Справа №545/265/15-к
Провадження №1-кп/545/47/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" квітня 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, громадянина України, освіта середня, не одруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 12 березня 2015 року вироком Октябрського районного суду м.Полтави за ч.1 ст.190 КК України до 200 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин.

12 січня 2015 року, після вчинення 21 жовтня 2014 року шахрайського заволодіння майном, за яке був засуджений вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 12 березня 2015 року, тобто діючи повторно, умисно, на підставі усної згоди власника, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , з корисливих спонукань, шляхом зловживання довірою заволодів ноутбуком «Самсунг» NP 509 S09UA, б/в, що належав потерпілому ОСОБА_5 та перебував у користуванні його неповнолітнього пасинка ОСОБА_6 , після чого розпорядився указаним майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріального збитку на суму 2589,30 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 13 січня 2015 року у вечірній час доби, діючи повторно, умисно, маючи раптово виниклий умисел на викрадення чужого майна, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , таємно викрав плоскопанельний телевізор «Самсунг» UE32E5530WX, що належить потерпілому ОСОБА_7 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Вказаними діями завдав потерплому матеріального збитку на загальну суму 2474,22 грн.
25 січня 2015 року близько 17 години правомірно перебуваючи на території свого домогосподарства по АДРЕСА_1 , маючи раптово виниклий умисел не викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав з приміщення флігеля бетонозмішувач, який належить ОСОБА_8 , вартістю 1000 грн., чим спричинив останній матеріальний збиток на вказану суму. Після чого викраденим розпорядився на власний розсуд.
29 січня 2015 року приблизно о 20 годині 20 хвилин, діючи повторно, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи поряд з домогосподарством по АДРЕСА_1 , шляхом зловживання довірою, під приводом необхідності надсилання смс-повідомлення своєму знайомому, заволодів мобільним телефоном «Самсунг GT-С3322» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , б/в, вартістю 350 грн., належним ОСОБА_9 , що перебував у користуванні її сина ОСОБА_10 , заздалегідь маючи намір не повертати указаний телефон володільцю, та у подальшому розпорядився даним майном на власний розсуд, завдавши потерпілій збитку на вказану суму.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України визнав повністю, підтвердив обставини вчинення злочинів, зазначивши, що дійсно 12 січня 2015 року він шахрайським шляхом, зловживаючи довірою заволодів ноутбуком, який належить ОСОБА_5 .Також, ним 13 січня 2015 року за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , викрадено плоскопанельний телевізор, який належить його вітчиму ОСОБА_7 , а 25 січня 2015 року з приміщення флігеля викрадено бетонозмішувач, який належить ОСОБА_8 . Також підтвердив, що 29 січня 2015 року шляхом зловживання довірою, заволодів мобільним телефоном, який належить ОСОБА_9 та перебував у користуванні її сина ОСОБА_10 , розпорядився вказаним майном на власний розсуд.
Суд рахує, що показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів, вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України вважає повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікуватиза ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинено повторно та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до середньої тяжкості, збитки від злочинів відшкодовані частково. Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, посередньо характеризується, за медичною довідкою обмежено працездатний, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу ППР-а, синдром залежності.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним злочину, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини і відсутність обставин, що обтяжує покарання, та вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, тому суд рахує за необхідне і достатнє застосувати до нього покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Також, призначаючи покарання, суд враховує невідбуте покарання за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 12 березня 2015 року, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.190 КК України до 200 годин громадських робіт.

При визначенні остаточного покарання враховуються вимоги ст.72 КК України, згідно яких при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Цивільні позови не заявлені. Запобіжний захід не обирався.

Речові докази: мобільний телефон «Самсунг», переданий до камери зберігання Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області; бетонозмішувач, переданий на зберігання ОСОБА_8 повернути власникам, відповідно, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190 КК України, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.190 КК України 2 (два) роки обмеження волі;

за ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки 6 (шість) місяців обмеження волі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 та ст.72 КК України зарахувати покарання за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 12 березня 2015 року, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.190 КК України до 200 годин громадських робіт, що згідно п.4 ч.1 ст.72 КК України відповідає 25 (двадцяти п`яти) дням обмеження волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки .

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Речові докази: мобільний телефон «Самсунг», переданий до камери зберігання Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області повернути власнику ОСОБА_9 ; бетонозмішувач, переданий на зберігання ОСОБА_8 повернути власниці ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Полтавського районного суду ОСОБА_1