Справа №639/1620/15-к
Провадження №5/639/266/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2015 року м.Харків

Жовтневий районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника Харківського слідчого ізолятора ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м.Харкова та Харківським слідчим ізолятором клопотання щодо уточнення вироку в частині зарахування попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючого, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої: 1) 07.12.2012 року Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.307, ч.3 ст.28 ч.2 ст.306, 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі із позбавленням права займатися певною діяльністю строком на 3 роки та з конфіскацією всього особистого майна; 2) ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 04.06.2014 року вирок суду 1 інстанції змінено та призначено покарання за ч.3 ст.307, ч.3 ст.28 ч.2 ст.306, 69, ч.1 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, під вартою утримується з 07.12.2012 року, -
В С Т А Н О В И В:
20.02.2015 року до суду надійшло клопотання засудженої ОСОБА_5 щодо уточнення вироку Київського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2012 року в частині зарахування попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, а саме: зарахувати до строку відбування покарання час її знаходження у ізоляторі тимчасового тримання у період часу з 07.02.2011 року до 18.02.2011 року, оскільки при винесенні вироку не було враховано зазначені обставини.
ОСОБА_5 у судовому засіданні просила суд внесене клопотання задовольнити.

Представник Харківського слідчого ізолятору віднесла вирішення питання на розсуду, прокурор зазначив, що зазначене питання має вирішуватись судом, яким ухвалено зазначений вирок, у зв`язку з чим проти задоволення клопотання заперечував.

Вислухав думку прокурора, представника Харківського слідчого ізолятору та засудженої, вивчивши матеріали особової справи та надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_5 засуджена 07.12.2012 року Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.307, ч.3 ст.28 ч.2 ст.306, 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, із позбавленням права займатися певною діяльністю строком на 3 роки та з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 04.06.2014 року вирок суду 1 інстанції змінено, за ч.3 ст.307, ч.3 ст.28 ч.2 ст.306, 69, ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_7 призначено остаточне покарання 6 років позбавлення волі, із конфіскацією всього особистого майна, під вартою утримується з 07.12.2012 року.
Під час розгляду справи встановлено, що 07 лютого 2011 року на підставі ст.115 КПК України (редакції 1960 року) ОСОБА_5 була затримана за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України. 10.02.2011 року постановою Жовтневого районного суду м. Харкова строк затримання було подовжено до 10 (десяти) діб, а саме до 16.02.2011 року. Постановою Жовтневого районного суду м.Харкова від 18.02.2011 року у відношенні ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні подання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосовано запобіжний захід - підписка про невиїзд та особиста порука, підозрювана звільнена з під варти в залі суду.
Таким чином, у період часу 07.02.2011 року по 18.02.2011 року ОСОБА_7 утримувалась під вартою в ізоляторі тимчасового утримання, оскільки була затримана в порядку ст.115 КПК України (1960 року).
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Згідно вимог ст.409 КПК України (1960 року), питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.
Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України (2012 року) під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Згідно приписів п.4 ч.2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку за п.14 ч.1 ст.537 цього Кодексу подається до суду, який ухвалив такий вирок.
Враховуючи вищевикладене, клопотання засудженої ОСОБА_5 підлягає поверненню останній, оскільки вирок суду, за яким вона є засудженою, постановлений Київським районним судом м. Харкова, а тому зазначене питання в порядку виконання судового рішення не підлягає розгляду Жовтневим районним судом м. Харкова.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.409 КПК України (1960 року), ст.ст.537, 539 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання засудженої ОСОБА_6 (вх.№5056 від 20.02.2015 року) щодо уточнення вироку в частині зарахування попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2012 року повернути заявнику.
Роз`яснити засудженій ОСОБА_5 право та порядок звернення із клопотанням, а саме: право звернення до місцевого суду, яким було ухвалено вирок, тобто до Київського районного суду м. Харкова.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м.Харкова, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1