Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_4.,

суддів ОСОБА_5., ОСОБА_6,

за участю прокурора ОСОБА_7,

розглянула у судовому засіданні в м. Києві 5 березня 2015 року кримінальну справу за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, та адвоката ОСОБА_1 в інтересах потерпілого ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 2 вересня 2014 року щодо ОСОБА_3,

в с т а н о в и л а:

вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 13 листопада 2013 року

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина Грузії, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на 10 років позбавлення волі.

Вирішені питання про речові докази, судові витрати та цивільний позов у справі.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 2 вересня 2014 року вирок змінено, перекваліфіковано дії ОСОБА_3 з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання за даним законом 5 років позбавлення волі.

В решті вирок суду залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він 13.07.2012 року приблизно о 17 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, у приміщенні каюти теплохода «ОСАК», який знаходився на третьому причалі Херсонського річкового порту, під час конфлікту, який виник на ґрунті неприязних відносин із ОСОБА_2, переслідуючи прямий умисел, направлений на позбавлення життя останнього, наніс удар ножем в область живота потерпілого, внаслідок чого спричинив тяжкі тілесні ушкодження. Після цього намагався нанести другий удар, проте свій умисел не довів до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілий вибіг з каюти.

Апеляційний суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку дійшов висновку, що досудовим слідством та судом першої інстанції, не здобуто достатніх доказів, які б спростували твердження засудженого про відсутність у нього умислу на вбивство потерпілого та перекваліфікував дії винного з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України і призначив покарання за цим законом.

У аналогічних за своїм змістом касаційних скаргах прокурор та представник потерпілого ставлять питання про скасування ухвали апеляційного суду та направлення справи на новий апеляційний розгляд, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом кримінального, істотні порушення кримінально-процесуального законів. Зазначають про однобічність висновків апеляційного суду, безпідставну перекваліфікацію дій засудженого, а відтак вважають покарання, призначене ОСОБА_3 апеляційним судом таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного внаслідок м'якості.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційні скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України (1960 року) істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову.

Відповідно до ст. 365 КПК України (1960 року) апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляції на предмет наявності підстав для скасування або зміни вироку чи постанови, відповідно до ст. 367 КПК України (1960 року).

Для цього, як передбачено статтями 358, 362 КПК України (1960 року), апеляційний суд може провести судове слідство у повному обсязі чи частково, дати суду першої інстанції доручення про виконання окремих процесуальних дій та, оцінивши докази в їх сукупності, прийняти одне з рішень, зазначених у ст. 366 КК України (1960 року).

Виходячи з принципу безпосередності дослідження доказів, апеляційний суд не вправі дати їм іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції, якщо ці докази не було досліджено під час апеляційного розгляду справи.

Апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку, зазначених вимог закону не дотримався.

Розглядаючи справу за апеляціями засудженого та його захисника, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що місцевим судом правильно встановлено фактичні обставини справи, однак їм дана невірна оцінка.

Проте, як убачається з матеріалів справи, не провівши повне чи часткове судове слідство, не досліджуючи безпосередньо в судовому засіданні докази, апеляційний суд дав їм іншу оцінку ніж суд першої інстанції, змінив вирок щодо ОСОБА_3, перекваліфікував його дії з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України і відповідно призначив покарання за цим законом.

Зазначені істотні порушення кримінально-процесуального закону, перешкодили апеляційному суду ухвалити законне рішення.

З урахуванням викладеного, ухвалу апеляційного суду не можна вважати обґрунтованою та законною, а тому вона підлягає скасуванню із направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Під час нового апеляційного розгляду слід усунути зазначені порушення, перевірити інші доводи касаційних скарг прокурора та адвоката потерпілого, з використанням, в разі необхідності, наданих апеляційному суду процесуальних можливостей щодо проведення судового слідства, та ухвалити рішення з дотриманням вимог закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 394-396 КПК України 1960 року п. п. 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, та адвоката ОСОБА_1 в інтересах потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 2 вересня 2014 року щодо ОСОБА_3 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6