Номер провадження: 11-кп/785/62/15
Номер справи місцевого суду: 521/9999/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2015 року м. Одеса

Коллегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю
прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_11 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2014 року
встановила:
Цим вироком
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Благоєве Комінтернівського району Одеської обла
сті, гр-нин України, українець, освіта середня, що не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
04.10.1996 року за ст.140 ч.2 КК України (за ред.. 1960 року) до 5 років позбавлення волі;
18.08.1998 року за ст.ст.140 ч.3, 81 ч.3 КК України (за ред.. 1960 року) до 5 років позбавлення волі;
17.05.2001 року за ст. 196-1 ч.2 КК України 9за ред.. 1960 року) до 1 року 6 місяців умовно з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців та штрафу у розмірі 200 грн.;
19.11.2002 року за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
14.11.2008 року за ст. 187 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі,
________________________
Справа № 11-кп/ 785/62/15 Категорія: ст. 187 ч.2 УК України
Головуючий в першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
засуджений:
- за ст. 186 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі,
- за ст. 187 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке належить особисто йому,
- за ст. 395 ч.3 КК України до 2 місяців арешту.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначений покарань остаточно до відбуття призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією усього майна, яке належить особисто йому.
Утримується під вартою з 22.04.2014 року.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка та мешканка АДРЕСА_3 , гр-нка України, освіта середня, що не одружена, не працює, раніше судима:
17.08.1995 року за ст.ст.140 ч.3, 46-1 КК України (за ред.1960 року) до 3 років позбавлення волі з відстроченням виконання вироку на 2 роки;
05.08.1996 року за ст.ст.17, 141ч.2; 43 КК України (за ред.. 1960 року) до 3 років6 місяців позбавлення волі;
10.11.2011 року за ст.185 КК України до штрафу у сумі 850 грн., постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2012 року призначене покарання замінене на 18 годин громадських робіт,
засуджена за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі

На підставі ст.ст.71, 72 ч. 1 п. г КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси у виді штрафу у сумі 850 грн., яке постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2012 року було замінене на 18 годин громадських робіт, остаточно до відбуття призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 1 день.
Утримується під вартою з 16.06.2014 року.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській області вартість проведених по справі експертиз у сумі 735 грн.
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 засуджені за те, що вони, 19.04.2013 року, о 22 години 30 хвилин, перебуваючи на вул. Велика Арнаутська на відстані 100 метрів від вул. Преображенської у м. Одесі, дія умисно, спільно за попередньою домовленістю між собою, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_12 , вчинили відкрите викрадення майна потерпілої, а саме жіночої сумки з ключами від будинку, гаманця з грішми у сумі 600 грн., студентського квитка на ім`я потерпілої ОСОБА_12 , поєднаного з карткою банку VAB та картки фітнес-клубу ГТО, спричинивши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн.
Крім того, ОСОБА_9 , 28.03.2013 року, о 21 годині 30 хвилин, перебуваючи біля зупинки Приват Банк, що розташована на вул. Щорса у м. Одесі, дія умисно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_13 , вчинив відкрите викрадення майна потерпілого, а саме чоловічої сумки на ремені, пропуску ВАТ Медлабортехника на ім`я ОСОБА_13 , трьох пар ключів, гаманця з грішми у сумі 200 грн., срібного персня-печатки з невеликим каменем білого кольору. вартістю 185 грн., спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 385 грн.
Крім того, ОСОБА_9 , 14.04.2013 року о 22 години 40 хвилин, перебуваючи на вул. Комитетській 4/6 у м. Одесі, дія умисно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_14 , вчинив відкрите викрадення майна потерпілої, а саме шкіряної сумки у формі маленького рюкзака фірми Манго з ключами від будинку, гаманця з грішми у сумі 95 грн., гаманця для ключів з ключами, картки Приват Банку Кредитка та пенсійної картки Приват Банку, пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_14 , предметів косметики на суму 100 грн., мобільного телефону фірми Самсунг, спричинивши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1200 грн.
