30 квітня 2015 року
Колегія суддів Підволочиського районного суду Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
прокурора прокуратури Збаразького району Тернопільської області ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , діючого на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №622 від 11.03.2011 р. та договору про надання правової допомоги від 12.01.2014 р.,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 , діючої на підставі ордера серії АА № 043625 від 17.03.2014 р.,
секретаря судового засідання ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою середньою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, -
за ч.4 ст.296 КК України, -
14 грудня 2013 року біля 23 год. ОСОБА_11 разом із своїми знайомими ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 перебували у в приміщенні бару « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_2 . Там між ними та місцевим жителем ОСОБА_17 виникла суперечка.
Приблизно о 00 год. ЗО хв. 15 грудня 2013 року ОСОБА_11 разом із ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вийшли на вулицю із бару і під час їх перебування у громадському місці поблизу приміщення бару «Старий парк» продовжилася суперечка на ґрунті раптово виниклих ще у барі неприязних відносин між ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з однієї сторони, та ОСОБА_17 та іншими місцевими жителями - з іншої, та яка переросла у конфліктну ситуацію. При цьому, маючи можливість покинути місце події та уникнути подальшого загострення конфліктної ситуації ОСОБА_11 разом зі своїми друзями погодився на пропозицію місцевих жителів розібратися у даній конфліктній ситуації та прослідували за ними на вулицю Грушевського у смт.Вишнівець навпроти приміщення магазину побутової техніки, що належить приватному підприємцю ОСОБА_18 . Там між ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та іншими місцевими жителями продовжився словесний конфлікт, який переріс у бійку, в ході якої ОСОБА_11 заподіяно легке тілесне ушкодження у виді синця з набряком м`яких тканин розмірами 5x4 см невизначеної форми у лівій тім`яно-скроневій ділянці голови.
У цей час до місця конфлікту підійшов неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , котрий хотів подивитися ближче, що там відбувається. У вказаний момент ОСОБА_11 витягнув з кишені штанів наявного у нього складеного кишенькового ножа, натиснувши на кнопку, вивільнив лезо ножа, тим самим заготовив його для нанесення тілесних ушкоджень і, знаходячись ззаду незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_19 , неочікувано для останнього, який по відношенню до ОСОБА_11 будь-яких протиправних дій не вчиняв, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи нормами моралі та загальноприйнятними правилами поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, з хуліганських спонукань умисно наніс йому один удар зазначеним ножем у задню праву половину грудної клітки справа наліво зверху вниз, усвідомлюючи, що у результаті його дій ОСОБА_20 може отримати тілесні ушкодження, та бажаючи цього, тобто застосував до потерпілого фізичне насильство заздалегідь заготовленим предметом.
У результаті описаних протиправних хуліганських дій ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_21 спричинено тілесне ушкодження у вигляді поранення задньої поверхні правої половини грудної клітки по прихребетній лінії на рівні 3-4-го міжребер з крововиливом у навколишні тканини, яке не проникало у грудну чи черевну порожнини, і яке за ступенем тяжкості належить до легких з короткочасним розладом здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у вчиненому не визнав і пояснив: у вечірній час 14.12.2013 р. він разом зі своїми друзями ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 поїхав у смт.Вишнівець Збаразького району з метою відпочинку у барі «Старий парк». При цьому у задній кишені штанів мав ножа, якого придбав на ринку у м.Варшаві і користувався у господарських справах. Ніж знаходився у кишені, оскільки він перед цим його використовував удома і забув витягнути. У барі до нього звернувся хлопець на ім.я « ОСОБА_25 », як потім вияснилося це був ОСОБА_26 , з вимогою поставити могорич дівчатам, які сиділи окремо від його компанії, на що він відмовився. У подальшому цей же хлопець запропонував йому вийти на вулицю, і він вийшов разом із ОСОБА_27 , а там їм сказали іти за бар, де їх чекають. Коли вони удвох відійшли, то їх обступило декілька чоловік, а ОСОБА_28 вдарив ОСОБА_29 , той упав, а коли піднімався то його повалили і стали копати. Сам він почув удар ззаду в голову і раптом упав на коліна. Тоді став на одну ногу, хотів піднятися та знову відчув удар ззаду в голову. Він упав, накрив голову руками, а його почали бити ногами по різних частинах тіла. При цьому він бачив, як біля сходів копали ОСОБА_30 . Після того, коли він піднявся, то почув що хтось схватив його ззаду за ноги. Він витягнув із кишені ножа, натиснув на кнопку і цим самим розклав його, оскільки хотів ним налякати. Коли його схватили і потягнули за рукав куртки, то він, повертаючись, раптом почув під рукою із ножем щось тверде і зрозумів, що він вдарив. Після того рукав у куртці був обірваний, його перестали бити і він разом із ОСОБА_23 пішов у приміщення бару де вмився. Потім він купив дівчатам горілки, соку і після того поїхав додому. Причиною нанесення удару ножем ОСОБА_11 вказав те, що йому загрожувала реальна небезпека і він хотів налякати нападників.
Винність ОСОБА_31 у скоєному доведена, а його доводи в заперечення вини спростовані доказами, дослідженими судом:
Потерпілий ОСОБА_5 повідомив: 14.12.2013 р. біля 21-00 год. він разом зі своєю дівчиною пішов відпочивати у бар «Старий парк», де приєдналися до своїх знайомих. Біля 24-00 год. він, ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та ОСОБА_34 вийшли на двір. Знизу він побачив скупчення людей, які розмовляли на підвищених тонах, чув мову за могорич. Один із людей упав біля ОСОБА_35 , котрий упавшого став піднімати, а той його вдарив і ОСОБА_36 пішов а він того, що падав, відштовхнув. Після того він повернувся правіше на 45 градусів подивитися де ОСОБА_36 , і тут же почув удар в спину і впав. Його підняли і посадили на сходи, а коли присвітили мобільним телефоном то побачили у спині ножа і викликали «швидку допомогу». Із обвинуваченим ОСОБА_37 він знайомим не був.
Свідок ОСОБА_36 пояснив, що коли біля бару почув сварку, то з ОСОБА_38 спустився нижче, де відбувалася бійка, то один хлопець впав біля нього на спину, він його підняв, а той вдарив, після того ОСОБА_39 пішов звідти. Тоді було темно, він не бачив щоби ОСОБА_40 когось бив. Потім побачив на сходах людей, пішов туди, там сидів ОСОБА_40 і казав що не чує ніг. Присвітивши ліхтариком, побачили що куртка у нього у крові, а у спині ніж.
Свідок ОСОБА_41 показав, що він бачив як його знайомі ОСОБА_5 та ОСОБА_42 підійшли до натовпу людей, які сварилися. Потім ОСОБА_36 піднімав якогось чоловіка із землі, а той чоловік вдарив ОСОБА_35 , котрий схопився руками за обличчя та відійшов. Через якийсь час невідомий чоловік вдарив ОСОБА_43 в спину, від чого той упав на землю, а ОСОБА_33 схватив вдарившого за рукав куртки, надірвав таким чином частину рукава. Після того він побачив у спині ОСОБА_43 ножа. На даний час він вказав, що тією людиною являється ОСОБА_44 .
Свідок ОСОБА_45 повідомив, що біля бару курив разом із ОСОБА_46 коли між хлопцями виник конфлікт, почалася шарпанина, яка переросла у бійку. Потім побачив, що хтось лежить, освітлення було погане. ОСОБА_40 із ОСОБА_47 підняли лежачого, ОСОБА_40 сказав що йому погано і присвітивши мобільним телефоном побачили у його спині ножа.
Свідок ОСОБА_17 повідомив, що у барі познайомився із ОСОБА_37 та його друзями і там між ними виникла суперечка щодо знайомства із дівчатами. Після того вони усі вийшли на двір і там конфлікт продовжився, під час якого деякі хлопця наносили один одному удари. Пізніше на сходах він побачив ОСОБА_48 .
Свідок ОСОБА_49 пояснив, що знаходився біля хлопців під час конфлікт і бачив як ОСОБА_33 відпихнув якогось хлопця і порвав йому куртку. Тут же він із ОСОБА_50 підняли ОСОБА_43 із землі і він відійшов від них.
Свідок ОСОБА_15 показав, що біля приміщення бару між ним та його друзями, приїхавшими у смт.Вишнівець та місцевими хлопцями відбувся конфлікт. При цьому кожен із них був оточений місцевими хлопцями і між ними відбулася бійка. Він бачив, як били ОСОБА_29 та ОСОБА_31 , а потім вони обидва прийшли до їх автомашини. У нього був при собі мобільний телефон, однак за допомогою ні до кого він не звертався, оскільки не бачив у цьому необхідності.
Свідок ОСОБА_51 підтвердив, що він разом із обвинуваченим, ОСОБА_23 , ОСОБА_52 поїхав у бар «Старий парк» відпочити. Там їх розвели по трьох купах і вимагали могорича. Він бачив, як першим вдарив ОСОБА_36 , бив і ОСОБА_53 .
Свідок ОСОБА_16 підтвердив пояснення ОСОБА_29 щодо оточення їх групою хлопців біля бару «Старий парк». При цьому спочатку вдарили ОСОБА_29 , а потім він побачив що б`ють ОСОБА_31 , повалили його на землю і копали ногами. Він забрав ОСОБА_29 до машини і вернувся, підняв ОСОБА_31 на ноги, його били ОСОБА_33 , ОСОБА_36 , ОСОБА_40 та інші. Потім обвинувачений пішов до бару.
Свідок ОСОБА_54 пояснив, що він був черговим лікарем і прибув у приймальний покій, коли привезли ОСОБА_48 . Він побачив у спині ножа і зробив фотознімки. Видалення ножа із спини було відповідальним, оскільки можливе було пошкодження внутрішніх органів, судин і тому був викликаний хірург. Ніж у спину був устромлений на довжину чотирьох пальців, і до кінця леза не був запханим по причині товщини верхнього одягу куртки. Разом із хірургом він надав першу допомогу потерпілому, при цьому у дренаж була поставлена трубка, оскільки кровотеча продовжувалась і після того поранений був направлений до обласної лікарні.
Із протоколу огляду місця події від 15.12.2013 р. випливає, що місцем події являється територія по АДРЕСА_2 зі сходами поблизу бару, тобто місце являється громадським.
Експертизами ножа, належного ОСОБА_55 установлено, що на ньому знайдено кров і він не є холодною зброєю, є складаним ножем загального призначення різновидом господарсько-побутових ножів і призначений для виконання різних операцій в умовах полювання, туризму, а також для господарських потреб у повсякденному житті. (т.2 а.с.78-81, 85-87) При цьому суд зважає на ті вказівки що загальна довжина клинка становить 957 мм., максимальна ширина клинка 26 мм., на ньому знаходяться зазубрини; ріжуча кромка клинка (леза) гостро заточена.
При проведенні слідчого експерименту 15.12.2013 р., який проводився із участю захисника, обвинувачений ОСОБА_11 детально розказав і показав, яким чином наносився удар потерпілому. Так, він вказав, що витягнув ніж із задньої кишені штанів, натиснув кнопку і вдарив ножем у спину хлопця, який стояв перед ним, на відстані витягнутої руки. При цьому він відчув як ніж вдарив об щось тверде і одразу пустив ножа.
Із огляду фотознімків спини потерпілого випливає: із того, наскільки далеко проникло лезо ножа, що до кінця йому проникнути фактично перешкодило покриття зимової куртки, можна зробити висновок про силу нанесення удару.
Наведеними доказами спростовується пояснення обвинуваченого у судовому засіданні що «коли його ОСОБА_56 потягнув за рукав і так якось вийшло, що я попав ножем у невідому особу», а свідчить про те, що дії ОСОБА_31 були цілеспрямованими, тобто умисними.
Пояснення свідків ОСОБА_57 та ОСОБА_58 , котрі повідомили про те, що бачили як ОСОБА_40 наносив удар ногою у голову ОСОБА_31 , суд оцінює критично, оскільки вони являються братом обвинуваченого; присутність ОСОБА_59 під час вищезазначених подій не була підтвердженою іншими свідками, допитаними судом; а також медичною експертизою не підтверджено про наявність на голові ОСОБА_31 будь-яких ушкоджень.
