АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження № 641/2024/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1087/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 березня 2015 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Черкаська Лозова, Дергачівського району, Харківської області, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

засуджений за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Стягнуто з ОСОБА_7 моральну шкоду на користь ТОВ «Центральна районна аптека №16» 3760 гривень та на корить ОСОБА_8 65 гривень.

Як встановив суд, 27 грудня 2014 року приблизно о 19 годині 35 хвилин, ОСОБА_7 , маючи злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи, зайшов до приміщення Центральної районної аптеки №16, розташованої в м. Харкові, пр. Московський, 96, де реалізуючи свій злочинний намір, застосував до фармацевта ОСОБА_8 газовий балончик, причинив при цьому фізичний біль, таким чином, застосувавши насильство, небезпечне для життя та здоров`я останньої та проник за прилавок, де з касового апарату, відкрито викрав грошові кошти в сумі 3760 гривень та особисті кошти ОСОБА_8 в сумі 65 гривень, які знаходились біля касового апарату.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи кваліфікацію кримінального правопорушення, просить призначити йому більш м`яке покарання, посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного злочину. Обвинувачений зазначає, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, не дослідив в повному обсязі всі факти та матеріали справи.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що обвинувачений повністю визнав обставини вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України і за згодою його та всіх учасників судового засідання, суд першої інстанції у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджував докази щодо цих обставин, а тому вирок в частині фактичних обставин справи, правильності кваліфікації дій обвинуваченого не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким, та згідно ст. 65 КК України враховано й дані, що характеризують особу, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Крім того, суд обґрунтовано визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття, та не встановив обтяжуючих обставин.

Що стосується посилань обвинуваченого про те, що суд не дослідив в повній мірі всі матеріали справи, у зв`язку з чим, на його думку, призначив занадто суворе, покарання, то колегія суддів, зазначає, такі посилання жодним чином не підтверджуються та є безпідставними.

З урахуванням цих обставин суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання в мінімальній межі санкції ч.3 ст.186 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Колегія суддів, вважає, що покарання відповідає тяжкості скоєного та даним про особу обвинуваченого.

З огляду на це, колегія суддів, не вбачає підстав для зміни вироку за доводами апеляції і призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:
Судді: