Справа №195/1972/14-к
1-кп/195/13/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2015 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000625 від 11.10.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Томаківка Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, проживаючого по АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.10.2014 року, близько 00.05 годині, ОСОБА_5 знаходився в приміщенні кафе «Капкан», розташованого по вул. Кар`єрній в смт. Томаківка Дніпропетровської області, де в нього виник конфлікт з громадянином ОСОБА_6 , в ході якого зазначені особи висловлювали в бік один одного взаємні образи.

Після цього, вони вдвох вийшли з приміщення зазначеного кафе, на вулицю, продовжуючи висловлювати образи один одному. В ході даного конфлікту, у ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , реалізуючи який, він близько 00.14 годині 06.10.2014 року, знаходячись на території прилеглій до кафе «Капкан», розташованого по вул. Кар`єрній в смт. Томаківка Дніпропетровської області, підійшов до ОСОБА_6 та умисно, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, хоча мав реальну можливість їх передбачити та повинен був це зробити, наніс останньому удар кулаком лівої руки по голові у підборіддя, внаслідок чого ОСОБА_6 , втративши рівновагу, впав на землю, обличчям догори, вдарившись при цьому потиличною частиною голови об асфальтне покриття.

Внаслідок необережних дій ОСОБА_5 , які виразилися у злочинно недбалому нанесенні удару в обличчя потерпілому, та подальшому падінні останнього, ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичного експерта №150-Е від 25.10.2014 року заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозгової травми, а саме синець в лівій пара орбітальній області, набряк м`яких тканин і садно на його тлі в потиличній області, інфільтруючи крововиливи з проявами внутрішнього клітинного гемосидероза та продуктивної тканьової реакції в товщі м`яких покривних тканин голови в потиличній області посередині і в лівій потилично-скроневій області, осколково-лінійний перлом потиличної кістки ліворуч з переходом на ліву скроневу кістку і лобну кістку ліворуч, лінійний перелом потиличної кістки з переходом на праву тім`яну кістку і лобну кістку праворуч, субдуральний крововилив з помірно вираженим внутрішньоклітинним гемосидерозом, проявами продуктивної тканьової реакції в області правої півкулі головного мозку (здебільше скроневої та лобної часток) і розповсюдженням на область лобної частки лівої півкулі головного мозку, масивний субарахноїдальний крововилив з помірним внутрішньоклітинним гемосидерозом, проявами продуктивної тканьової реакції та розповсюдженням у підлеглі шари речовини головного мозку, виражений набряк та вогнищеві крововиливи в області правої скроневої частки, масивний субарахноїдальний крововилив по типу гематоми з помірним внутрішньоклітинним гемо сидерозом, розповсюдженням у речовину головного мозку у вигляді численних різного розміру та форм вогнищевих крововиливів, некрозом нейропілю поміж ними та перифокальними макрофагально-мезенхімальною реакцією, помірним внутрішньоклітинним гемосидерозом в області правої лобної частки, субарахоїдальний крововилив з помірним внутрішньоклітинним гемо сидерозом та проявами продуктивної тканьової реакції в області лівої лобної частки, фіброз та слабка кругло клітинна інфільтрація м`яких мозкових оболонок, набряк головного мозку. Всі вище означені тілесні ушкодження в області голови в даному випадку розглядаються у сукупності як єдина закрита черепно-мозкова травма і за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок якої в даному випадку настала смерть потерпілого.

Відповідальність за вказані діяння передбачена ч. 1 ст. 119 КК України за ознаками вбивства, вчиненого через необережність.
В судовому засіданні потерпіла та обвинувачений повідомили суд про примирення між собою та надали суду угоду про примирення від 17.02.2015 року у даному кримінальному провадженні згідно з якою останній повністю визнав свою вину у зазначеному діянні, примирився з потерпілою і відшкодував їй заподіяні матеріальні збитки та моральну шкоду, а також ОСОБА_5 відшкодовано на користь держави, в особі комунального закладу " Томаківська ЦРЛ Дніпропетровської обласної ради" шкоду завдану кримінальним правопорушенням у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину у суммі 1623 грн. 60 копійок.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.119 КК України у вигляді 3 років обмеження волі з застосуванням ст.75 КК України - звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Сторони розуміють, наслідки укладання та затвердження означеної угоди для сторін відповідно до ст. 473 КПК України, що підтверджується їх підписами в угоді та поясненнями в судовому засіданні.
Обвинувачений підтверджує, що йому відомо про обмеження його права оскарження вироку згідно з положенням ст.ст. 394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч.4 ст.474 КПК України.

Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений і потерпіла угоду підтримали, просили її затвердити. Відповідно до умов угоди, обвинувачений визнав себе винним у скоєнні даного злочину у повному обсязі. Прокурор заперечує проти укладення угоди.
В судовому засіданні суд, відповідно до вимог ч. 6 ст. 474 КПК України, шляхом отримання пояснень сторін, яким у встановленому порядку роз`яснені їх права, переконався, що укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
В судовому засіданні суд, відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України, перевірив вказану угоду на відповідність вимогам КПК України та закону, встановив, що угода відповідає вказаним вимогам, оскільки угода складена в порядку та на підставах ст.ст. 468-472 КПК України, містить передбачені вимогами вказаних статей КПК України відомості та дані.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, немає обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Зазначена в угоді міра покарання лежить у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 119 КК України, у якій обвинувачений визнав себе винним, міра покарання відповідає обставинам справи, характеристиці особи, що вчинила злочин, його тяжкості та ступеню суспільної небезпеки як самої особи, так і вчиненого нею діяння.
Обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні одну малолітню дитину.
На підставі викладеного суд вважає, що угода, укладена сторонами у даному кримінальному провадженні підлягає затвердженню.
Обраний у відношенні обвинуваченого запобіжний захід домашній арешт - підлягає залишенню без змін до набрання вироком законної сили.
Процесуальні витрати, що підлягають відшкодуванню відповідно до ст.ст. 124-126 КПК України, згідно обвинувального акту відсутні та в угоді про примирення не зазначені, у зв`язку з чим вказане питання судом не вирішується.
Речові докази за даним кримінальним провадженням суду не надавалися, у зв`язку з чим питання щодо них судом в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України не вирішується.
Доведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні даного злочину доводиться як визнанням вини самим обвинуваченим, так і угодою про примирення, а також матеріалами справи, дослідженими судом в ході даного судового засідання з метою достеменного встановлення вини обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 369-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 17.02.2015 року у даному кримінальному провадженні між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити визначене угодою покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком у 2 (два) роки, якщо він протягом вказаного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1

17.02.2015