суддів Судової палати у кримінальних справах
Суду України у складі:
суддів
Шевченко Т.В., Кривенди О.В.
розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 29 березня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1на судові рішення щодо нього.
Вироком
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 травня 2006 року ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше неодноразово судимого,
востаннє 29 січня 2002 року за ч.2 ст.186, ч.2 15-186, ч.3 185, 70 КК України
на 4 роки1 місяць позбавлення волі;
звільненого 17 травня 2005 року умовно-достроково на 9 місяців 18 днів

засуджено за ч.1 ст.115 КК України
на 11 років позбавлення волі.

На
підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків остаточно ОСОБА_1 призначено 11
років 6 місяців позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1на користь потерпілої ОСОБА_2 3333,50 грн.
матеріальної та 50000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 9 серпня 2006 року вирок
щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1. засуджений за те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 19-ї год. у квартирі
АДРЕСА_1на грунті особистих неприязних стосунків із сином співмешканки ОСОБА_3
в ході сварки з метою умисного вбивства наніс останньому численні удари
шкіряним паском, металевою шваброю і дерев'яною планкою в різні частини тіла,
заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, від яких потерпілий помер.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення щодо нього, а
справу направити на нове розслідування. Посилається на порушення
кримінально-процесуального закону, зокрема вказує на однобічність та неповноту
досудового слідства та під час судового розгляду, на те, що судово-психіатрична
експертиза щодо нього проведена неналежним чином, а під час розгляду справи в
апеляії порушено його право на захист. Вважає, що його дії неправильно
кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України і підлягають перекваліфікації на ст.116
КК України, а покарання - пом'якшенню.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія
суддів вважає, що у задоволенні касаційної скарги слід відмовити.

Доведеність
вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених у вироку
обставин ґрунтується на сукупності зібраних по справі та досліджених судом
доказів. Зокрема, показаннями самого засудженого як в ході досудового слідства,
так і в суді про обставини, за яких він наніс потерпілому ОСОБА_3 удари паском, металевою шваброю та дерев'яною
планкою, випадково вдарив ножем в ногу, однак визнавав свою вину частково,
оскільки не хотів вбивати потерпілого. Також винність ОСОБА_1 підтверджується
показаннями потерпілої ОСОБА_2, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
протоколом огляду місця події з долученими фототаблицями, висновком
судово-медичної експертизи про характер і локалізацію тілесних ушкоджень,
виявлених на трупі ОСОБА_3, причину його смерті, іншими доказами.

Суд
повно, всебічно та об'єктивно дослідив всі зібрані по справі докази, дав їм належну
оцінку і обгрунтовано дійшов висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у
вчиненні інкримінованого йому злочину. Його дії правильно кваліфіковані за ч.1
ст.115 КК України.

Посилання
засудженого на те, що він вчинив злочин у стані сильного душевного хвилювання,
не можна визнати переконливими. Вони спростовуються актом коплексної
амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизиОСОБА_1про те, що він
під час скоєння злочину міг і може тепер усвідомлювати свої дії і керувати
ними, у стані фізіологічного афекту або іншому емоційному стані, який міг би
суттєво вплинути на свідомість та діяльність, не перебував, а знаходився в
стані алкогольного сп'яніння.

Як
видно з матеріалів справи постановою слідчого прокуратури Києво-Святошинського
району Київської області від 30 січня 2006 року у зв'язку з клопотанням
обвинуваченогоОСОБА_1та постановою Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 29 травня 2006 року у зв'язку із клопотанням адвоката
ОСОБА_8 відмовлено у призначенні повторної комплексної судової
психолого-психіатричної експертизи у зв'язку з відсутністю підстав для її
призначення.

Необгрунтованими є посилання засудженого на
порушення права на захист під час розгляду його апеляції. Як видно з матеріалів
справи, під час розгляду його справи у суді першої інстанції його захист
здійснював адвокат ОСОБА_8, з яким 20 березня 2006 року була укладена угода
ОСОБА_1. Однак, ОСОБА_1 відмовився від послуг цього адвоката. Крім того, участь
захисника у даній справі не є обов'язковою.

Істотних
порушень кримінально-процесуального закону, які б були безумовною підставою для
скасування судових рішень, не встановлено.

Таким
чином, при перевірці справи не виявлено передбачених ст.398 КПК України підстав для призначення справи до розгляду
касаційним судом з повідомленням осіб, зазначених ст.384 КПК України.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційної
скаргиОСОБА_1 відмовити.

С у д д і :

Шевченко Т.В. Пивовар В.Ф. Кривенда
О.В.