБА_2 в цей час вдарив потерпілого рукою в голову, від чого
потерпілий впав на землю. Він підійшов до них та намагався заспокоїти, на
що потерпілий став погрожувати та висловлювався нецензурною
лайкою, а ОСОБА_2 знов його вдарив. Він
знов почав їх заспокоювати , а ОСОБА_2 підняв потерпілого. В цей час двері метро став відкривати працівник
міліції, до якого підійшов ОСОБА_2 і
просив викликати міліцію. В цей час
під'їхала патрульна машина
ОСОБА_2 пішов до них, а потерпілий пішов
швидко в метро. Їх двох затримали , посадили в автомобіль та відвезли в
райвідділ. Також свідок пояснив що
мобільний телефон ні у потерпілого на у ОСОБА_2 в руках не бачив.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що
він працює інспектором в управлінні
охорони Київського метрополітену. 07.12.2008 року він заступив на службу по
охороні громадського порядку на станції
метро „Хрещатик”. Всю ніч він знаходився на робочому місці, в 05.20год. на станції включається світло, запускаються
екскаватори , відкриваються вхідні двері.
В цей час він знаходився біля вхідних дверей , однак ні підсудного ні
потерпілого він не бачив, за допомогою до нього ніхто не звертався.
Крім того винність підсудного підтверджується письмовими
доказами по справі.
- даними протоколу очної ставки поміж ОСОБА_3 та ОСОБА_2
, під час якої останні підтвердили свої
покази (а.с. 80-82);
- даними протоколу очної ставки поміж ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , під час якою кожен
підтвердив свої покази( а.с. 86-88);
- даними висновку судово- медичної експертизи № 1079/И
від 22.01..2008 року, згідно якого
ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження
у вигляді саден в лобній ділянці
по центру і з ліва з переходом в проекцію „голівки і тіла” лівої брови, на
тільній поверхні лівої кисті в проекції У п'яткової кисті-2, на тильній поверхні дистальних між
фалангових суглобів 1У і У пальців
правої кисті - 2 і 2, на тильній поверхні
проксимального між фалангового суглобу 11 пальці лівої кисті - !, на
тильній поверхні дистального між фалангового суглобу 1У пальців лівої кисті
-!, на передній поверхні правої гомілки
в верхній третині -!, садна переривчастого характеру, овальної і опальної продовженої форми , розмірами від 01,х
02 до 7,9х 3,5 см, синця на тильно - променево- долонній
поверхні лівої кісті в проекції 1-111
п'ясткових кісток та 1-111 п”ястково- фалангових суглобів, розташованих на фоні
припухлості м'яких тканин, висотою 7,9 см, довжиною 15,9 см. які , відносяться до легких тілесних ушкоджень(а.с.
- даними протоколу огляду, виявлення та вилучення від
08.12.2007 року, згідно якого у ОСОБА_2 було вилучено мобільний телефон „ Сіменс А75”, який ОСОБА_2
забрав у ОСОБА_3(а.с. 10);
- даними протоколу про прилучення до справи речових
доказів від 08.12.2007 року, згідно якого
мобільний телефон „Сіменс А-74”сірого кольору приєднаний до кримінальної
справи в якості речового доказу та переданий
на зберігання законному власнику(а.с. 15).
За таких обставин суд доходить висновку, що
винуватість підсудного ОСОБА_2 в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296
КК України повністю знайшла своє
підтвердження доказами, зібраними в судовому засіданні.
Органом досудового слідства ОСОБА_2 було пред'явлено звинувачення в тому,
що він 08.12.2007 року, приблизно о 05.20год. , перебуваючи біля входу на станцію метро „Хрещатик” по
вул. Хрещатик, 19 в м. Києві , застосувавши насильство, яке не є небезпечним
для життя та здоров'я потерпілого
ОСОБА_3 і подолавши його волю до опору, відкрито викрав чуже майно, що належить ОСОБА_3, а
саме : мобільний телефон „Сіменс А75”, вартістю 500 грн..
Органами досудового слідства дії підсудного ОСОБА_2
кваліфіковані за ч. 2ст. 186 КК України, як грабіж, тобто умисні дії, які
виразилися у відкритому
викраденні чужого майна ,
поєднане з насильством , яке не є небезпечним
для життя чи здоров'я потерпілого.
Однак в ходу судового слідства не було встановлено в діях підсудного ознак відкритого
викрадення чужого майна. Фактично дії
підсудного були пов'язані з грубим
порушенням громадського порядку і виявом явної неповаги до суспільства.
Так в удовому засіданні не було встановлено умислу
підсудного ОСОБА_2 на викрадення
телефону потерпілого ОСОБА_3 та бажання підсудного збагатитися за рахунок майна
потерпілого. Як пояснив підсудний ОСОБА_2 він схопив телефон у потерпілого з метою не дати потерпілому втекти, зателефонувати своїм друзям та викликати
допомогу .Як пояснив судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_3 він не знає в
який саме час та хто саме забрав у нього телефон, а відсутність телефону він виявив лише в райвідділі.
Сукупність допустимих, об'єктивних та достатніх доказів
наведених вище безумовно вказує на
відсутність в діях ОСОБА_2 корисливого мотиву та умислу на відкрите викрадення
майна потерпілого ОСОБА_3
Умисні дії підсудного ОСОБА_2 які виразилися у
хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів
явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю , яка
виразилася в заподіянні легких тілесних
ушкоджень потерпілому , суд кваліфікує за ч.1 ст. 296 КК України.
При призначенні міри покарання підсудному ,з урахуванням положень ст. 65 КК України , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що скоєний злочин є злочином
невеликої тяжкості , особу підсудного, який раніше не судимий, працює та навчається , позитивно характеризується за місцем
проживання та навчання, вік підсудного, умови його життя та виховання, а також те, що останній свою вину
у вчиненні хуліганських дій визнав.
У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, що пом'якшує відповідальність
підсудного - є вчинення злочину неповнолітнім та його щире каяття.
У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що
обтяжують відповідальність
підсудного судом не встановлено.
З огляду на наведене та враховуючи думку потерпілого, суд
вважає, що виправлення та перевиховання підсудного не можливо без ізоляції його від суспільства та
доходить висновку про необхідність обрання йому
покарання у межах, установлених у
санкції статті Особливої частини КК
України , а саме у вигляді
Питання щодо речового доказі вирішити у відповідності до
положень ст. 81 КПК України.
Керуючись ст. 323.324 КПК України, суд, -
винним в скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді
арешту строком на тридцять діб.
заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу
вироку в законну силу залишити без зміни - підписку про невиїзд з
постійного місця проживання.

Речовий доказ по справі - мобільний телефон „Сіменс А75”
, який переданий на зберігання ОСОБА_3 - повернути останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м. Києва
, через районний суд, протягом 15 діб з часу оголошення вироку.

Суддя: