Справа № 460/2156/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2015м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові справу у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 від 19 січня 2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 407, ч.4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2014 року, ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Цього ж дня ОСОБА_4 вибув для проходження військової служби у військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де наказом командира цієї частини від 19.05.2014 № 111 зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення та призначений на посаду кулеметника 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону. ОСОБА_4 набув статус військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

03 грудня 2014 року, о 11 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 , не маючи намір

назавжди ухилитись від військової служби, самовільно залишив розташування

військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та без поважних причин перебував за

місцем свого проживання за адресою:

АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.

15 травня 2015 року, близько 08 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 самостійно прибув

до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про що доповів своєму

командуванню та приступив до виконання обов`язків військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованих йому кримінальних правопорушень свою вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно без дозволу командира, самовільно залишив територію військової частини в якій проходить військову службу, однак повернувся для подальшого проходження служби.

В даний час в скоєному він щиро розкаюється, розуміє, що вчинив протиправні дії. Просить суворо його не карати, не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість стверджується зібраними в ході досудового та судового слідства доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000187 від 19 січня 2015 року та матеріалах судової кримінальної справи №460/2156/15-к. Фактичні обставини справи, які

-2-

підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому провадженні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового провадження. З огляду на це, суд, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув провадження за правилами, передбаченими даними нормами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч.4, п. п. 1, 3 ч.3 ст. 24 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу діючи умисно, будучи військовослужбовцем, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби, без дозволу командира, 03.12.2014 року по 15.05.2015 року, самовільно залишив розташування військової частини та без поважних причин був відсутній у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, тривалістю понад один місяць, чим вчинив в період з 03.12.2014 року по 05.03.2015 року кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України та в період з 06.03.2015 року по 15.05.2015 року, кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 407 КК України (в редакції статті від 06.03.2015 року) і підлягає відповідальності за ч. 3 ст. 407 та ч.4 ст. 407 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , як пом`якшуючі вину обставини, суд визнає те, що він сам з`явився із зізнанням, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в скоєному розкаявся.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не добуто.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він вчинив тяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, в той же час щиро розкаюється у вчиненому, сам з`явився із зізнанням, сприяв органам досудового розслідування у швидкому розкритті злочину, позитивно характеризується по місцю проживання, брав участь в проведенні антитерористичної операції.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей обвинувачення, за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів згідно ч.1 ст. 70 КК України, та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

У кримінальному провадженні витрат на залучення експерта немає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 407, ч.4 ст. 407 КК України, та обрати покарання:

- за ч.3 ст.407 КК України у виді 02 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.407 КК України у виді 03 (трьох) років позбавлення волі;

Згідно з ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити за сукупністю кримінальних правопорушень покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді 03 (трьох) років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до ст.76 КК України, під час іспитового строку зобов`язати засудженого

-3-

ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: