Справа 336/9818/14-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ;

при секретарі: ОСОБА_2 ;

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника КВІ: ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_5 про звільнення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 10.11.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 317 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі; на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, на яку покладено обов`язки: повідомляти про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально-виконавчої системи,

від покарання з випробуванням в зв`язку із закінченням іспитового строку, та матеріали кримінальної та особової справи № 419/2011, -

ВСТАНОВИВ:

Із подання інспекції вбачається наступне.

Засуджена перебуває на обліку Шевченківського РВ КВІ з 12.12.2011 року.

Під час перебування на обліку ОСОБА_6 на реєстрацію не з`являлася без поважних причин, зловживала спиртними напоями, вела асоціальний спосіб життя. Крім того, була позбавлена батьківських прав.

22.09.2014 року кримінально-виконавча інспекція звернулася з поданням до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя про скасування звільнення із випробуванням, проте подання залишено без розгляду.

Іспитовий строк, призначений судом, закінчився 10.11.2014 року.

Посилаючись на ці обставини, заявник просить вирішити питання про звільнення від призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.11.2011 року покарання з випробуванням в зв`язку із закінченням іспитового строку.

Прокурор проти задоволення подання заперечував, оскільки іспитовий строк закінчився лише формально, ОСОБА_6 грубо порушила вимоги ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 539 ч. 1 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за поданням органу або установи виконання покарань у випадках, встановлених законом.

В силу вимог ст. 539 ч. 2 п. 3 КПК України подання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду подання повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Проте, ОСОБА_6 на виклик суду не з`являлася, місце її перебування на цей час не встановлено.

Крім того, з матеріалів особової справи вбачається, що після взяття на облік у КВІ ОСОБА_6 з`являлася на реєстрацію у період з 20.11.2011 року по 15.05.2012 року, а в період з 05.06.2012 року по 07.05.2013 року, - майже рік, не з`являлася. Проте, у матеріалах особової справи відсутні дані про реагування на її протиправну поведінку.

ОСОБА_6 з`явилася 13.05.2013 року та була у полі зору КВІ до 28.07.2014 року, за весь час іі обліку ОСОБА_6 не змінила поведінки, вела аморальний спосіб життя, за таких обставин зробити висновок про те, що вона підлягає звільненню від покарання неможливо.

Формальний сплив іспитового строку не є підставою для звільнення та не свідчить, що засуджена особа витримала іспит та стала на шлях виправлення.

З матеріалів особової справи вбачається, що з боку КВІ не було достатнього контролю та вчасного реагування на протиправну поведінку засудженої та вжиття заходів для незворотності покарання.

При вищевикладених обставинах, заслухавши думку прокурора, дослідивши зміст та матеріали подання, матеріали особової справи, суд прийшов до переконання, що у задоволенні подання начальника Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_5 слід відмовити.

Відповідно до ст. 78 ч.1 КК України після закінчення іспитового строку засуджений звільняється судом від призначеного йому покарання у тому випадку, коли він виконав покладені на нього зобов`язання, а відтак питання скасування відстрочення виконання не може бути вирішено.

При вищевикладених обставинах, керуючись ст. 78 ч. 1 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_5 про звільнення від покарання з випробуванням в зв`язку із закінченням іспитового строку відносно засудженої ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1