Пояснення обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що він застосував ніж лише з метою залякування, оскільки вважав що існує реальна загроза його життю, суд оцінює критично і як таке, що має на меті уникнути відповідальності за скоєне, виходячи із наступного:
Експертизою №1787 від 15-19.12.2013 р. відносно ОСОБА_31 , визначено, що 15.12.2013 р. у нього виявлений синець верхньої повіки лівого ока та садно тильної поверхні лівої кисті. Ці ушкодження виникли близько доби до експертизи і відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.2 а.с.24-25). Цим самим спростовуються твердження обвинуваченого що йому наносилися чисельні удари по тілу та голові;
Свідок ОСОБА_15 , приятель ОСОБА_11 , своїми поясненнями підтвердив, що не було потреби звертатися за допомогою;
Послідуючі після нанесення удару ножем дії ОСОБА_31 що він повернувся до бару.
За наведених доказів у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність реальної загрози для життя обвинуваченого.
Судово-психіатричною експертизою №52 визначено, що ОСОБА_11 в період, який відноситься до інкримінованого йому злочину психічними хворобами чи тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, тому міг давати звіт своїм діям та керувати ними; під час скоєння злочину в стані фізіологічного афекту не перебував.
Відповідно до вказівок Постанови Верховного Суду України від 04.10.2012 р. №5-17кс суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Як хуліганство, дії винного кваліфікують лише у тих випадках, коли ці дії є очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Аналізуючи обставини вчиненого ОСОБА_37 , суд прийняв до уваги такі обставини:
що він із потерпілим ОСОБА_38 не був знайомим і неприязних відносин між ними не було;
причина конфлікту була нікчемною, і він підтримав виникший конфлікт, вийшовши для «розмови» на вулицю із бару, знаючи, що на нього там чекають;
потерпілий ОСОБА_40 у конфлікті участі не приймав, під час судового розгляду про цю участь вказали одні лише друзі обвинуваченого, а сам він вказав, що припускає участь ОСОБА_43 у нанесенні йому ударів лише по належності потерпілому світлого взуття;
вийнявши з задньої кишені ножа та натиснувши на кнопку, з допомогою якої ніж розкрився, ОСОБА_60 заздалегідь заготовив таким чином цей предмет для нанесення тілесного ушкодження.
Проаналізувавши вищенаведене у сукупності колегія суддів прийшла до висновку, що вина ОСОБА_11 у скоєному доведена у повному обсязі. Його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.296 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням предмет, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень складного кишенькового ножа, тобто скоїв хуліганство.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_16 відповідно до вимог ст.ст. 50, 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється тяжким, особу винного, що він по місцю проживання характеризується позитивно, думку потерпілих, які просили покарати винного у виді позбавлення волі. Обтяжуючих покарання обставин судом не виявлено. Пом`якшуючими покарання обставинами суд вважає те, що ОСОБА_16 до кримінальної відповідальності притягується вперше, являється особою молодого віку, має на утриманні двох малолітніх дітей, а тому покарання слід обрати у виді позбавлення волі, наближеному до мінімального розміру санкції статті.
Суд враховує перебування ОСОБА_61 під вартою з 06-20 год. 15.12.2013 р. по 23.12.2013 р. і цей строк необхідно зарахувати у строк відбуття покарання.
Запобіжний захід на час судового розгляду не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому до суду не подавалося.
1850 грн затрачено на придбання пального для автомобіля, яким його возили у лікарню;
3550 грн оплата Тернопільському кооперативному торгівельно-економічному коледжу за навчання, яке він не зміг відвідувати належним чином, оскільки перебував на лікуванні та проходив курс реабілітації;
1000 грн знос куртки, яку пошкодив ОСОБА_11 ;
171, 89 грн оплата послуг нотаріуса щодо оформлення доручення на уповноваження гр. ОСОБА_63 представляти його інтереси.
Відповідно до вимог ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі зобов`язана відшкодувати потерпілому витрати, викликані необхідністю придбання ліків.