Також ОСОБА_9 , 21.04.2013 року, о 23 години 40 хвилин, перебуваючи на вул. Дальницької, 38 у м. Одесі, дія умисно, за попередньою змовою з невстановленою органами досудового слідства особою, з корисливих мотивів, продемонструвавши потерпілій ОСОБА_15 ножа, якій він в подальшому став утримувати біля її живота, та погрожуючи їй застосуванням насильства, яке є небезпечним для її життя та здоров`я, вчинив відкрите викрадення майна потерпілої, а саме жіночої сумки, дорожньої сумки та поліетиленового пакету з особистими речами, а також мобільного телефону фірми Нокия, спричинивши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 10 000 грн.

Окрім того, ОСОБА_9 , стосовно якого постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.12.20012 року був встановлений адміністративний нагляд строком на 24 місяці та спеціальні обмеження, в тому числі необхідність періодично з`являтися для реєстрації в територіальний РВ УМВС України за місцем постійного мешкання, постійне знаходження з 21 години 00 хвилин до 05 години ранку наступної доби по місцю свого постійного мешкання, а також заборона виїзду без дозволу керівництва територіального РВ УМВС України з населеного пункту, 03.10.2012 року навмисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду,без дозволу керівництва територіального РВ УМВС України, самовільно залишив місце свого постійного мешкання, а саме АДРЕСА_1 та виїхав до м. Одеси для постійного мешкання.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 стверджує, що вирок є незаконним та необґрунтованим, а досудове і судове слідство щодо нього проведено однобічно та з обвинувальним ухилом.
Враховуючи викладене, ОСОБА_9 просить об`єктивно розглянути справу щодо нього та прийняти справедливе рішення.
Захисник ОСОБА_8 , в апеляційній скарзі, яка подана в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 , стверджує, що вирок стосовно ОСОБА_10 є незаконним та підлягає скасуванню в зв`язку з однобічністю та неповнотою досудового і судового слідства, оскільки органами досудового слідства жодних об`єктивних доказів вини обвинуваченої ОСОБА_16 здобуто не було, як не була встановлена вина обвинуваченої ОСОБА_10 і в судовому засіданні.
Враховуючи наведене захисник просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_10 в зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_10 в апеляційній скарзі стверджує, що вирок є незаконним, злочину, у якому її звинувачують вона не вчиняла, а кримінальне провадження щодо неї було сфальсифіковано на підставі свідчень потерпілої ОСОБА_12 , яка обмовила її у вчиненні злочину, в зв`язку з чим обвинувачена ОСОБА_10 просить об`єктивно розглянути справу та прийняти щодо неї справедливе рішення.
В своїх доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_9 заперечує сам факт здійснення протиправних дій відносно потерпілої ОСОБА_15 та пояснює, що дійсно знаходився неподалік від міста де у потерпілої були відібрані речи, але він до цього ніякого відношення не має. Також не визнає своєї провини в здійсненні кримінальних правопорушень відносно потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 і стверджує що нікого відношення до скоєння відносно них злочинів не має.
Свою провину в порушенні правил адміністративного нагляду обвинувачений ОСОБА_9 визнає повністю.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 подав власноруч написані доповнення в яких наводить доводи непричетності обвинуваченої ОСОБА_10 до скоєння кримінального правопорушення, пов`язаного з викраденням майна потерпілої ОСОБА_12 .
Заслухавши доповідача, захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтримали доводи своїх апеляції, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи, заслухавши останнє слово обвинувачених, колегія суддів судової палати з кримінальних справ приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що в ході досудового слідства обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав себе винним у вчиненні злочинів, у яких він підозрювався та дав послідовні та докладні показання про обставини вчинення ним цих злочинів.

При цьому свідчення обвинуваченого ОСОБА_9 щодо обставин вчинення злочинів повністю узгоджувались з показаннями потерпілих та свідків.
В ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав себе винним та надав послідовні пояснення щодо обставин вчинення ним злочину, передбаченому ст. 395 КК України, тобто порушення правил адміністративного нагляду, які не суперечили поясненням, наданим ним у ході досудового слідства.
Відносно нападу на потерпілу ОСОБА_15 свою провину не визнав та пояснив, що разом зі своїм знайомими намагався змусити останню повернути борг і забрав її речи з поясненням про їх повернення після того як вона віддасть борг.
Відносно скоєння злочинів проти потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 обвинувачений ОСОБА_9 свою провину не визнав та пояснив, що на місці скоєння цих злочинів він не був і відношення до них немає.
Обвинувачена ОСОБА_10 своєї провини в скоєнні кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_12 в ході досудового та судового слідства не визнала та пояснила, що відношення до її пограбування не має, а потерпіла її обмовляє.
Однак їх вина в скоєнні кримінальних правопорушень, які їм інкримінує обвинувачення підтверджується свідченнями потерпілих, свідків, а також іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Так вина обвинуваченого ОСОБА_9 в скоєнні кримінальних правопорушень підтверджується :
- свідченнями потерпілої ОСОБА_15 , яка пояснила, що коли поверталась до дому, то її перестріли два чоловіки, одним з яких був обвинувачений ОСОБА_9 і саме він погрожував їй ножем та відібрав сумку, а коли вона почала тікати, то наздогнав її і відібрав іншу сумку з пакетом, після чого обвинувачений та інша особа втекли, а вона почала кричати по допомогу у ОСОБА_9 був затриманий.
- Її свідчення знайшли своє підтвердження в поясненнях свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що він з іншим хлопцем, знаходячись на вулиці Дальницький в м. Одесі. почули як кричить жінка і вибігли на шум. Там вони затримали чоловіка з пакетом в руці, а також побачили у нього ніж. Потім приїхали працівники міліції та затримали цього чоловіка.
- свідченнями потерпілої ОСОБА_14 , яка показала, що 14.03.2013 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, саме обвинувачений ОСОБА_9 , за допомогою насильства, яке не було небезпечним для її життя, повалив її на землю та вирвав з рук сумку, а також намагався зняти з руки каблучку, але вона почала кричати і він втік. Обвинуваченого впізнала по рисам обличчя.
- свідченнями потерпілого ОСОБА_13 про те, що він, по дорозі з роботи до дому, зустрів обвинуваченого ОСОБА_9 , а коли його покликали і він повернувся, то боковим зором побачив обвинуваченого і зразу відчув удар, після чого в нього викрали барсетку в якій були пропуск, ключі, гаманець та гроші в сумі 200 гривень, а також з пальця зняли срібний перстень.
- його свідчення знайшли своє підтвердження в показах свідка ОСОБА_18 , яка показала суду, що її чоловіка обікрали і при цьому взяли перстень, гаманець з грошима і ключі.
Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_12 , разом з обвинуваченою ОСОБА_10 підтверджується свідченнями потерпілої, яка пояснила, що ввечері, приблизно о 22 годині 30 хвилин, вона йшла до свого друга та розмовляла по телефону. Їй назустріч йшли обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і ОСОБА_9 почав виривати з її рук сумку, але вона її тримала, а коли він її відпустив, то впала на землю, а сумка відлетіла. Обвинувачена ОСОБА_10 підібрала сумку і вони з обвинуваченим ОСОБА_9 втекли. Обвинувачену ОСОБА_10 вона впізнала по рисам обличчя.
Її свідчення знайшли своє підтвердження в поясненнях свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що в квітні він розмовляв з потерпілою ОСОБА_12 і пояснював як пройти до нього в гості, а потім почув, що вона почала кричати. Він зрозумів, що на неї напали та вибіг на вулицю і побачив, що ОСОБА_12 лежить на землі, а вдалині біжать чоловік та жінка, при цьому жінка зростом була вище чоловіка.
Вина обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтверджується також речовими доказами по справі, які були досліджені судом першої інстанції, а саме : вилученим у ОСОБА_9 під час затримання мобільним телефоном та іншими речами, які належать потерпілій ОСОБА_15 , студентським квитком, який належить потерпілій ОСОБА_12 , пропуском Медлабортехника, який належить потерпілому ОСОБА_13 / т. 1 а.с. 10-12, 14-17, 18, 50, 51, 51-а, 52-53, 54, 56-61, 66, 82-83/, а також протоколами пред`явлення особи для впізнання, згідно яких потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 вказали на обвинуваченого ОСОБА_9 як на особу, яка вчинили відносно них кримінальне правопорушення, а також потерпіла ОСОБА_12 вказала на обвинувачену ОСОБА_10 , як на особу, яка вчинила відносно неї кримінальне правопорушення, разом з обвинуваченим ОСОБА_9 /т.1, а.с. 29-32, 108-112, 135-138, 162-163 т. 2 а.с. 52-53/, протоколом слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_9 відносно обставин скоєння злочину відносно потерпілого ОСОБА_13 /т. 1 а.с. 164-168 /, а також висновком судово-медичної експертизи, згідно якого у потерпілому ОСОБА_13 в результаті нападу були спричинені легкі тілесні ушкодження /т. 1 а.с. 192-193/.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_9 у повному обсязі встановлена судом як на підставі показань самого засудженого, так і на підставі показань, потерпілих, свідків і інших доказів, які були досліджені у судовому засіданні.
