П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2013 року місто Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Бойко О.Ю., при секретарі Родіоновій О.С., за участю прокурора Ніколенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали по скарзі ОСОБА_1 на постанову слідчого з особливо важливих справ прокуратури Запорізької області Баранова В.І. від 09.07.2010 року про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.375 КК України, -

встановив:
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернулася ОСОБА_1 зі скаргою на постанову слідчого з особливо важливих справ прокуратури Запорізької області Баранова В.І. від 09.07.2010 року про порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.375 КК України.

Скаржник вважає вищевказану постанову незаконною, такою що підлягає скасуванню, скаргу мотивує наступним. Вважає, що на момент порушення кримінальної справи у слідчого з особливо важливих справ прокуратури Запорізької області Баранова В.І. були відсутні підстави для її порушення. Так, сам факт скасування судом апеляційної інстанції рішення ухваленого судом першої інстанції не характеризує його як завідомо неправосудне. Відповідно до чинного на той час законодавства, скасування рішення судом апеляційної інстанції не могло навіть бути підставою для відкриття дисциплінарного провадження, тим більше не може бути підставою для порушення кримінальної справи.

Зазначає, що земельне законодавство не давало визначення терміну «обмін», вперше визначення «обмін земельної ділянки на іншу земельну ділянку» з'явилося у зв'язку із змінами внесеними до пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України Законом №309-VI від 04.06.2008 року. Що в свою чергу спростовує звинувачення у неправосудності, ухвалених скаржником рішень.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши скаргу, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свої доводи, суд доходить до висновку, що скарга на постанову в порушенні кримінальної справи є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.375 КК України, слідчий вважає, що ОСОБА_1, як суддя Приазовського районного суду Запорізької області завідомо знаючи про неправосудність з квітня 2006 року по квітень 2008 року винесла 77 рішень про відчуження земельних ділянок (паїв) на користь позивачів за договорами міни цих земельних ділянок на зерно.

Відповідно до вимог ст.236-8 КПК України, суд при розгляді скарги на постанову про порушення справи, повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Крім того, відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 04.06.2010 року «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи», розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суддя повинен перевірити: чи були наявними на час порушення справи передбачені ч.1 ст.94 КПК України приводи; чи мала особа, яка порушила справу, достатньо даних, що вказують на наявність ознак злочину (ч.2 ст.94 КПК) законність джерел отримання даних; чи компетентна особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи і чи було додержано нею встановлений для цього порядок (ст.98 КПК України).

Відповідно до ст.94 КПК України, приводами до порушення кримінальної справи є: заяви або повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян; повідомлення представників влади, громадськості або окремих громадян, які затримали підозрювану особу на місці вчинення злочину або з поличним; явка з повинною: повідомлення, опубліковані в пресі; безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину.

Відповідно до ч.2 ст.94 КПК України, кримінальна справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Однак, на думку суду, даних, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.375 КК України ні на момент порушення кримінальної справи, ні на момент її розслідування - недостатньо.

Як підставу для порушення кримінальної справи, слідчий зазначає, наявність в матеріалах перевірки даних, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознак злочину. Проте з матеріалів, наданих суду в порядку передбачених ст.236-8 КПК України, прослідкувати наявність таких даних не представилося за можливе.

Злочин передбачений ч.1 ст.375 КК України є злочином з формальним складом об'єктивна його сторона вичерпується вчиненням певних дій, в даному випадку, ухваленням суддею Живлаковою рішень. Беззаперечно всі дані, що були в розпорядженні слідчого з особливо важливих справ прокуратури Запорізької області Баранова В.І. свідчать про неправосудність 77-ми рішень ухвалених суддею, скасованих в подальшому судом апеляційної інстанції через порушення норм матеріального права при їх ухваленні.

Суб'єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст.375 КК України, характеризується виключно прямим умислом за якого суддя Живлакова до моменту ухвалення 77-ми рішень (квітень 2006 року - квітень 2008 року) мала б знати про їх завідому неправосудність. Проте такими даними особа, що прийняла рішення про порушення кримінальної справи не володіла, а значить достатніх даних для порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.375 КК України не було.

При цьому суд бере до уваги той факт, що встановлення неправосудності 77-ми рішень судом апеляційної інстанції відносяться до пізнішого періоду, після якого ОСОБА_1 рішень про відчуження земельних ділянок (паїв) на користь позивачів за договорами міни цих земельних ділянок на зерно не приймала.

Данні обставини вказують на те, що постанова про порушення кримінальної справи винесена в порушення вимог ст.ст. 94, 98 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 97, 98, 236-7, 236-8 КПК України (1960 року), -

постановив:

1. Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити;

2. Скасувати постанову слідчого з особливо важливих справ прокуратури Запорізької області Баранова В.І. від 09.07.2010 року про порушення кримінальної справи №191010пр у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.375 КК України;

3. Копію постанови направити скаржнику та прокурору Запорізької області;

4. На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Запорізької області. Подача апеляції не зупиняє виконання постанови.

Суддя: О.Ю. Бойко