Справа № 460/2424/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/513/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 16.07.2015 року про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту із визначенням розміру застави,
встановила:
Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 16.07.2015 року клопотання старшого слідчого СВ Яворівського РВ ГУ МВС України у Львівській області майора міліції ОСОБА_11 , задоволено, застосовано відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , такого, який в силу ст.89 КК України не має судимості і який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням грошової застави в розмірі сорока мінімальних розмірів заробітної плати.
Не погоджуючись із даною ухвалою слідчого судді прокурор у кримінальному провадження ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 16.07.2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, оскільки приймаючи рішення про визначення грошової застави підозрюваному суд не врахував положення ч.4 ст. 183 КПК України. Апелянт зазначає, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, а саме розбої, який вчинено із застосуванням насильства до потерпілого і відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого. Апелянт вказує, що визначена застава у розмірі шістдесяти мінімальних розмірів заробітної плати, що становить 73080 грн., є значно меншою від розміру шкоди, завданої потерпілому - 127600 грн.. Крім того, апелянт вважає, що слідчим суддею не враховано, що злочин вчинено групою осіб в кількості 5 осіб, 4 з яких ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 затримані і одна особа - ОСОБА_15 перебуває на волі, а тому звільнення ОСОБА_12 з-під варти при внесенні застави, на думку апелянта, може призвести до того, що він своїми діями може незаконно впливати як на ОСОБА_15 так і на інших підозрюваних, свідків чи на самого потерпілого, а також перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного і його захисника, потерпілого та його представника, які заперечили апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, а саме повідомлення про підозру, 12 липня 2015 року приблизно о 08.00 год. ОСОБА_10 поблизу піщаного кар`єру, що неподалік с.Рулеве Яворівського району Львівської області, за попередньою змовою в групі осіб із ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , окремі з яких були одягнені в камуфльований одяг та масках із прорізами для очей, вчинили напад на гр-на Королівства Йорданія ОСОБА_7 та застосувавши фізичне насильство у вигляді залякування потерпілого металевим предметом, який потерпілий сприйняв за пістолет, а також нанесення ударів ногами та руками по різних частинах тіла, подолавши опір заволоділи майном потерпілого на загальну суму 127600 гривень.
Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_16 , показами ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , та визнавальними показами ОСОБА_10 , протоколами допиту свідків та речовими доказами.
Згідно з п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, а саме з клопотання старшого слідчого СВ Яворівського РВ ГУ МВС України у Львівській області майора міліції ОСОБА_11 , та повідомлення про підозру ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
Відповідно до ч.2 ст. 187 КК України санкція визначається у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.
Тобто, враховуючи положення ст. 12 КК України ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину
Згідно з п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З огляду матеріалів судового провадження, стало відомо, що у потерпілого внаслідок застосування до нього насильства наявні тілесні ушкодження у виді забою правого плеча та грудини. Крім того, як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства до потерпілого, який є інвалідом 1 групи.
Отже колегія суддів вважає, що слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали не в повному обсязі врахував обставини вчинення злочину згідно оголошеної підозри, а тому необґрунтовано визначив розмір застави, як альтернативу взяття під варту, а тому за таких обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задоволити, а ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 16.07.2015 року про обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту із визначенням розміру застави скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою подання слідчого про обрання запобіжного заходу задоволити та застосувати відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.
Ухвала діє протягом 60 діб з моменту фактичного затримання ОСОБА_10 .
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4