При вирішенні цивільного позову ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди суд приймає до уваги надані потерпілим на обгрунтування заявлених вимог докази.
Так, з копій медичних карт стаціонарного хворого № 689/2103 Вишнівецької комунальної лікарні видно, що з 27 грудня 2013 року по 03.01. 2014 року ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікування в травматологічному відділенні Вишнівецької КЦР (т. 1 а.с. 21) та з 15 грудня 2013 року по 26 грудня 2013 року в відділенні тора кальної хірургії КЗ ТОР «Тернопільської університетської лікарні» з діагнозом "непроникаюче ножове поранення правої половини грудної клітки по паравертибральній лінії". Гематома грудної клітки справа. Кровотеча з рани, що продовжується, алкогольне сп`яніння клінічно (т. 1 а.с. 35, 36, 39).
В результаті клініко рентгенологічного та ендоскопічного обстеження встановлено діагноз: непроникаюче ножове поранення правої половини грудної клітки. Хворому було проведено лікування : курс терапії ( зоксіцеф , 1.0 г*2р д /м 7 днів; дексалгін 2.0 мл. в/м при болях; реосорбілакт 400.00 мл в/в 3 дні; глево 500 мл. 1 р д в/в 7 днів ; L лібрину есценат 10.0 мл на фізіологічному розчині натрію хлориду 100.0 мл. в/в 5 днів; аналгін 250 мг по 4 кап* 2р.д 3 дні; дифлюзол 200.0мл в/в 3 дні ; перевязки; содові інгаляції , що стверджується листком лікарських призначень та випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 02/012818. Всі призначені лікуючим лікарем медичні препарати : зоксіцеф, дексалгін, реосорбілакт, реосорбілакт, лізину есцинат, фізіологічний розчин натрію хлориду, дифлюзол були придбані хворим, що стверджується відміткою в листку лікарських призначень.
Факт придбання медикаментів, призначених лікарем підтверджується товарними чеками аптеки № 1 ПП ОСОБА_64 : № 101383 від 15 грудня 2013 року, серед яких зоксіцеф; ресорбілакт; натрію Хлорид 9% ; шприци: 20 мл один, 2 мл 10 шт.; мурашиний спирт пеленка; перчатки Derma GripH/сМ; система ПК 21-02 х5; пластир хірургічний Мікропор; на загальну суму 228.50 ( 5.50+5.25 + 62.25+62.75+33.75+6.75+0.30+1.40+0.80+6.00+2.50+17.00+8.25+5.00+9.00+2.00); № НОМЕР_1 від 15.12.2013 року, серед яких зоксіцеф; дексалгін; лідокаїну; ресорбілакт; система ПК 21-02 2 шт ; шприци : 5 мл 10 шт. ; 2мл. 5 шт; 20 мл. 2шт.; пл-р Sicofix 1; перчатки Derma GripH/сМ уп. ; пакети середні , а всього на суму 461.10 грн ( 313.75+62.25+5.75+33.75+10.00+8.00+3.00+2.80+5.00+16.50+0.300= 461.10 ); 16.12. 2013 року на суму 220.50 грн., Глево , товарний чек № 101728; 18 грудня 2013 року на суму 147 грн ( Глево ), товарний чек № 102862 ; 19.12. 2013 року на суму 503.25 грн, ( 9.50+157.00+54.20+10.00+4.80+251.00+3.45+0.30+13.00) , а саме-Натрію хлорид; Глево; Лізину Есцила; 2 системи.; 6 шприців 5 мл; зоксіцеф 4 шт. 251 грн ( 62.75х 4) ; лідокаїн Г ; товарний чек № 103118 ;
Крім того 15.12.2013 року в аптеці, розташованій в АДРЕСА_3 о 13 год 45 хв були придбані предмети догляду на суму 10.98 ( 5.99 +4.99 ) грн: о 16год 50 хв ін`єкційні на суму 28.75 ( 16.75+8.25 +3.75), а всього на суму 38.43 ( 10.99+ 28.75);
-17.12.2013 року в аптеці м. Тернополя, вул. Клінічна 1 неодноразово : о 08.15, 10.45, 11.48, 13.42, 14.08, 17.30 були придбані медикаменти та предмети догляду, ін`єкційні, про що свідчать фіскальні чеки ( т. 1 а.с. 23) на загальну суму 306.27 ( 20.22+91.65+41.25+41.97+63.98+5+42.2 );
- 18.12.2013 року в цій же аптеці, розташованій по АДРЕСА_3 було придбано : о 09 год. 04 хв предмети догляду на суму 8.75 грн та о 16.00 інєкційні на суму 224.40 грн;
- 23.12.2013 року в тій же аптеці також було придбано таблетованих препаратів на суму 92. 50 грн.
