Справа №: 1-541/10
ВИРОК

Іменем України

"19" жовтня 2010 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Тимченко Л.М

при секретарі Міщенко С.А.

з участю прокурора Замікули Б.С.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрії кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, 02 версня ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2., українця, громадянина України, не військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, працює робітником в ТОВ «УкрАгроКом», одруженого, має на утриманні пятеро неповнолітніх дітей, як особа, що не має судимості,-

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 умисно спричинив потеплілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Злочин скоєно за таких обставин.

30 червня 2010 року близько 15 години ОСОБА_2, перебуваючи на території свого домоволодіння, що розташоване в с. Улянівка, Олександрійського району по вул. Нова, 20, де проживав, в ході сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків наніс не менше одного удару кулаком по правій стороні обличчя ОСОБА_3, внаслідок чого та отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого подвійного перелому нижньої щелепи зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 637 від 22 липня 2010 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоровя.

Підсудний вину свою визнав.

Допитаний в судовому засіданні підсудний свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочині визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся і повністю підтвердив викладені вище обставини, уточнивши суду, що з дружиною він уже помирився. Жалкує, що так сталося і запевняє суд, що більше такого не повториться.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його вина у скоєнні інкримінованого йому злочину в повній мірі доведена зібраними у справі доказами, зокрема:

- показами потерпілої ОСОБА_3, яка будучи допитаною у судовому засіданні пояснила суду, що того дня її чоловік дійсно наніс їй удар в обличчя. Визнає, що її неправомірні дії призвели до сварки, а згодом і до побиття. З чоловіком вона примирилася, конфлікт вичерпано. Її чоловік жалкував, що так сталося, найняв машину та відвіз в лікарні, та доглядав дітей доки вона лікувалась. Просить суд суворо не наказувати її чоловіка;

- протоколом огляду місця події від 0.07.2010 року (а.с.11);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_2 (а.с. 31-33);

- висновком судово-медичної експертизи № 637 від 22.07.2010 року, згідно якої встановлено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_3 (а.с. 36-37);

- висновком судово-психіатричної експертизи №; 564 від 31.08.2010 року, згідно якого встановлено, що ОСОБА_2 в момент скоєння правопорушення психічними захворюваннями страждав і в даний час страждає легкою розумовою відсталістю. Про те, ступінь розумового недорозвинення у ОСОБА_2, що не позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та розумно керувати ними. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України, слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує (а.с. 41, 42);

- та іншими матеріалами справи.

Оцінюючи зібрані та досліджені у справі докази, суд вважає, що вина підсудного доведена повністю, його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, як умисне спричинення середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що викликали тривалий розлад здоровя.

Суд враховує, що підсудний скоїв злочин середньої тяжкості.

Призначаючи підсудному покарання суд враховує характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, працює, за місцем роботи характеризується також позитивно, одружений, має на утримання пять неповнолітніх дітей, як особа, що не має судимості. Не перебуває на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога.

Обставини, що помякшують покарання суд вважає щире каяття підсудного, його добровільні, правдиві покази в ході досудового слідства і в суді, що допомогли встановити істину у справі.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає підсудному більш суворий вид покарання з числа передбачених в санкції ст. 122 ч. 1 КК України, поскільки менш суворий вид покарання буде не достатній для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_2 ще можливе без ізоляції його від суспільства, приймаючи до уваги запевнення підсудного, що більше таке не повториться, застосувавши до нього відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд приймає до уваги, що причинами та умовами, що призвели до скоєння злочину також є неправильна поведінка потерпілої ОСОБА_3

Цивільний позов у справі не заявлений.

Судових витрат по справі немає.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним за ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і своєю поведінкою виправдає виявлену судом довіру та виконає покладені на нього судом обовязки періодично зявлятись в орган кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації та повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання чи роботи не виїжджати за межі України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 підписку про невиїзд - залишити до вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: