overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
Справа № 5-126/08
П О С Т А Н О В А

12 грудня 2008 року смт. Каланчак

Каланчацький районний суд в складі головуючого судді Прудкої Л.Г. при секретарі Шаховій О.В., за участю прокурора Сальник Н.А., представника КВІ Юрченко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Каланчак справу про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного вироком покарання
ОСОБА_1
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця смт. Мирне Каланчацького району Херсонської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого:
АДРЕСА_1
,

В с т а н о в и в:

Вироком Каланчацького районного суду від 25 червня 2007 року
ОСОБА_1
засуджений за ст. 263 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, та зобов’язанням періодично з’являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації і повідомлення про зміну місця проживання.

З подання інспектора кримінально-виконавчої системи Каланчацького району вбачається, що
ОСОБА_1
, незважаючи на проведену з ними правовиховну роботу, не з’являвся за викликом до кримінально-виконавчої інспекції без поважної причини.

В судовому засіданні засуджений
ОСОБА_1
пояснив, що він дійсно декілька разів не з’являвся за викликом до КВІ, оскільки хворів і перебував на стаціонарному лікуванні в лікарні ім. О.С. Лучанського в м. Херсон. Засуджений щиро кається, зобов»язується подібних порушень не допускати.

Обговоривши подання, заслухавши представника кримінально-виконавчої інспекції, висновок прокурора, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню оскільки засуджений щиро кається, новий злочин не скоїв, до адміністративної відповідальності не притягувався, після винесення йому застереження у вигляді письмового попередження подібних порушень не допускав.

Керуючись ст. 408-2 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання відносно
ОСОБА_1
з випробуванням та направленням його для відбування призначеного покарання.

На постанову може бути подана апеляція в апеляційний суд Херсонської області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя:
Справа №1-п-125/2008
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

15 грудня 2008 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді – Устіченко К.І.

при секретарі –Корсаковій І.С.

з участю прокурора – Дяченко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка Миколаївської області матеріали кримінальної справи за фактом крадіжки бичка із МТФ радгоспу « ім. 40 років Жовтня», розташованого в с.Романово-Булгакове Снігурівського району Миколаївської області,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2008 року до суду надійшли матеріали кримінальної справи №93230532 та постанова начальника СВ Снігурівського РВ УМВС України Миколаївської області про закриття кримінальної справи за фактом крадіжки бичка із МТФ радгоспу « ім. 40 років Жовтня», розташованого в с.Романово-Булгакове Снігурівського району Миколаївської області у зв’язку із закінченням строків давності.

Вивчивши матеріали кримінальної справи, вислухавши думку прокурора, яка вважала, що справа підлягає закриттю, у зв’язку із закінченням строків давності, суд вважає, що постанова є обґрунтованою і підлягає задоволенню на підставі наступного.

Як свідчить постанова (а.с.1) від 01 грудня 1993 року в ніч на 25 листопада 1993 року невідомі особи проникли в приміщення корпусу ВРХ МТФ радгоспу « ім. 40 років Жовтня», розташованого в с.Романово-Булгакове Снігурівського району Миколаївської області звідки викрали бичка на суму 867200 карбованців. За даним фактом порушено кримінальну справу за ст.81 ч.3 КК України (в редакції 1960 року).

27 грудня 1993 року досудове слідство у кримінальній справі було зупинено на підставі п.3. ст.206 КПК України, у зв’язку з тим, що особу, яка вчинила злочин, не встановлено.

25 листопада 2008 року постановою (а.с.16) начальника СВ Снігурівського РВ УМВС України ст. 81 ч.3 КК України (в редакції 1960 року) перекваліфіковано на ст.185 ч.3 КК України (в редакції 2001 року).

Таким чином, з дня вчинення злочину пройшло більше 15 років. Особу, яка вчинила вказаний злочин, не встановлено.

