АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження № 636/1027/14-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/260/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.125 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 21 листопада 2014 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, з вищою освітою, розлучений, маючого на утриманні одну малолітню дитину, приватний підприємець, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 в якості відшкодування матеріальної шкоди 1184 гривень 20 копійок, та моральної шкоди 10000 гривень.

Як встановив суд, 21 листопада 2013 року біля 12 години 30 хвилин ОСОБА_7 знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де у своїх батьків проживає його колишня дружина з їх спільною дитиною, очікував з метою побачення та спілкування свою малолітню дочку ОСОБА_11 . В цей час на автомашині до під`їзду під`їхали ОСОБА_9 та ОСОБА_12 з дитиною. ОСОБА_7 став вимагати від ОСОБА_13 надати йому можливість побачитись з дитиною, передати йому дочку для спілкування, а ОСОБА_12 не бажаючи цього робити і перешкоджаючи його зустрічам з дитиною, забравши дочку пішла до квартири. Оскільки між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вже були вкрай неприязні стосунки, то на ґрунті нього між ОСОБА_14 та ОСОБА_9 стався словесний конфлікт в ході якого вони висловлювали образи та погрози стосовно один одного. Причому ОСОБА_7 знімаючи ОСОБА_9 на відеокамеру мобільного телефону, другою рукою розпилив в його бік з балончика сльозоточиву рідину. ОСОБА_9 став відходити від нього і коли заходячи до під`їзду зачиняв двері, ОСОБА_7 наздогнав його і утримуючи ногою двері, діючи з метою спричинення тілесних ушкоджень, розпилив сльозоточиву рідину прямо тому в обличчя.

За підсумками висновків судово-медичного експерта №2180-С від 29.11.2013 року, №27-С від 03.02.2014 року та №251-С від 27.02.2014 року потерпілому ОСОБА_9 був спричинений хімічний опік кон`юктиви та роговиці обох очей. Хімічний опік кон`юктиви та роговиці очей утворився ймовірніше всього, в результаті розпилення вмісту балончика, сльозоточивої та дратівливої дії і попаданням даної речовини в очі. За ступенем тяжкості хімічний опік кон`юктиви та роговиці очей належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше трьох тижнів. Діагноз - хімічний опік кон`юктиви та роговиці обох очей підтверджений об`єктивними даними викладеними в представленій медичній карті амбулаторного хворого.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду першої інстанції і закрити кримінальне провадження у відношенні нього за відсутністю складу злочину, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. ОСОБА_7 зазначає, що він діяв у стані необхідної оборони, оскільки ОСОБА_9 висловлював в його адресу погрози та нападав тримаючи в руці ніж. Крім того, він посилається на те, що балон «Перець-1М», який він застосував відносно ОСОБА_9 не міг спричинити хімічний опік очей останньому, та потерпілий, на його думку, не проходив лікування від хімічного опіку очей. Також обвинувачений вказує на те, що за його переконанням, суд безпідставно відхилив його клопотання про проведення слідчого експерименту за його участю.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 21 листопада 2014 року та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , посилаючись на те, що, на його думку, обвинувачення ОСОБА_7 ґрунтується лише на висновках судово-медичного експерта ОСОБА_15 .. Крім того, за переконанням захисника, суд першої інстанції не взяв до уваги факт відсутності ознак складу злочину в діях ОСОБА_7 , чим порушив вимоги ст. 370 КПК України .

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги, потерпілого ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляцій, думку прокурора про необхідність задоволення його апеляційної скарги та про залишення апеляції ОСОБА_7 без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчинені зазначеного злочину, за вказаних обставинах у вироку відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних по справі і досліджених у судовому засіданні доказах.

Юридична кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України є правильною.

Доводи обвинуваченого про те, що він діяв в стані необхідної оборони спростовуються показами потерпілого ОСОБА_9 , який в ході допиту в суді першої інстанції пояснив, що 21.11.2013 року біля входу в під`їзд до нього з дочкою та онукою підійшов ОСОБА_7 , який почав вимагати передати йому дитину. Після того як його донька з онукою зайшли в будинок, між ним та ОСОБА_7 виникла сварка, яку ОСОБА_7 знімав на відеокамеру мобільного телефону та при цьому розпилював з газового балончика, який тримав іншій руці, в його сторону сльозоточиву рідину. В свою чергу ОСОБА_9 відходив в напрямку входу в під`їзд, з метою уникнути конфлікту. В момент, коли він увійшов до під`їзду та намагався закрити двері, ОСОБА_7 перешкоджаючи цьому, поставив свою ногу між дверима та луткую і розпилив з балончика сльозоточиву рідину прямо йому обличчя.

Крім того, згідно відеозапису наданим обвинуваченим на досудовому слідстві, який був відтворений та досліджений в судовому засіданні, вбачається, що в ході конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , останній направлявся в сторону входу до під`їзду, а обвинувачений при цьому намагався провокувати потерпілого, та постійно переслідував його, що відповідно, також, спростовує факт самооборони обвинуваченого, як він про це зазначає у своїй апеляції.

Також, даним відеозаписом спростовуються посилання обвинуваченого про те, що ОСОБА_9 нападав на нього тримаючи в руці ніж, оскільки з цього відеозапису не вбачається даний факт.

Окрім того, свідок ОСОБА_12 , також, підтвердила вищевикладені обставини, та пояснила, що в момент, коли вона разом з батьком та дочкою під`їхали до будинку, до них підбіг ОСОБА_7 , який очікував їхнього приїзду. Потерпіла зазначила, що даний конфлікт провокував ОСОБА_7 , який ображав ОСОБА_9 .. Вона в свою чергу з метою уникнення конфлікту, разом з дитиною увійшла до під`їзду та піднялася до квартири. Після цього, через декілька хвилин до квартири піднявся її батько ОСОБА_9 , у якого були червоні очі та одяг був у крейді.

Обставини встановлені судом першої інстанції, а також покази потерпілого в частині механізму спричинення ОСОБА_9 хімічного опіку очей, також, підтвердились показами свідка ОСОБА_16 , яка зазначила, що 21.11.2013 року, через деякий час після конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , коли вона заходила по вищезгаданого під`їзду будинку, вона відчула у ньому різкий дратівливий запах сльозоточивого газу.

Дана обставина свідчить про те, що дійсно ОСОБА_7 розпилював сльозоточивий газ саме направляючи газовий балончик в дверний проріз під`їзду, в момент коли ОСОБА_9 знаходився у цьому під`їзді.

Крім того, скоєне ОСОБА_7 кримінальне правопорушення за обставин наведених у вироку підтверджується даними слідчого експерименту від 25.12.2013 року за участю потерпілого ОСОБА_9 , який чітко показав механізм спричинення йому хімічного опіку очей, який узгоджується з іншими доказами кримінального провадження.

Що стосується посилань обвинуваченого про те, що він не міг спричинити ОСОБА_9 хімічного опіку очей газовим балончиком «Перець-1М», який він застосував, а також про те, що потерпілий на його думку не проходив лікування від отриманого хімічного опіку очей, спростовується висновками судово-медичного експерта №2180-С від 29.11.2013 року, №27-С від 03.02.2014 року та №251-С від 27.02.2014 року, згідно яких ОСОБА_9 був спричинений хімічний опік кон`юктиви та роговиці обох очей, який належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше трьох тижнів.

При цьому, згідно цих же висновків судово-медичного експерта вбачається, що вищевказаний хімічний опік обох очей утворився ймовірніше всього, в результаті розпилення вмісту балончика (сльозоточивої та дратівливої дії) і попаданням даної речовини в очі.

В судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_17 , яка являється лікарем-офтальмологом Чугуївської ЦРЛ, пояснила, що 22.11.2013 року при обстеженні ОСОБА_9 у нього було діагностовано наявність хімічного опіку кон`юктиви та роговиці обох очей та призначене відповідне лікування.

Крім того, згідно медичних довідок Чугуївської ЦРЛ та медичної картки хворого ОСОБА_9 , які були досліджені в суді першої інстанції, вбачається наявність діагнозу хімічний опік кон`юктиви та роговиці обох очей.

Також, як видно з показів наданих у суді першої інстанції судово-медичним експертом ОСОБА_15 , який підтвердив підсумки вищевказаних висновків експерта.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що письмова відповідь ТОВ «НВП «Еколог»» - виробника засобу активної оборони «Перець-1М», отримана ОСОБА_7 на його запит, не може свідчити про те, що ОСОБА_9 не могло бути спричинено хімічного опіку кон`юктиви та роговиці обох очей, газовим балончиком «Перець-1М», який ОСОБА_7 застосував відносно ОСОБА_9 , оскільки, як вірно зазначив суд, ця відповідь містить посилання на ті обставини, що вплив препарату на кожну людину є індивідуальним і залежить від її здоров`я та стану у якому вона знаходиться на момент застосування газового балончика.

Крім того, суд дав оцінку висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи, в якій вказано, що засіб активної оборони «Перець» при певних обставних може відноситися, як до 2 класу, так і до 3 чи 4 класу небезпечності, а за системою стандартів безпеки праці шкідливі речовини, по ступеню впливу на організм людини речовини 2 класу є високо небезпечними, речовини 3 класу є помірно небезпечними, речовини 4 класу є мало небезпечними. Тобто за певних обставин, речовина, яка містить у засобі активної оборони «Перець» може бути і високо небезпечною, помірно небезпечною та мало небезпечною. А тому з урахуванням обставин справи встановлених судом, висновків експерта, лікаря-офтальмолога ОСОБА_17 , медичної документації хворого ОСОБА_9 , якими підтверджується, що потерпілому ОСОБА_9 було спричинено хімічний опік кон`юктиви та роговиці обох очей, який утворився ймовірніше всього в результаті розпилення вмісту балончика (сльозоточивої та дратівливої дії) і попаданням даної речовини в очі.

Беручи до уваги вищевикладені доводи, колегія суддів також звертає увагу на такі обставини, як похилий вік потерпілого, а також на той факт, що розпилення речовини з балончика «Перець-1М» здійснювалось ОСОБА_7 в сторону ОСОБА_9 з близької відстані та в умовах закритого приміщення, що у сукупності з іншими доказами, також підтверджує обставини встановлені судом першої інстанції, які викладені у вироку.

Обвинувачений в апеляційній скарзі вказує на те, що суд безпідставно відхилив його клопотання про проведення слідчого експерименту за його участі, але суд першої інстанції дослідивши та проаналізувавши матеріали справи у сукупності правильно прийшов до висновку, що кримінальне провадження містить достатню кількість доказів які підтверджують вину ОСОБА_7 .

З урахуванням того, що суд обґрунтовано прийшов до висновку, що дії ОСОБА_7 були неправомірними, то відповідно між ними та шкодою є безпосередній причинний зв`язок та встановлена вина, а тому суд правильно вирішив заявлений цивільний позов потерпілого.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. ст.50, 65 КК України, є законним і обґрунтованим.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню, виходячи з викладеного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 21.11.2014 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а обвинуваченим з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий:
Судді: