Справа № 1-105/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2011 року Новобузький районний суд
Миколаївської області в складі:
головуючого судді: Васильченко Н.О.,

при секретарі : Кічігіну Д.А.,

за участю прокурора: Герасимчук А.В.,

адвоката: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Новий Буг,
Миколаївської області, українця,

громадянина України,
маючого неповну середню освіту, не
одруженого,

не працюючого, б/н,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше судимого:

26.06.2008р. Новобузьким
районним судом Миколаївської області
за

ст. 3 ч. 185 КК України до 3
року позбавлення волі, на підставі

ст. 75 КК України з
випробуванням на 2 роки;

в скоєні злочину передбаченого
ст. 122 ч. 1 КК України -

ВСТАНОВИВ:

28.01.2011 року, близько 16.00 години,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння ОСОБА_2 разом з іншими особами
прийшли до будинку його батька ОСОБА_3,
який проживає за адресою АДРЕСА_2 в
кімнаті якого знаходилися ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.
Зайшовши до кімнати будинку ОСОБА_2
почав з'ясовувати з ОСОБА_7, чому
останній побив його батька ОСОБА_3.
Після чого ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_7,
який сидів на дивані, та з метою
заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7
навмисно став наносити удари у обличчя
ОСОБА_7. Присутні в даній кімнаті стали
заспокоювати ОСОБА_2 та казати, щоб він
не наносив удари ОСОБА_7. ОСОБА_2
продовжуючи свій злочинний намір
направлений на завдання тілесних
ушкоджень ОСОБА_7 підійшов до
останнього, та той момент коли ОСОБА_7
сидів на дивані та при цьому нагнув
голову, так як зав'язував шнурки на
чоботях з силою наніс біля 5 ударів по
потилиці ОСОБА_7. Від отриманих ударів,
які ОСОБА_2 наніс ОСОБА_7 останній впав
на диван. ОСОБА_2 з метою заподіяння
тілесних ушкоджень ОСОБА_7 каблуком
кросівка, в яких він був взутий із силою
знову наніс біля 5-6 ударів по потилиці
ОСОБА_7, який лежав на дивані обличчям
до низу, завдавши ОСОБА_7 тілесні
ушкодження у вигляді: забиття
головного мозку 2-ступеню, субдуральної
гадроми зліва, крововилива в
потилочній області зліва, набряку
головного мозку, які згідно висновку
експерта №39/14 від 22.03.2011р. відносяться
до тілесних ушкоджень середньої
тяжкості.

В судовому засіданні підсудний суду
пояснив, що свою вину у скоєні злочину
передбаченому ст. 122 ч. 1 КК України
визнає повністю, в скоєному щиро
розкаюється, дійсно він 28.01.2011 року він
пішов на АДРЕСА_3 до своєї тітки. У тітки
в будинку знаходилися ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, вони сиділи випивали і
він з ними сів. ОСОБА_8 повідомила йому,
що ОСОБА_7, який проживає на квартирі у
його батька на Новий Рік побив його.
Він розсердився і вирішив піти до
батька, який проживає на АДРЕСА_2 маючи
на меті чоловіку розмову з ОСОБА_7 Він
зайшов до будинку батька, де побачив
ОСОБА_7, який сидів на дивані, він почав
з ним розмову, після чого ОСОБА_7 його
оскорбив і він наніс йому кілька
ударів в обличчя, ОСОБА_7 впав на диван.
Його почали відтягувати, оскільки в
будинку було багато людей. Через деякий
час вони з ОСОБА_7 випивали мирову і він
ліг спати. Приблизно о 24 год. Ночі його
розбудила ОСОБА_5, співмешканка ОСОБА_7
і повідомила, що останньому дуже
погано. Він підійшов до ОСОБА_7 і спитав
як він себе почуває, останній не міг
відповісти і він сказав ОСОБА_5, щоб
вона викликала швидку. Приїхала швидка
і ОСОБА_7 забрали до лікарні, а він пішов
додому. Співмешканка ОСОБА_7 ОСОБА_5
написала заяву до міліції, що він побив
ОСОБА_7. Через день ОСОБА_5 повідомила
йому, що ОСОБА_7 відвезли до лікарні у м.
Миколаїв. За весь час перебування
ОСОБА_7 у лікарні він купував ліки,
згідно листку призначень, допомагав
продуктами харчування. Просив суд
строго його не карати та не позбавляти
волі.