Згідно ч.3 ст.11-1 КПК України, якщо вході досудового слідства протягом строків, зазначених у ч.1 ст.49 КК України, не встановлено особу, яка вчинила злочин, прокурор або слідчий за згодою прокурора направляє кримінальну справу до суду, для вирішення питання про її закриття за підставою, передбаченою ч.2 цієї статті.

Суд закриває провадження по справі у зв’язку з тим, що строки передбачені у ч.1 ст.49 КК України минули, а особу, яка вчинила злочин, не встановлено.

Керуючись ч.2 ст.49 КК України, ст. 11-1 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу №93230532 порушену 01 грудня 1993 року за фактом крадіжки бичка із МТФ радгоспу «ім. 40 років Жовтня», розташованого в с.Романово-Булгакове Снігурівського району Миколаївської області за ст.185 ч.3 КК України (в редакції 2001 року), провадженням закрити у зв’язку з закінченням строків давності.

На постанову суду може бути подано апеляцію протягом 7-ми днів з моменту її проголошення через Снігурівський районний суд.

СУДДЯ:
СFпFрFаFвFаF №F 1ПF- 20
ПF ОF СF ТF АF НF ОF ВF АF
пFрFоF зFаFкFрFиFтFтFяF кFрFиFмFіFнFаFлFьFнFоFїF сFпFрFаFвFиF
18 вFеFрFеFсFнFяF 2008 рFоFкFуF, сFуFдFдFяF ДFуFнFаFєFвFеFцFьFкFоFгFоF рFаFйFсFуFдFуF ХFмFеFлFьFнFиFцFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF, ШFкFлFяFрFуFкF ВF.МF., зF уFчFаFсFтFюF пFрFоFкFуFрFоFрFаF ВFиFнFоFгFрFаFдFсFьFкFоFїF ОF.АF., рFоFзFгFлFяFнFуFвFшFиF кFрFиFмFіFнFаFлFьFнFуF сFпFрFаFвFуF, пFоFрFуFшFеFнFуF пFоF фFаFкFтFуF вFчFиFнFеFнFнFяF зFлFоFчFиFнFуF, пFеFрFеFдFбFаFчFеFнFоFгFоF чF.3 сFтF.185 КFКF УFкFрFаFїFнFиF, пFеFрFеFкFвFаFлFіFфFіFкFоFвFаFнFуF зF чF.3 сFтF.81 КFКF УFкFрFаFїFнFиF, (вF рFеFдFаFкFцFіFїF 1960 рFоFкFуF), пFоFсFтFаFнFоFвFуF пFрFоF їFїF зFаFкFрFиFтFтFяF вF зFвF’FяFзFкFуF іFзF зFаFкFіFнFчFеFнFнFяFмF сFтFрFоFкFіFвF дFаFвFнFоFсFтFіF,
ВF СF ТF АF НF ОF ВF ИF ВF :
ВF нFіFчF нFаF 02 кFвFіFтFнFяF 1993 рFоFкFуF, вF мF.ДFуFнFаFїFвFцFіF пFоF вFуFлF. ШFеFвFчFеFнFкFаF, нFеFвFсFтFаFнFоFвFлFеFнFаF оFсFоFбFаF, чFеFрFеFзF кFвFаFтFиFрFкFуF вFіFкFнFаF пFрFоFнFиFкFлFаF вF пFрFиFмFіFщFеFнFнFяF іFсFтFоFрFиFчFнFоFгFоF мFуFзFеFюF, зFвFіFдFкFиF тFаFєFмFнFоF вFиFкFрFаFлFаF зFлFаFмFаFнFиFйF шFтFиFкF –F нFіFжF, бFлFоFкF іFмFпFоFрFтFнFиFхF жFуFйFоFкF тFаF кFлFюFчFіF вFіFдF кFаFбFіFнFеFтFіFвF.
ВF нFіFчF нFаF 02 кFвFіFтFнFяF 1993 рFоFкFуF, вF мF.ДFуFнFаFїFвFцFіF пFоF вFуFлF. ШFеFвFчFеFнFкFаF, нFеFвFсFтFаFнFоFвFлFеFнFаF оFсFоFбFаF, чFеFрFеFзF кFвFаFтFиFрFкFуF пFрFоFнFиFкFлFаF вF пFрFиFмFіFщFеFнFнFяF вFіFдFдFіFлFуF сFоFцFіFаFлFьFнFоFгFоF зFаFбFеFзFпFеFчFеFнFнFяF, зFвFіFдFкFиF нFаFмFаFгFаFлFаFсFьF вFиFкFрFаFсFтFиF пFеFрFсFоFнFаFлFьFнFиFйF кFоFмFпF”FюFтFеFрF, аFлFеF сFвFіFйF нFаFмFіFрF нFеF дFоFвFеFлFаF дFоF кFіFнFцFяF пFоF нFеFвFсFтFаFнFоFвFлFеFнFиFмF пFрFиFчFиFнFаFмF, вFчFиFнFиFвFшFиF зFлFоFчFиFнFиF, зFаF яFкFіF пFеFрFеFдFбFаFчFаFлFоFсFьF пFоFкFаFрFаFнFнFяF вFіFдF 3 дFоF 8 рFоFкFіFвF пFоFзFбFаFвFлFеFнFнFяF вFоFлFіF.
ПFоF дFаFнFиFхF фFаFкFтFаFхF бFуFлFоF пFоFрFуFшFеFнFоF кFрFиFмFіFнFаFлFьFнFуF сFпFрFаFвFуF зFаF сFтF.81 чF.3 КFКF УFкFрFаFїFнFиF (вF рFеFдFаFкFцFіFїF 1960 рFоFкFуF), пFрFоFвFеFдFеFнFоF сFлFіFдFчFіF дFіFїF, оFдFнFаFкF оFсFоFбFуF, яFкFаF вFчFиFнFиFлFаF дFаFнFиFйF зFлFоFчFиFнF, нFеF вFсFтFаFнFоFвFлFеFнFоF.
ВFрFаFхFоFвFуFюFчFиF тFеF, щFоF зF дFнFяF вFчFиFнFеFнFнFяF зFлFоFчFиFнFуF пFрFоFйFшFлFоF бFіFлFьFшFеF 15 рFоFкFіFвF, тFоF уF вFіFдFпFоFвFіFдFнFоFсFтFіF дFоF сFтF.49 чF.1 пF.3 КFКF УFкFрFаFїFнFиF, сFтF.71 пF.5 КFПFКF УFкFрFаFїFнFиF, пFрFоFвFаFдFжFеFнFнFяF вF дFаFнFіFйF сFпFрFаFвFіF пFіFдFлFяFгFаFєF зFаFкFрFиFтFтFюF вF зFвF’FяFзFкFуF іFзF зFаFкFіFнFчFеFнFнFяFмF сFтFрFоFкFіFвF дFаFвFнFоFсFтFіF.
КFеFрFуFюFчFиFсFьF сFтF.4 чF.1 пF.3 КFКF УFкFрFаFїFнFиF, сFтF.сFтF.7-1 пF.3, 11-1 КFПFКF УFкFрFаFїFнFиF, -
ПF ОF СF ТF АF НF ОF ВF ИF ВF :
ПFрFоFвFаFдFжFеFнFнFяF вF кFрFиFмFіFнFаFлFьFнFіFйF сFпFрFаFвFіF зFаF сFтF.81 чF.3 КFКF УFкFрFаFїFнFиF –F зFаFкFрFиFтFиF вF зFвF’FяFзFкFуF іFзF зFаFкFіFнFчFеFнFнFяFмF сFтFрFоFкFіFвF дFаFвFнFоFсFтFіF.
НFаF пFоFсFтFаFнFоFвFуF мFоFжFеF бFуFтFиF пFоFдFаFнFоF аFпFеFлFяFцFіFйFнFуF сFкFаFрFгFуF пFрFоFтFяFгFоFмF сFеFмFиF дFіFбF.
ГFоFлFоFвFуFюFчFиFйF /пFіFдFпFиFсF/:
ГFоFлFоFвFаF ДFуFнFаFєFвFеFцFьFкFоFгFоF рFаFйFсFуFдFуF ВF.МF.ШFкFлFяFрFуFкF
Справа № 5-55/2008 рік
П О С Т А Н О В А

24 листопада 2008 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Безуматов М.В.

при секретарі – Швайці Л.В.

з участю прокурора – Агєєва В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Олександрівка подання інспектора Олександрівського РП Маловисківського МВ КВІ УДДУ ПВП в Кіровоградській області відносно
ОСОБА_1
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця та жителя
АДРЕСА_1
, українця, громадянина України, не працюючого, засудженого 29 жовтня 2007 року Знам”янським міськрайонним судом Кіровоградської області по ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим роком на 1 рік,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1
був засуджений 29 жовтня 2007 року і йому була обрана міра покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з іспитовим роком на 1 рік.

За час відбування покарання
ОСОБА_1
правових порушень не допускав, по місцю проживання характеризується позитивно, іспитовий термін виконання вироку закінчився 30 жовтня 2008 року.

Прокурор підтримав подання інспектора Олександрівського РП Маловисківського МВ КВІ УДДУ ПВП в Кіровоградській області .

Суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 75,78 КК України , ст.411 КПК України , суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Засудженого
ОСОБА_1
від подальшого відбуття покарання обраного за вироком Знам”янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2007 року, звільнити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/:

Копія вірна:Голова Олександрівського

районного суду

М.В.Безуматов
Справа № 1-12/2008 р.
П О С Т А Н О В А

17 грудня 2008 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючої – судді Миронової О.В.

при секретарі - Григоренко О.С.,

з участю захисників –
ОСОБА_1
,
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенськ справу за обвинуваченням

ОСОБА_3
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, українця, громадянина України, уродженця
АДРЕСА_1
, освіта середня, не працюючого не одруженого, що проживає в
АДРЕСА_2
, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

- за ст. 125 ч.2 КК України,

ОСОБА_4
,
ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, українця, громадянина України, уродженця
АДРЕСА_4
, освіта середня, не працюючого, не одруженого, що проживає в
АДРЕСА_3
, раніше не судимого,

- за ст. 126 ч.1 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3
обвинувачується у тому, що
ІНФОРМАЦІЯ_4
в
АДРЕСА_5
, біля соняшникового поля
ІНФОРМАЦІЯ_3
, під час сварки з
ОСОБА_4
, почав наносити йому удари дерев*яною битою по голові, тулубу, верхніх кінцівках, чим спричинив
ОСОБА_4
легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров*я.

Таким чином,
ОСОБА_3
скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров’я.

ОСОБА_4
обвинувачується у тому, що
ІНФОРМАЦІЯ_4
в
АДРЕСА_6
, під час сварки з
ОСОБА_3
, двічі наніс йому різкий удар по голові та лівій стороні обличчя, чим завдав
ОСОБА_3
фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Таким чином,
ОСОБА_4
скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.126 КК України, тобто умисне завдання удару, побоїв, які завдали фізичного болю.

В судовому засіданні
ОСОБА_3
і
ОСОБА_4
примирилися і просять закрити провадження по справі, про що надали суду відповідні заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 27 КПК України справи про злочини, передбачені статтею 125, частиною 1 статті 126 Кримінального кодексу України підлягають закриттю, якщо потерпілий примириться з підсудним.

Приймаючи до уваги, що підсудний з потерпілим примирились, суд вважає, що
ОСОБА_3
і
ОСОБА_4
можуть бути на підставі ст. 27 КК України звільнені від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.27 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3
від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України звільнити в зв`язку з примиренням з потерпілим, провадження по справі
закрити
.

ОСОБА_4
від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.126 КК України звільнити в зв`язку з примиренням з потерпілим, провадження по справі
закрити
.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 7 діб усіма учасниками процесу з моменту її проголошення.

Суддя: О.В.Миронова
Справа№5-52/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2007 року. Локачинський
районний суд

в складі:
головуючого Корнелюка B.C., при секретарі Гергеші З.А., за участю прокурора Артисюка В.В.,

розглянувши у
судовому засіданні подання інспектора кримінально-виконавчої інспекції про звільнення від покарання ОСОБА_1, 1967 року
народження, уродженки та жительки с.
Губин Локачинського району, неодруженої,
непрацюючої, має на утриманні п'ятеро неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

7 лютого
2007 року ОСОБА_1 була засуджена Локачинським районним

судом за ч. 2 ст. 309 КК України до двох років
позбавлення волі із звільненням від

покарання з випробувальним строком один рік на
підставі ст. 75 КК України.

8 поданні
ставиться питання про застосування до засудженого ст.1 п. «б»

Закону
України «Про амністію».

Заслухавши учасників розгляду справи, дослідивши матеріали особової справи, суд вважає, що подання підлягає до задоволення,
оскільки ОСОБА_1 злочинів не вчиняла, не заперечує проти
застосування до неї амністії. ОСОБА_1 роз'яснено наслідки звільнення від покарання відповідно до Закону України «Про
амністію».

Керуючись ст.
1 п. «б» Закону України «Про амністію», ст. 411 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від покарання призначеного вироком суду від
07.02.07 року.

Постанова оскарженню не підлягає.
Дело №5-510/07
«13» июля 2007 года г.
Дзержинский районный суд г. Харькова в составе:
председательствующего - судьи Слободина М.Н.,
при секретаре Лябах Ю.Ю.,
с участием прокурора Калиновской Л.В.,
рассмотрев в открытом
судебном заседании в помещении суда в г. Харькове представление
уголовно-исполнительной инспекции Дзержинского района г. Харькова о применении
Закона Украины «Об амнистии» от 09.06.2007 года
в отношении гражданина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
рождения, проживающего по адресу:АДРЕСА_1 осужденного
Дзержинским районным судом г. Харькова по ч. 1 ст. 309 УК Украины к 2 годам лишения свободы с испытательным
уголовно-исполнительной инспекции Дзержинского района г. Харькова направил в
суд материалы в отношении гр-на ОСОБА_1 для решения вопроса об освобождении от
назначенного наказания на основании Закона Украины «Об амнистии» от 09.06.2007
Дзержинского района г. Харькова мотивировано тем, что гр-н ОСОБА_1 состоит на
учете в УИИ Дзержинского района г. Харькова с 21.07.2006 г., формально подпадает под действие
Украины «Об амнистии» от 09.06.2007 года,
поскольку осужден за преступление средней тяжести, повторных преступлений не
совершал, по месту жительства характеризуется удовлетворительно. Сам осужденный
не возражал против применения в отношении него акта амнистии.
удовлетворения представления возражал, сославшись на наличие у осужденного
ОСОБА_1 двух предыдущих судимостей за совершение тяжких умышленных
преступлений: 12.03.1996 г.
Дзержинским районным судом г. Харькова по ст. 140 ч.2 УК Украины к 2 годам лишения свободы, ст. 46-1 УК Украины - 2 года условно, 08.04.2004 г. Дзержинским районным удом г.
Харькова по ч. 3 ст.
185 УК Украины к 3 годам лишения свободы, ст. 75 УК Украины - с испытательным сроком 2 года.
Изучив материалы дела, с
учетом мнения прокурора, суд приходит к выводу о невозможности применения к
гр-ну ОСОБА_1 акта амнистии на основании п. «б» ст. 1 Закона Украины «Об амнистии» от 09.06.2007
соответствии с требованиями п. «б» ст. 7 данного Закона к лицам, имеющим две и более судимостей
за совершение тяжких преступлений, амнистия не применяется.
основании вышеизложенного и руководствуясь п. «б» ст. 7 Закона Украины «Об амнистии» от 09.06.2007
года суд,
Отказать в применении п.
Украины «Об амнистии» от 09.06.2007 года
в отношении осужденного ОСОБА_1.
постановление может быть подана апелляция в Апелляционный суд Харьковской области
через Дзержинский районный суд г.Харькова в течении 7-ми дней с момента провозглашения.
справа № 5-425/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 25 липня
2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді С івчука А. Є.

