Справа № 463/6361/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/214/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 року року в м. Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003685 від 29.06.2014 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2014 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 26.12.2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України та призначено йому покарання два роки шість місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково, у вигляді шести місяців позбавлення волі, приєднано не відбуте покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 10.06.2014 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. Обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді взяття під варту. Строк покарання рахується з моменту взяття під варту.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок суду подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок суду в частині призначеного обвинуваченому покарання змінити, призначивши обвинуваченому більш м`яке покарання.

На підтримання апеляційних вимог захисник зазначає, що судом враховано тяжкість злочину, молодий вік обвинуваченого, вчинення злочину повторно, негативну характеристику, однак судом не враховано, що ОСОБА_6 є сиротою, не має ніякої підтримки від суспільства, перебуває в пригніченому стані, згідно з його поясненнями «нюхає клей, через те, що всі його покинули». Захисник вважає, що під час проведення амбулаторної судово-медичної експертизи не було можливості належним чином оцінити психічний стан обвинуваченого.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 , будучи раніше судимою особою за хуліганство, 17.11.2014 року приблизно о 14.30 год., перебуваючи на сходовій клітці загального користування між 4 та 5 поверхами житлового будинку АДРЕСА_1 , умисно, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив злісні хуліганські дії, що супроводжувалися особливою зухвалістю та полягали в тому, що він безпричинно почав кидатися взуттям та розмахувати зламаною дерев`яною ніжкою від столу перед потерпілою ОСОБА_9 та її неповнолітньою дочкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Такі дії обвинуваченого тривали більше 25 хвилин та супроводжувалися незрозумілою агресією, викриками нецензурної лайки в бік своїх сусідів та погрозами фізичної розправи, внаслідок чого потерпіла з дочкою не могли потрапити у своє житло.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше судимою особою за хуліганство, 17.11.2014 року приблизно о 20.00-21.00 год., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , умисно, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив злісні хуліганські дії, що супроводжувалися винятковим цинізмом та полягали в тому, що він вийшов оголеним у приміщення під`їзду будинку та впродовж 30 хвилин бігав по приміщеннях загального користування будинку та безпідставно стукав у двері сусідів, викрикуючи нецензурну лайку у їхній бік та погрожуючи фізичною розправою.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше судимою особою за хуліганство, 19.11.2014 року приблизно о 00.30 год., вийшовши із своєї квартири в приміщення загального користування під`їзду житлового будинку АДРЕСА_1 , умисно, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив злісні хуліганські дії, що супроводжувалися особливою зухвалістю та полягали в тому, що він викрикуючи нецензурну лайку та погрожуючи фізичною розправою став наносити удари руками та ногами по дверях квартири АДРЕСА_3 , в якій проживала потерпіла ОСОБА_11 відірвав фрагмент металевого оздоблення, на прохання сусідів припинити хуліганські дії не реагував. Після цього, обвинувачений продовжуючи свої злочинні дії розбив віконне скло на другому поверсі під`їзду будинку та впродовж 30 хвилин переміщався по приміщеннях загального користування будинку викрикуючи ненормативну лексику в бік мешканців будинку.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник та обвинувачений підтримали вимоги поданої апеляційної скарги та навели аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Прокурор заперечила проти апеляційної скарги захисника.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача про обставини справи і зміст апеляційних скарг, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, встановила наступне.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_6 у вчиненні злочинних діянь, передбачених ч.3 ст.296 КК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим і в апеляційній скарзі захисника не оспорюється.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд правильно врахував суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти громадського порядку та моральності, вчинення ним нових злочинів середньої тяжкості проти громадського порядку та моральності під час іспитового строку, притягнення ОСОБА_6 в 2014 році до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 173, ст.15, ст. 160, ч.1 ст. 182, ч.1 ст.187, ст.165 КпАП України, негативну характеристику з місця проживання, а також судом першої інстанції було враховано психічний стан обвинуваченого ОСОБА_6 , який згідно акту амбулаторної судової-психіатричної експертизи (а.с.109-112) психічним захворюванням не страждає, виявляє ознаки емоційного нестійкого розладу особистості, імпульсивний тип, наявні в нього розлади психічної діяльності не виражені та не досягають рівня хворобливих, а тому не позбавляють його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України у межах встановлених у санкції статті, яке є необхідним й достатніми для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому, з врахуванням вищенаведеного, не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника в частині призначення більш м`якого покарання обвинуваченому.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.405, 407, 420, 426 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2014 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:
Судді: