Справа № 646/4050/15-к
№ провадження 1-в/646/174/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2015 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника колонії ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції між Червонозаводським районним судом м. Харкова та Диканівською виправною колонією № 12 управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього З.У. «Про амністію у 2014 році»,

ВСТАНОВИВ:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього ОСОБА_6 «Про амністію у 2014 році».

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 336 КПК України судове засідання здійснюється в режимі відеоконференції під час трансляції з Диканівської виправної колонії.

Засуджений заяву підтримав та просив задовольнити.

Прокурор та представник колонії проти задоволення заяви не заперечували.

Суд, вислухавши доводи засудженого та прокурора, представника колонії, оглянувши матеріали справи приходить до наступного.

Як було встановлено, вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25.09.2013 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07.09.2012 року, яким було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, та остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Згідно п. в ст. 8 З.У. «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Разом з тим, згідно роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №233-757/0/4-14 від 26 травня 2014 року "Про деякі питання застосування амністії у 2014 році з урахуванням останніх законодавчих змін", амністія не застосовується до осіб, які до закінчення визначеного судом іспитового строку внаслідок звільнення від відбування покарання з випробуванням знову вчинили умисний злочин не будь-якої тяжкості, а саме умисний тяжкий чи особливо тяжкий. Крім того, слід звернути увагу, що формулювання «знову вчинили тяжкий та особливо тяжкий злочин» з огляду на його семантичне тлумачення свідчить, що попередньо вчинений злочин особою, яка до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинила умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин, має також бути не лише умисним, а й за класифікацією злочинів відноситись до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів.

Як було встановлено ОСОБА_5 був засуджений 07.10.2012 року Ізюмським міжрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України законодавцем віднесено до злочину середньої тяжкості.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин в період іспитового строку, призначеного за вироком Ізюмського міжрайонного суду Харківської області за вчинення злочину середньої тяжкості.

Інших підстав, які б унеможливлювали застосування положень Закону Про амністію у 2014 році у відношенні ОСОБА_5 , визначених статтею 4 Закону України Про застосування амністії в Україні №392/96-ВР від 1 жовтня 1996 року, та ст. 8 З.У. «Про амністію у 2014 році», судом під час розгляду зазначеної справи не встановлено.

З матеріалів особової справи на засудженого було встановлено, що початок строку відбування покарання є 25.09.2013 року та на момент набрання чинності З.У. «Про амністію у 2014 році», тобто станом на 19.04.2014 року засуджений фактично відбув 6 місяців 25 днів.

Стаття 6 З.У. «Про амністію у 2014 році», із змінами від 06.05.2014 рок, передбачає скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене, заява щодо застосування Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 р. у відношенні засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

На підставі вищезазначеного та керуючись вимогами Закону України «Про застосування амністії в Україні», положеннями Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.85, 86 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього З.У. «Про амністію у 2014 році» - задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоротити наполовину невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25.09.2013 року, яким його було засуджено за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, станом на 19.04.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1