Справа № 511/3616/14-к
Номер провадження: 1-кп/511/61/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.04.2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим у кримінальному провадженні №0001692 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2014 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Степове, Роздільнянського району, Одеської області, громадянина України, не військовозобов`язаного, освіта середня, не одруженого, перебуває у цивільному шлюбі, утриманців не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого і проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.06.2013 року Малиновським районним судом м.Одеси за ст.185 ч.3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки, вирок набрав законної сили 19.07.2013 року, судимість не знята,

за ознаками злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, на підставі обвинувального акту,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим 19.06.2013 року Малиновським районним судом м.Одеси за ст.185 ч.3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, у період іспитового строку вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин. 17 серпня 2014 року близько 06 години 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходився на вулиці Червоній у селі Степове, Роздільнянського району Одеської області, підійшов до будинку АДРЕСА_2 , до припаркованого навпроти цього будинку автомобілю ВАЗ 210111 д/н НОМЕР_1 , червоного кольору, який належить ОСОБА_4 . Маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, переконавшись у тому, що господаря автомобіля поблизу немає, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу відчинив незачинені на замок двері автомобіля, де на задньому сидінні побачив сумку чорного кольору. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 таємно заволодів мобільним телефоном НТС desire 601 imei-1: НОМЕР_2 , imei-2: НОМЕР_3 , білого кольору, вартістю 2905 грн., який належить потерпілому ОСОБА_4 та який знаходився у сумці чорного кольору. Після вчинення злочину ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 2905 грн.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Як вбачається з обвинувального акту, у процесі досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю себе винуватим у скоєному, щиро розкаявся, шкоду, завдану злочином. відшкодував повністю, шляхом повернення викраденого майна на суму 2905 гривень.

01 квітня 2015 року між обвинуваченим та потерпілим, була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України та перед початком розгляду справи долучена до обвинувального акту.

Потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення, укладену між ними 01 квітня 2015 року по кримінальному провадженню №0001692, мотивуючи тим, що потерпілий не має претензій до обвинуваченого та сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 міри покарання за ст.185 ч.2 КК України у вигляді 1 року обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Прокурор ОСОБА_3 погодився з думкою потерпілого та обвинуваченого щодо затвердження угоди.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши відповідність укладеної угоди про примирення нормам закону, прийшов до висновку, що в затвердженні угоди належить відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до правил ст. ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у формі приватного обвинуваченням може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Згідно до п.1 та п.2. ч.7 ст. 474 КПК України, суд зобов`язаний перевірити угоду на відповідність вимогам цього Кодексу

При проведені перевірки угоди про примирення судом встановлено, що вказана угода не відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України.

За вчинений обвинуваченим злочин узгоджено покарання в межах санкції ст.185 ч.2 КК України, яка передбачає покарання у вигляді арешту на строк від 3 до 6 місяців або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на той самий строк. Так, сторони згодні на призначення покарання ОСОБА_5 у вигляді обмеження волі на строк 1 рік із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік. За своїм видом та розміром узгоджене покарання не відповідає характеру, тяжкості вчиненого діяння та особі винного. Домовившись про призначення покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням іспитового строку, сторони не прийняли до уваги той факт, що обвинувачений вчинив даний злочин у період іспитового строку за вироком суду від 19.06.2013 року та при визначенні покарання за новим вироком має застосовуватись ст.71 КК України, тобто, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, поністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Крім того не враховано, що обвинувачений не займається суспільно-корисними видами діяльності, ніде на працює.

Тому суд вважає, що умови угоди про примирення суперечать вимогам КПК України та КК України, не відповідають інтересам суспільства, і в її затвердженні належить відмовити.

Керуючись ст. 314 ч.3 п.1, ст..474 ч.7. п.1.,2, 3 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Відмовити в затвердженні угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , укладеної 01 квітня 2015 року по кримінальному провадженню №0001692,

Продовжити судове провадження у загальному порядку.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С Суддя: ОСОБА_1