Потерпілий у судовому засіданні суду
пояснив, що 28.01.2011р. біля 16 год. Коли він
разом з ОСОБА_5, ОСОБА_4 і ОСОБА_3,
знаходилися в будинку останнього, то до
будинку прийшов ОСОБА_2, разом з іншими
особами. ОСОБА_2 підійшов до нього та
спитав, чому він побив його батька
ОСОБА_3, після цього він кулаками рук
почав наносити удари йому в обличчя,
щелепи та при цьому наніс біля 5 ударів.
Присутні в кімнаті почали заспокоювати
ОСОБА_2, молода жінка ОСОБА_8 підійшла до
ОСОБА_2 та забрала останнього від нього.
ОСОБА_2 вирвався та знов підійшов до
нього і коли він сидів на дивані та
нагнувся, щоб зав'язати шнурки на
чоботях, ОСОБА_2 кулаком руки наніс йому
в обличчя біля 5 ударів, він руками
затуляв обличчя від ударів, які наносив
ОСОБА_2. В цей час зайшли чотири особи,
які сіли за стіл та почали вживати
горілку. ОСОБА_2 підійшов до нього та
кулаком руки із силою наніс 1 удар в
голову з лівого боку в область виску.
Від даного удару він впав на диван та
йому стало погано. ОСОБА_2 каблуком
взуття в яке він був вдягнений наніс
йому 6-7 ударів по потилиці. Від даних
ударів, які йому наніс ОСОБА_2 йому
стало погано, стала сильно боліти
голова та що відбувалося далі він не
пам'ятає.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_2
свою вину у скоєному злочині
передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України
визнав повністю, суд з урахуванням
думки учасників судового розгляду в
порядку ст. 299 ч. 3 КПК України вважає
недоцільним дослідження доказів
стосовно тих фактичних обставин
справи, які ніким не оспорюються,
обмежившись показами підсудного,
потерпілого і характеризуючими даними
особистості підсудного.

По справі заявлений цивільний
позов на суму 8500грн. в рахунок
спричиненого матеріального збитку та 40
000грн. в рахунок спричиненої моральної
шкоди.

В судовому засіданні потерпілий
позови підтримав в повному обсязі, суду
пояснив, що не може надати
документальні підтвердження суми
матеріального збитку, підтвердив, що
дійсно підсудний повністю оплатив його
лікування. Моральну шкоду обґрунтовує
частини головними болями, пов'язаними з
подіями 28.01.2011р..

Підсудний позови не визнав, суду
пояснив, що матеріальні збитки
відшкодував в повному обсязі та надав
суду чеки придбання ліків, довідку про
вартість ліків, лист призначення,
медичну картку. Просив суд відмовити
потерпілому у задоволенні позовів, як
нічим не підтверджені.

Суд, вважає цивільний позов про
відшкодування спричиненого
матеріального збитку не чим не
підтвердженим та необґрунтованим, в
задоволенні якого необхідно відмовити.
Цивільний позов пов'язаний з
відшкодуванням спричиненої моральної
шкоди підлягає частковому задоволенню
на суму 500грн..

Таким чином, суд приходить до
висновку, що вина ОСОБА_2 по ст. 122 ч. 1 КК
України доказана і його дії, тобто
умисне середньої тяжкості тілесне
ушкодження, яке не є небезпечним для
життя, що спричинило тривалий розлад
здоров'я -кваліфіковані правильно.

При визначені виду та міри
покарання підсудному ОСОБА_2 суд
враховує характер і ступінь суспільної
небезпеки скоєного, дані що
характеризують підсудного. Суд вважає,
що скоєний підсудним злочин
відноситься до категорії середньої
тяжкості.

Підсудний по місця проживання
характеризується позитивно.

Обставиною, що пом'якшує
підсудному покарання є щире каяття у
скоєному.

Обставиною, що обтяжує покарання
підсудному є скоєння злочину у стані
алкогольного сп'яніння.

Враховуючи особу підсудного,
обставини, при яких ним було скоєно
злочин, суд приходить до висновку, що
його виправлення і перевиховання
можливе лише без ізоляції від
суспільства, шляхом призначення
покарання у вигляді позбавлення волі
із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєні
злочину, передбаченому ст. 122 ч. 1 КК
України і призначити покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 2
роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_2 від відбуття
покарання з випробуванням строком на 2
роки.

Відповідно до ст. 76 КК України
зобов'язати засудженого ОСОБА_2 не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу кримінально
-виконавчої системи; повідомляти
органи кримінально -виконавчої системи
про зміну місця проживання, роботи;
періодично з'являтись на реєстрацію в
органи кримінально -виконавчої
системи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7
500грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_2 до набуття вироком законної
сили залишити у вигляді підписки про
невиїзд.

Речові докази:

- одна пара кросівок, вилучені у
ОСОБА_2, які знаходяться на
відповідному зберігання у ОСОБА_12
повернути ОСОБА_2 за належністю.

На вирок може бути подана
апеляція протягом 15 діб з моменту його
проголошення до апеляційного суду
Миколаївської області.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області
Н.О. Васильченко