УХВАЛА
2014 року грудня 23 дня Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, одноособово, під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за секретаря ОСОБА_2 ,

у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ у залі суду в рамках кримінального провадження з розгляду сумнівів у забезпеченні цивільного позову, що виникли під час виконання вироку цього суду від 11 грудня 2013 року, яким засуджений ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:
Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2013 року, який набрав законної сили 27 грудня 2013 року, ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до позбавлення волі на певний строк, цивільний позов потерпілого залишений без розгляду і вирішене питання про долю мікроавтобуса «Мерседес Бенц-308Д», д/н НОМЕР_1 , визнаного речовим доказом.

До суду звернулася ОСОБА_4 з заявою на предмет скасування накладеної за поставною слідчого від 15.11.2012 у цій кримінальній справі заборони відчуження транспортних засобів, які за життя належали ОСОБА_5 , після якого відкрилася спадщина. Заява вмотивована наявністю заборони щодо декількох транспортних засобів, тоді як долю вирішено лише щодо одного, чим викликані сумніви у виконанні цього вироку.

Сторони обвинувачення і захисту, заявник в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, що відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

З кримінальної справи вбачається, що досудове слідство провадилося за правилами КПК 1960 року, а справа надійшла до суду згідно з п. 11 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України з обвинувальним висновком і цивільним позовом, з метою забезпечення якого слідчим була прийнята постанова від 15.11.2012 про накладення заборони відчуження нерухомого майна та транспортних засобів (а.с. 73), а протоколи опису такого майна на виконання ч.ч. 2, 4 ст. 126 КПК 1960 року не складався.

Під час судового розгляду на підставі заяви потерпілого ОСОБА_6 його цивільний позов відповідно до ст. 291 КПК 1960 року по суті не вирішувався, через що підстави для його забезпечення за визначенням ст. 125 КПК 1960 року відпали.

В силу ст. 335 КПК 1960 року питання про арешт майна розв`язанню за обвинувальним вироком не підлягав, а повинен був негайно вирішений слідчим після приведення вироку у виконання згідно ч. 6 ст. 126 КПК 1960 року. Крім того, забезпечення цивільного позову у кримінальній справі згідно з ст. 126 КПК 1960 року допускалося лише шляхом накладення арешту на майно, через що постанова слідчого, не відповідаючи вимогам Закону, підлягає скасуванню.

Суд, перевіривши кримінальну справу в необхідному обсязі, у судовому засіданні за стійким внутрішнім переконанням дійшов висновку відповідно до п. 14 ст. 537 КПК України про необхідність усунення всякого роду сумнівів з приводу виконання рішення про цивільний позов і його забезпечення, викликані незаконною постановою слідчого, про що згідно з ч. 5 ст. 539 цього Кодексу постановляє цю ухвалу.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,
УХВАЛИВ:
Постанову слідчого СВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в області від 15 листопада 2012 року про вжиття заходів забезпечення цивільного позову у кримінальній справі визнати незаконною і скасувати.

Скасувати заборону відчуження мікроавтобусу «Мерседес Бенц-310Д», 2000 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_2 , та «Фольксваген LT35», 1999 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_3 , що зареєстровані на праві власності за життя ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає оскарженню до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом семи днів, починаючи з наступного за днем її оголошення, із плином яких набирає законної сили.
Головуючий