Справа № 1-481/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2012 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судці Верозуб О. А.,

при секретарі Янковій Л.П..

за участю прокурора Капустіна О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Новоград-Волинський справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2. вул. Ватутіна, 41-В, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, розлученого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, несудимого в силу ст. 89 КК України, -

за ст. 164 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Підсудний ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати аліментів, встановлених рішенням суду, при наступних обставинах.

Згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду та за виконавчим листом № 2- 1059/07 від 25.06.2007 року, ОСОБА_1 зобов'язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки Дар'ї, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.05.2007р. і до повноліття дитини.

Однак, ОСОБА_1 навмисно злісно ухиляється від сплати аліментів з 17.07.2010 року по 01.10.2011 року та має заборгованість по аліментах в сумі 3 100 грн., на попередження державного виконавця про погашення заборгованості не реагує, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому йому обвинуваченні за ст. 164 ч. 1 КК України визнав повністю та пояснив, що за рішенням суду від 25 червня 2007 року він зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання їх доньки. Аліменти сплачував до березня 2008 р. і за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 07.07.2009 р. за ст. 164 ч. 1 КК України був засуджений до 2 років обмеження волі та звільнений від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на 1 рік. На даний час аліментів, визначених рішенням суду, не сплачує, матеріальної допомоги не надає, бо не працює. У скоєному кається.

Крім визнання підсудним ОСОБА_1 своєї вини, його винність в пред'явленому обвинуваченні встановлена в судовому засіданні і стверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_1. пояснила, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти з березня 2008 р. і у неї виникли матеріальні труднощі по утриманню неповнолітньої дитини. Не наполягає на позбавленні волі підсудного.

Відповідно до подання державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції від 28.09.2011 року слідує, що ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа № 2-1059/07 від 25.06.2007 року зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки Дар'ї, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.05.2007 р. і до повноліття дитини, але від сплати аліментів ухиляється. Станом на 01.10.2011 року заборгованість по аліментах складає 5 200 грн. (а.с. 7,11).

Ці ж обставини стверджуються виконавчим листом № 2-1059/07 від 25 червня 2007 року, з якого слідує, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду стягуються аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки Дар'ї (а.с.8).

Підсудний ОСОБА_1 неодноразово державною виконавчою службою попереджувався про необхідність сплачувати аліменти та погасити заборгованість по аліментах, однак, на попередження не реагує (а.с. 12-14).

Згідно акту про неможливість стягнення від 26.08.2011 року (а.с. 16) слідує, що майна, на яке можна звернути стягнення, за місцем проживання ОСОБА_1 не виявлено.

Підсудний ОСОБА_1, згідно довідки, виданої міським центром зайнятості, на обліку не перебуває (а.с.50,65).

За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується посередньо (а.с.56).

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудного є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Суд, відповідно до вимог ст. 299 КПК України, з врахуванням думки учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, а саме покази свідків, які ніким не оспорюються.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність підсудного ОСОБА_1 у скоєному ним злочині та його дії кваліфікує за ст. 164 ч. 1 КК України, як умисні дії, які виразилися у злісному ухиленні від встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При обранні виду і міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до невеликої тяжкості, особу підсудного, який характеризується посередньо, раніше несудимий в силу ст. 89 КК України, безробітний , потерпіла не наполягає на позбавленні волі підсудного, і обирає йому покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, вважаючи його необхідним та достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України та призначити йому покарання за цей злочин у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного судом покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців.

На підставі ст.76 п. 2, 3 КК України зобов'язати засудженого:

· не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді підписки про невиїзд.

На вирок до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд може бути подано апеляцію на протязі 15 діб з моменту проголошення вироку.

Суддя О.А. Верозуб