У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Шевченко Т.В., Гошовської Т.В.

розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 20 вересня 2007 року кримінальну справу щодо ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за касаційними скаргами засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
захисників останнього - ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5, потерпілої ОСОБА_6 на
судові рішення у даній справі.

Вироком
Амвросіївського районного суду Донецької області від 15 вересня 2006 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

останній раз
судимого 24 січня 2003 року

за ч.2
ст.189 КК України на 3 роки позбавлення волі,
а на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільненого з
випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 роки,

засуджено за ч.3 ст.152 КК
України на 7 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_2 до призначеного
покарання частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком від 24
січня 2003 року та остаточно визначено 7 років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

останній раз судимого
24 січня 2003 року за

ч.2 ст.189 КК України
на 3 роки позбавлення волі,

а на підставі ст.75 КК України від
відбування
призначеного покарання звільненого з випробуванням, із встановленням
іспитового строку 2 роки,

засуджено за ч.3 ст.152 КК
України на 7 років позбавлення волі.

На
підставі ст.71 КК України ОСОБА_1 до призначеного покарання частково приєднано
невідбуте покарання за попереднім вироком від 24 січня 2003 року та остаточно
визначено 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Його
ж виправдано за ч.3 ст.296 та ст.304 КК України за відсутністю в діях складу
злочину.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

раніше судимого 12
лютого 2002 року за

ч.1 ст.296 КК
України на 2 роки обмеження волі,

а на підставі ст.75
КК України від відбування покарання
звільненого з випробування, із встановленням іспитового строку 2 роки,

засуджено за ч.3 ст.152 КК
України на 7 років позбавлення волі.

На
підставі ст.71 КК України ОСОБА_3 до призначеного покарання частково приєднано
покарання за попереднім вироком від 12 лютого 2002 року та остаточно визначено
7 років 6 місяців позбавлення волі.

Його
ж виправдано за ч.3 ст.296 та ст.304 КК України за відсутністю в діях складу
злочину.

За вироком суду ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнано винними в тому, що вони, за
попередньою змовою між собою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в
приміщенні літньої кухні та будинку АДРЕСА_1, за обставин, встановлених судом
та детально наведених у вироку, з застосування фізичного насильства,
згвалтували неповнолітню ОСОБА_6, спричинивши останній легкі тілесні
ушкодження.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 19 січня 2007 року вирок місцевого суду
щодо ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишено без зміни.

У
касаційній скарзі засуджений ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, а справу
закрити за відсутністю в його діях складу злочину, вказуючи на те, що потерпіла
ОСОБА_6 обмовила його у згвалтуванні. Зазначає про істотні порушення в стадії
досудового слідства і в суді кримінально-процесуального законодавства та
застосування до недозволених методів ведення слідства. Стверджує, що висновки
суду грунтуються на неналежних доказах.

У
касаційній скарзі засуджений ОСОБА_3 посилається на неповноту та однобічність
досудового та судового слідства, істотні порушення кримінально-процесуального
законодавства, що призвело до його необгрунтованого засудження. Стверджує, що у
матеріалах справи відсутні докази його винності в інкримінованому злочині, а
висновки суду грунтуються на незаконних та неналежних доказах. Порушує питання
про скасування судових рішень та закриття справи за відсутністю в його діях
складу злочину.

У
касаційній скарзі захисники засудженого ОСОБА_3-ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5, по суті, приводять такі ж доводи і порушують питання аналогічного
змісту.

У
касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_6 вказує на те, що обмовила засуджених у
згвалтуванні, а працівники міліції примусили її написати неправдиве пояснення з
приводу чого вона змінили показання в суді. З урахуванням приведених доводів,
просить судові рішення щодо засуджених скасувати, а справу закрити за
відсутністю в їх діях складу злочину.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних
скарг, колегія суддів вважає, що у задоволенні таких слід відмовити.

Як
вбачається з матеріалів кримінальної справи, висновки суду про доведеність
винності ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у згвалтуванні неповнолітньої ОСОБА_6 та
кваліфікацію їх дій за ч.3 ст.152 КК України відповідають фактичним обставинам
справи, які встановлені з урахуванням усіх як об'єктивних, так і суб'єктивних
факторів, що мали бути взяті до уваги при з'ясуванні дійсних обставин події та
грунтуються на зібраних у справі доказах. А зокрема, вони грунтуються на
показаннях засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 даних в стадії досудового слідства про
обставини згвалтування ними разом з ОСОБА_3 потерпілої; показаннях потерпілої
ОСОБА_6; показаннях ряду вказаних у вироку свідків; даних протоколів слідчих
дій; поясненні ОСОБА_6 про зміну своїх показань в суді та висновків
судово-медичних експертиз.

Суди
як першої, так й апеляційної інстанції ретельно перевіряли доводи потерпілої та
захисників ОСОБА_3, аналогічні тим, що викладені у їх касаційних скаргах, про те, що потерпіла
ОСОБА_6 обмовила засуджених у згвалтуванні. Викладені в судових рішеннях мотиви
про визнання цих доводів безпідставними, такими, що не відповідають матеріалам
справи, колегія суддів знаходить обгрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи,
органом досудового слідства і судом досліджені всі обставини справи, які могли
мати значення для прийняття правильного рішення у справі.

Перевіркою
матеріалів кримінальної справи процесуальних порушень при збиранні, дослідженні
й оцінені доказів, які б ставили під сумнів обгрунтованість висновків суду та
правильність кваліфікації дій засуджених
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, судом касаційної інстанції не встановлено.
Висновки суду грунтуються на достатніх та допустимих доказах.

Що
стосується призначеного ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 покарання, то воно є
справедливим, відповідає вимогам ст. 65 КК України. Місцевий суд врахував
ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про винних осіб та інші обставини.
Отже, підстав для зміни вироку в цій частині немає.

Доводи про застосування до засуджених недозволених методів
ведення слідства є безпідставними, оскільки по даному факту проводились
перевірки і постановами заступника прокурора Амвросіївського району Донецької
області від 10 вересня 2003 року та від 6 жовтня 2005 року відмовлено в
порушенні кримінальних справ щодо працівників міліції за відсутністю в їх діях
складу злочину.

Таким
чином, передбачених ст.398 КПК України підстав для призначення даної справи до
розгляду касаційним судом з повідомленням визначених ст.384 КПК України осіб,
немає.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и
л а:

У
задоволенні касаційних скарг засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3, захисників
останньої - ОСОБА_4. та адвоката ОСОБА_5, потерпілої ОСОБА_6 на вирок
Амвросіївського районного суду Донецької області від 15 вересня 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 19 січня 2007 року відмовити.

Судді:

Пивовар В.Ф. Шевченко Т.В. Гошовська Т.В.