Вина обвинуваченої ОСОБА_10 у повному обсязі встановлена судом на підставі показань потерпілої, свідка і інших доказів, які були досліджені у судовому засіданні.
Судова колегія критично ставиться до стверджень обвинуваченого ОСОБА_9 про його непричетність до скоєння кримінальних правопорушень відносно потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 в зв`язку з тим, що в нього були вилучені речі які їм належать.
Ствердження обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що ці речи йому підкинули співробітники міліції не можна прийняти до уваги, так як про скоєння кримінальних правопорушень відносно цих потерпілих органам досудового слідства стало відомо тільки після затримання обвинуваченого та вилучення у нього речей, які належать потерпілим.
Про це свідчать заяви потерпілих про скоєння відносно них кримінальних правопорушень з яким вони звернулись до правоохоронних органів тільки після затримання обвинуваченого ОСОБА_9 .
Також не можна погодитись з твердженням обвинуваченого про те, що його дії відносно потерпілої ОСОБА_15 були викликані бажанням змусити її повернути борг його знайомому, так як вони спростовуються свідченнями потерпілої про обставини скоєння відносно неї розбійного нападу. Її свідчення на протязі проведення досудового слідства та в судовому засіданні були послідовні та співпадали з показами свідків і іншими матеріалами кримінального провадження.
Щодо тверджень обвинуваченого ОСОБА_9 в апеляційній скарзі про те, що він на досудовому слідстві обмовив себе під фізичним та психічним тиском з боку працівників міліції, то колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області вважає ці твердження необґрунтованими, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, та розцінює їх як спробу обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності за вчинені злочини.
Судова колегія також критично відноситься до стверджень обвинуваченої ОСОБА_10 про її непричетність до скоєння кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_12 , так як потерпіла під час проведення досудового слідства, а також в суді першої інстанції впевнено вказала на обвинувачену, як на особу, яка вчинила відносно неї кримінальне правопорушення разом з обвинуваченим ОСОБА_9 , а також дала пояснення відносно того, що вона не одразу впізнала обвинувачену, хоча раніше бачила її в райвідділу міліції.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ст.ст. 187 ч. 2;186 ч.2; 395 КК України, судом першої інстанції є правильною, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з застосуванням насильства а також його погрозою, небезпечного для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу / розбій /, вчинений собою, яка раніше вчинила розбій, а також відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, а крім того, умисне порушення правил адміністративного нагляду.
Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_10 за ст. 186 ч.2 КК України, судом першої інстанції є правильною, оскільки вона вчинила відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наявність у нього судимостей по яким він відбував покарання в містах позбавлення волі, в зв`язку з чим прийшов до обґрунтованого висновку про призначення йому покарання з його відбуванням в містах позбавлення волі.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особи винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наявність у неї судимостей, а також те, що вона не відбула покарання, призначене їй вироком Приморського районного суду м. Одеси від 10.11.2011 року, наявність у неї двох неповнолітніх дітей, які з нею не мешкають, в зв`язку з чим прийшов до обґрунтованого висновку про призначення їй покарання його відбуванням в містах позбавлення волі.
За таких обставин колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Одеської області на знаходить підстав для скасування або зміни вироку суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404,405,407 УПК Украины, колегія суддів судової палаты з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області,
УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та захисника ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2014 року, яким ОСОБА_9 засуджений за ст.ст. 187 ч. 2, 186 ч. 2, 395 ч. 3 КК України з застосуванням ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а також ОСОБА_10 засуджена за ч. 2 ст. 186 КК України з застосуванням ст.ст. 71, 72 КК України до 4 років 1 дня позбавлення волі без змін.

Ухвала може бути оскаржена у Вищій Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ встановлений законом строк.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2
ОСОБА_3

ОСОБА_4