Крім того, 15.12.2013 року була придбана протиправцева сироватка, вартість якої 63.00 грн, що стверджується чеком № 140327.
Таким чином судом встановлено, що на лікування потерпілого було витрачено грошових коштів на загальну суму 2295.00 грн (503.25+10.98+42.20+41.97+92.50+147.00+63.00+91.65+20.22+63.98+8.75+224.40+41.25+5.00+28.75+228.50+221.00+461.50).
Згідно з вимогами ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя підлягає індексації на підставі рішення суду .
Оскільки потерпілий звернувся з заявою про збільшення позовних вимог, а тому суд враховуючи рівень інфляції за період з січня 2014 року по даний час, приведений у розрахунку потерпілого з обвинуваченого необхідно стягнути кошти за лікування в сумі 3413.40 (2295.5х 1.487).
Крім того, ураховуючи що потерпілим були витрачені кошти в сумі 171.89 грн (120+11.55+0.34+6.00+ 34.00) на нотаріальне оформлення довіреності на представництво його інтересів, що стверджується квитанціями Приватбанку № 1049.682.3, 1049.684.1, 1049.682.1, 1049.682.2 , 1049.683.1 від 20.01. 2014 року (т.1 ас.27, 28) та копією довіреності посвідченою державним нотаріусом Збаразької державної нотаріальної контори 20.01. 2014 року (т.1 а.с. 87), що з урахуванням індексу інфляції, на його користь підлягає до стягнення 255.60 (171.89х1.487).
В задоволенні вимог про стягнення грошових коштів на проїзд та його перевезення в сумі 1850.20 грн, а також про стягнення оплати за навчання Тернопільському кооперативному торговельно-економічному коледжу за навчання, яке він не зміг відвідувати належним чином, перебуваючи на лікуванні та проходячи курс реабілітації в сумі 3550 грн і 1000 грн - вартість одягу ( куртки пуховика, який йому пошкодив ОСОБА_11 слід відмовити, виходячи з наступних міркувань.
Як доказ понесених потерпілим витрат до матеріалів справи долучено чеки на придбання пального.
На підтвердження вимог про стягнення оплати за навчання подав квитанцію № 1789-62.1 від 27 серпня 2013 року про часткову оплату за навчання грошових коштів в сумі 3550.00 грн.
Однак, з довідки № 87 від 05.03.2014 року підписаної директором Тернопільського кооперативного торговельно-економічного коледжу № 87 видно, що ОСОБА_5 був відрахований з коледжу, через академічну заборгованість, яка виникла внаслідок тривалих пропусків занять з поважних причин, яку він не зміг ліквідувати за станом здоров`я з правом поновлення у наступному навчальному році. Однак, ні потерпілим, ні його представниками не надано доказів, які б свідчили, що сплачені Дідиком кошти йому не поверталися (в тому числі не долучена ні копія договору, укладеного між ОСОБА_5 та кооперативним торговельно економічним коледжом, яка могла б підтвердити чи спростувати вимоги позивача, в тому числі і щодо підстав та причин відрахування студенів, які не відвідують заняття з поважних причин, ні довідка навчального закладу про повернення (неповернення сплачених коштів), також суду не надано жодного доказу про вартість пошкодженої куртки (чеку на придбання, висновку експерта та ін.).
Інших доказів в обґрунтування заявлених вимог в цій частині ні позивачем, ні його представниками суду не надано.
Потерпілий також просив стягнути з обвинуваченого 8600 (вісім тисяч шістсот) гривень процесуальних витрат оплату послуг адвоката ОСОБА_65 , який представляє його інтереси в судовому засіданні.
Враховуючи вимоги Постанови КМ України від 27 квітня 2006 року, із змінами внесеними згідно з Постановою КМ від 22.02.2012 року, якою визначено граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ якою передбачено, що загальний розмір виплати не може перевищувати суми, розрахованої за відповідний час виходячи із трикратного розміру мінімальної заробітної плати , що становитиме 3654 ( 1218х3 ) суд вважає, що саме таку суму слід стягнути з обвинуваченого на його користь. При цьому суд враховує, що представником потерпілого на ознайомлення з матеріалами справи, участь в судових засіданнях було витрачено 13.70 год (13.01.15 10 хв., 23.01.15 - 1 год., приймав участь у судових засіданнях: 13.01.2015р. з 09-20 до 09-30; 23.01.2015р. з 10-00 до 11-00; 13.02.2015р. з 10-00 до 14-30; 11.03.2015р. з 10-00 до 11-00; 27.03.2015р. з 10-30 до 13-30; 01.04.2015р. з 10-30 до 10-35; 15.04.2015р. з 10-00 до 11-00; 29.04.2015р. з 10-20 до 13-30.
Таким чином з обвинуваченого на користь потерпілого слід стягнути 7323 гривні ( 3413.4+ 255.60+ 3654 ) для відшкодування матеріальної шкоди та витрат на правову допомогу з урахування індексу інфляції.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправними діями щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.
Згідно п. 9 Постанови ПВС України від 31.03. 1995 року № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» , розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, психічних тощо) яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди також підлягає до задоволення частково так як діями обвинуваченого потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження ножове поранення в область спини, що викликало у нього стрес, моральні, психічні, душевні переживання, нервові потрясіння, терпів фізичний біль, порушився звичайний ритм і спосіб життя, через пропуски занять був відрахований з навчального закладу.
Арешт на майно, накладений відповідно до ухвал слідчого судді Збаразького райсуду від 16.12.2013 р. у даному кримінальному провадженні: зимову куртку чорного кольору, належну ОСОБА_11 ; одяг та взуття, належні ОСОБА_66 скасувати і вказане майно повернути їх власникам. Речовий доказ ніж знищити.
Керуючись ст.ст. 174, 369, 374 КПК України, суд
ОСОБА_11 визнати винним за ч.4 ст.296 КК України і призначити йому покарання:
3 (три) роки позбавлення волі.
У строк відбуття покарання зарахувати перебування ОСОБА_11 під вартою з 15.12.2013 р. по 23.12.2015 р.
Запобіжний захід ОСОБА_11 не обирався.
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_11 у користь ОСОБА_5 :
- для відшкодування матеріальної шкоди: 3413, 4 грн витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 , 255, 60 грн витрат на оформлення довіреності з урахуванням індексу інфляції та 3654 грн витрат на правову допомогу, всього на суму 7323 грн (сім тисяч триста двадцять три гривні);
Скасувати арешт на майно, накладений відповідно до ухвал слідчого судді Збаразького районного суду Тернопільської області від 16.12.2013 р.
Речові докази, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Збаразького РВ УМВС України в Тернопільській області (т.2 а.с.98-100):
- куртку чорного кольору, шапку синього кольору, футболку білого кольору, кофту зеленого кольору, кросівки синього кольору із сірими та блакитними вставками повернути ОСОБА_5 , прож. АДРЕСА_4 ;
- зимову куртку чорного кольору повернути ОСОБА_11 , прож. с.Манево Лановецького району Тернопільської області або його представнику;
- ніж, яким було спричинено тілесне ушкодження ОСОБА_5 знищити після набрання вироком чинності.
Виконання щодо речових доказів провести після набрання вироком законної сили.
Судові витрати:
- двісті сорок п`ять гривень 96 копійок за проведення експертизи холодної зброї № 1-195/15 від 04.03.2014 р. стягнути із ОСОБА_11 в користь держави.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана через Підволочиський районний суд Тернопільської області до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку.
Головуюча суддя - підпис
Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя Підволочиського
районного суду ОСОБА_1