Провадження № 11-сс/783/22/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_9 , його захисника - адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора прокуратури Франківського району м. Львова ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2013 року

в с т а н о в и л а :
цією ухвалою у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Франківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_11 , погодженого прокурором прокуратури Франківського району м. Львова ОСОБА_6 про застосування щодо підозрюваного

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді застави у сумі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 22 940,00 грн., який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 обов`язків передбачених КПК України.

В мотивах ухвали слідчого судді зазначено те, що підозрюваний ОСОБА_9 одружений, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, у нього на утриманні двоє малолітніх дітей, а також те, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2013 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Звертає увагу в апеляції на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_9 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначає і те, що підозрюваний систематично порушує закон з огляду на те, що на момент вчинення злочину у ОСОБА_9 був в наявності дозвіл на право зберігання та носіння спецзасобу на гумові кулі ПМР 9 калібру № ХК074691, дія якого закінчилась 16.09.2013р.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, представника потерпілого на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного, його захисника, які заперечили апеляцію, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали кримінального провадження № 0003809, матеріали судового провадження Франківського районного суду м. Львова по розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.
ОСОБА_9 органом досудового слідства підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України /матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003809 від 24.12.2013р./.
25 грудня 2013 року органом досудового розслідування ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 о 21 год. 00 хв. 24.12.2013 року, отримавши вхідний дзвінок на номер власного мобільного телефону від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домовився із останнім про зустріч поблизу входу в підземні гаражі будинку АДРЕСА_3 для того щоб повернути гірськолижні чоботи, які раніше планував в нього придбати за обумовлену раніше суму в розмірі 1300,00 грн., оскільки не мав змоги за них заплатити, а ОСОБА_7 в свою чергу, вимагав повернення даного боргу вже 24.12.2013 під час зустрічі.
Через декілька хвилин, коли ОСОБА_7 приїхав до воріт будинку АДРЕСА_3 на автомобілі марки «ВМW» моделі « 523» срібного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , то ОСОБА_9 , взявши гірськолижні чоботи із власного гаражу, приніс їх та поклав у багажник його автомобіля, який був відкритий та попрощавшись пішов в напрямку гаража.
Після цього, ОСОБА_7 наздогнав ОСОБА_9 та між ними виник конфлікт, внаслідок якого останній, маючи із собою спецзасіб на гумові кулі ПМР 9 калібру № ХК 074691, здійснив впритул декілька пострілів в ділянку грудної клітки та живота ОСОБА_7 , чим спричинив йому тілесні ушкодження: множинні сліпі кульові поранення лівої половини грудної клітки, живота та лівого стегна, лівобічний гемопневмоторикс.

Згідно чинного КПК України, при обранні того чи іншого запобіжного заходу повинні враховуватись мета та підстави, а також інші передбачені законом обставини.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставами застосування запобіжного заходу, згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор, не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Виходячи із змісту ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставити справи, зокрема, вагомість наявних доказів; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, стан здоров`я підозрюваного, його репутацію та інші обставини.
Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 187 КПК України оцінив вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним, згідно ст. 194 КК України зазначив, що зібрані докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що при розгляді клопотання слідчим суддею не були враховані дані про особу ОСОБА_9 та не взято до уваги тяжкість кримінального правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки зазначені обставини були враховані слідчим суддею при вирішенні питання про застосування виду запобіжного заходу. Крім того, сама лише тяжкість кримінального правопорушення не може бути достатньою підставою для застосування тримання під вартою ОСОБА_9 .
Не знайшли свого підтвердження і покликання в апеляційній скарзі на те, що підозрюваний, перебуваючи на волі може незаконно намагатись впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки будь-які дані про те, що ОСОБА_9 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню матеріали провадження не містять.

Зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи і підстави, за яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.
Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 407,419,422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора прокуратури Франківського району м. Львова ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2013 року щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Головуючий
Судді