Справа № 191/493/15-к
Провадження № 1-кп/191/153/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Синельникове Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючого грузчиком в Корпорації «Агро-Овен» ст.Нижньодніпровськ-вузол, який мешкає та зареєстрований: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
12.02.2015 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000021 від 27.01.2015 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309 КК України, а також угода про визнання винуватості, яка була укладена 12.02.2015 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 .

Відповідно до обвинувального акту від 12.02.2015 року ОСОБА_3 , в середині вересня місяця 2014 року у невстановлений слідством день та час, в денний час доби, перебуваючи на ставку, що в м.Синельникове Дніпропетровської області, неподалік від очисних споруд, побачив два дикорослих кущі рослин конопель. Маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичних засобів без мети збуту для особистого вживання, не маючи передбаченого законом дозволу на здійснення дій з наркотичними засобами та психотропними речовинами, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 зірвав з двох дикорослих кущів рослин конопель їх листя, таким чином, шляхом привласнення знайденого, придбав сиру рослинну речовину рослин конопель, без мети збуту для особистого вживання. Після чого вищезазначену рослинну речовину поклав в пакет і прибувши в цей же день за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , розклав на аркуші журналу зірвані з дикорослих кущів рослин конопель листя з метою їх висушування.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення з подальшим зберіганням наркотичних засобів без мети збуту для особистого вживання, ОСОБА_3 в середині вересня місяця 2014 року, у невстановлений слідством день та час, перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , переконавшись, що придбані ним раніше з дикорослих кущів рослин конопель листя вже висохло, дані висушені листя рослин конопель, подрібнив шляхом перетирання в долонях рук, та отриману ним висушену подрібнену речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору поклав в поліетиленовий пакет, який сховав в шафі свого житла. Таким чином ОСОБА_3 у вказаному місці висушену подрібнену речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору став незаконно зберігати без мети збуту для власного вживання до 27.01.2015 року, при цьому періодично вживаючи її шляхом викурювання.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, для особистого вживання,27.01.2015 року приблизно о 08-00 годин ОСОБА_3 , взявши за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вищевказаний поліетиленовий пакет з висушеною подрібненою речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, який помістив у лівий рукав куртки, в яку був одягнений, вийшов з дому з метою піти в перукарню, яка знаходиться в приміщенні вокзалу ст..Синельникове-1 Придніпровської залізниці.

Далі, в цей же день (27.01.2015 року) приблизно о 08-25 годин, ОСОБА_3 знаходячись на пероні залізничного вокзалу ст..Синельникове-1 Придніпровської залізниці, в м.Синельникове Дніпропетровської області, палив цигарку у не встановленому місці, при цьому був виявлений працівниками міліції та для складання адміністративного протоколу був запрошений до приміщення ЛВ на ст..Синельникове, де під час проведення йому особистого огляду, в лівому рукаві куртки, в яку він був одягнений, був виявлений вищевказаний прозорий пакет із полімерного матеріалу з сухою на дотик подрібненою речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 18,799 г., яка згідно висновку експерта №29/15 від 05.02.2015 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено- канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 17,314 г., яка згідно списку №1 Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року, (зі змінами), перевищує невеликі розміри.

Цей особливо небезпечний наркотичний засіб ОСОБА_3 незаконно придбав, виготовив та зберігав без мети збуту, для особистого вживання.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Таким чином, дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, які виразились у незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений, якому зрозумілі права та наслідки укладення угоди, безумовно та беззастережно пояснив про повне визнання вини та всіх обставин інкримінованого йому злочину.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначено покарання за ч.1 ст.309 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та застосувати до нього обмеження, передбачені п.2,3,4 ст. 76 КК України.

Відповідно до ст.472 Кримінального процесуального кодексу України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення, вона скріплюється підписами сторін.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного: відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.ч.4,5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом оглянуті матеріали кримінального провадження №00021, на предмет наявності скарг підозрюваного, поданих ним під час кримінального провадження.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Визначене сторонами покарання відповідає принципам призначення покарання та вимогам Закону.

При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 вчинив злочини невеликої тяжкості.

Обвинувачений посередньо характеризуються за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлені.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Виходячи з викладеного суд дійшо ввисновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 472, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 12.02.2015 року у кримінальному провадженні №0000021, укладену між старшим прокурором Синельниківської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області, юристом 3 класу ОСОБА_2 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 .

Визнати виним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років обмедення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 впродовж іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання або роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази зазначені на а.с. 31-32 кримінального провадження №0000021 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України - знищити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1