Справа № 1-69/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2007
року Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Бабича
С.В., при секретарі Бардаш О.М., з
участю прокурора Бондаря С .Ф.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
залі суду в
смт. Романові кримінальну справу
по обвинуваченню:

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с Климентіївна Баранівського району
Житомирської області, українця, гр-на України, не працюючого, освіта вища,
одруженого, мешканця АДРЕСА_1, раніше не судимого, -за ст. 364 ч. 2 КК
України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, обіймаючи
посаду директора сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
«Мрія», пов»язану з виконанням організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських обов»язків, тобто являючись службовою особою, на
яку, відповідно до чинного законодавства України, покладено відповідальність за
організацію та здійснення контролю за правильністю обчислення та своєчасністю
сплати податків, зборів інших обов»язкових платежів до бюджетів та ведення
господарської діяльності від імені підприємства, зловживаючи своїм службовим
становищем, умисно, в інтересах очолюваного ним товариства, з метою отримання
протиправним шляхом для господарської діяльності обігових коштів, в період з
січня 2002 року по грудень 2003 року, включно, не в повному розмірі сплачував
до бюджету суми нарахованого і утриманого з заробітної плати працівників
товариства прибуткового податку, справляння якого передбачалося Декретом
Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 р. № 13-92 "Про прибутковий
податок з громадян".

Так, при надходженні за вказаний період часу на основний банківський
рахунок та в касу СТОВ «Мрія» коштів в сумі 938 010.44 грн., було нараховано заробітну плату працівникам в сумі 482 175.88 грн., при цьому
було нараховано прибуткового податку -89
309.18 грн., фактично виплачено заробітну плату в сумі 426 133.74 грн.,
перераховано до бюджету прибутковий податок в сумі 6 436.05 грн., що
заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам і призвело до
тяжких наслідків -ненадходженні
до державного бюджету коштів в сумі 82
873.13 грн.

В судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 вину у
скоєному злочині визнав повністю і показав, що у той час коли він обіймав
посаду директора СТОВ «Мрія», підприємство знаходилось у скрутному
матеріальному становищі. Саме тому протягом 2002-2003 років максимум коштів, в тому числі, ті, які мали бути
перераховані до бюджету, спрямовувались на виробничі потреби. Будучи обізнаним
про необхідність сплачувати прибутковий податок, який справлявся з заробітної
плати працівників і про постійну зростаючу заборгованість з даного податку, він
використовував кошти, які мали бути спрямовані на сплату прибуткового податку
на виробничі потреби підприємства.

Вина підсудного, крім його показань, підтверджується доказами, дослідженими
у судовому засіданні.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2, показала, що з
січня 2002 по
грудень 2005 року
вона обіймала посаду головного бухгалтера СТОВ «Мрія». Протягом зазначеного
періоду часу, вона правильно нараховувала прибутковий податок, який справлявся
з заробітної плати працівників підприємства, але коштами розпоряджався директор
- ОСОБА_1, якому вона
неодноразово наголошувала на необхідність сплати до бюджету прибуткового
податку, але останній спрямовував вказані кошти на виробничі потреби
підприємства.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 пояснили суду, що в
період часу з січня 2002
року по грудень 2003
року вони працювали в СТОВ «Мрія» і отримували заробітну плату, в тому
числі продукцією, послугами та грішми.

Крім цього вина підсудного ОСОБА_1 стверджується
наступними доказами, які є в матеріалах кримінальної справи:

довідкою № 3/26-20 від 20.01.2005 року про
результати позапланової документальної перевірки СТОВ «Мрія» по питанню
своєчасності сплати прибуткового податку з громадян з додатками, згідно яких в
період часу з січня 2002
року по грудень 2003
року, включно, на основний банківський рахунок та в касу СТОВ «Мрія» коштів
в сумі 938 010.44 грн.,
було нараховано заробітну плату працівникам в сумі 482 175.88 грн., при цьому
було нараховано прибуткового податку -89
309.18 грн., фактично виплачено заробітну плату в сумі 426133.74 грн.,
перераховано до бюджету прибутковий податок в сумі 6 436.05 грн., що призвело
до ненадходження до державного бюджету коштів в сумі 82 873.13 грн. (а.с. т.1 6-14);

- протоколом виїмки від 05.04.2007 року, в ході якої в бухгалтерії СТОВ «Мрія»

були вилучені журнали-ордера та книги обліку оплати праці
(т. 1 а.с. 105-106);

·
протоколом огляду документів від 16.04.2007 року, в ході
якого були оглянуті журнали-ордера та книги обліку оплати праці, згідно яких
кошти, які надходили на підприємство спрямовувались на виробничі потреби (т. 1
а.с. 146-151);

·
протоколами вишок від 16.04.2007 року та від 23.04.2007
року, в ході якої у Житомирській обласній дирекції ВАТ «Райфайзен банку
Аваль» та «Укрсоцбанк» було вилучено інформацію про рух коштів СТОВ «Мрія» (т. 1 а.с.153, 221-223);

- протоколом огляду дискети від 17.04.2007 року, в ході
якого було знято

інформацію, вилучену у Житомирській обласній дирекції ВАТ
«Райфайзен банку Аваль»

про рух коштів СТОВ «Мрія» (т.1 а.
с Л 60 -190);

Суд, дослідивши всі зібрані по справі докази, оцінивши їх в своїй
сукупності приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_1 доведена в
судовому засіданні.

Діяння підсудного
ОСОБА_1, які виразились
у умисному

неперерахуванні
до бюджету сум прибуткового податку з громадян, справляння якого передбачалося
Декретом Кабінету Міністрів України від 26
грудня 1992 р. № 13-92 "Про
прибутковий податок з громадян" в розмірі 82 873.13 грн, суд кваліфікує за ст. 364 ч. 2
КК України, як зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі
наслідки.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує, що
злочин, скоєний ним є тяжким, проте, даний злочин скоєний ним вперше, за місцем
проживання підсудний характеризується позитивно, має на утриманні трьох
неповнолітніх дітей, мотиви скоєння злочину не мають характеру низьких, що суд
визнає як пом»якшуючу покарання обставину, а також враховує пом»якшуючу
покарання обставину - його
щире каяття, тому вважає за можливе, призначити покарання у вигляді позбавлення
волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ст. 364 ч. 2 КК України, з
випробуванням, відповідно до ст.ст. 75,76
КК України та, застосувавши ст. 69
КК України, не призначати додаткове покарання передбачене в санкції ст. 364 ч. 2 КК України.

Цивільний позов
по справі не заявлений.

Судових витрат
немає.

Керуючись ст.ст.
323,324 КПК
України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 364
ч. 2 КК
України та призначити покарання -
5 (п»ять) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати посади
пов»язані з виконанням організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських обов»язків, згідно ст. 69 ч. 2 КК України.

Згідно ст. 75
КК України, звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування
призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - 1 (один) рік не
вчинить нового злочину та виконає покладений на нього, передбачений ст. 76 КК України обов»язок
- періодично
з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому -
підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу скасувати.

Документи-журнали-ордера та книги обліку оплати праці,
які зберігаються в ПМ ДПА в Житомирській області, повернути СТОВ «Мрія».

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду
Житомирської області через Романівський райсуд
протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.