за
участю секретаря Голепи
З.Т.

прокурора Воробія
О.П.

представника
ВКВІ Хлистік
М. А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку подання КВІ М. Луцька про звільнення
від покарання згідно Закону України "Про амністію" від 19.04.2007
року відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, українця, гр.України,
мешканця АДРЕСА_1, засудженого
вироком Луцького міськрайонного суду від 11.12.2006 року за ст.
122 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі
ст. 75 КК України надано іспитовий термін 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

Вироком
Луцького міськрайонного суду від 11.12.2006 року ОСОБА_1 засуджено за ст.
122 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі
ст. 75 КК України надано іспитовий термін 1 рік.

В
поданні вказується, що ОСОБА_1 підпадає
під дію ст. 1 п. "б" Закону України "Про
амністію" від 19.04.2007 року,
оскільки на утриманні має одну неповнолітню дитину - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
відносно останнього не позбавлений батьківських прав, що підтверджується копією свідоцтва про
народження НОМЕР_1 від 30.06.1998 року,
за вчинений злочин передбачено покарання не більше п"яти років
позбавлення волі.

В
судовому засіданні представник КВІ м. Луцька подання підтримав і просив його
задовольнити.

Засуджений
ОСОБА_1 подав суду заяву, в якій просив
звільнити його від покарання згідно Закону України «Про амністію».

Заслухавши
думку прокурора, який підтримав
подання, суд вважає, що подання підставне та підлягає до
задоволення, а тому звільняє засудженого
ОСОБА_1 від покарання згідно ст. 1 п."б" Закону України "Про
амністію" від 19.04.2007 року.

Керуючись ст. 85 КК України, Законом України "Про амністію" від
19.04.2007 року, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Засудженого
за вироком Луцького міськрайонного суду від 11.12.2006 року ОСОБА_1 звільнити
від покарання у вигляді 1 року обмеження волі на підставі Закону України
"Про амністію" від 19.04.2007 року.

Постанова
може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом 7 діб з
моменту її оголошення.
Копія: Справа № І-п-528/2007 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня
2007 року Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого -
судді Гафяк В.М.

при
секретарі - Ковальчук М. М.

з участю
прокурора - Яроменка P.O.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кременчуці при попередньому розгляді постанову слідчого затверджену
прокурором м. Кременчука про звільнення
від кримінальної відповідальності відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с Аполонівка, Ємільчинського району, Житомирської області, українця,
громадянина України, освіта
середня, одруженого, працюючого ЗАТ Изумруд», вантажником,
проживаючого:АДРЕСА_1, не
судимого,

у вчиненні
злочинів, передбачених ст.
ст. 190 ч.1, 358 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органами
досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він 10.11.2005 року маючи намір
спрямований на заволодіння чужим майном,
надав витяг з акту огляду засідання комісії Кременчуцької МСЕК-2 виготовлений
із застосуванням комп'ютерної техніки,
який отримав від невстановленої в ході слідства особи, завідомо знаючи, що він підроблений, в управління пенсійного фонду України
Крюківського району м. Кременчука, та зловживаючи довірою працівників пенсійного
фонду за допомогою підробленого документу одержав пенсію по інвалідності, як інвалід третьої групи, яку він отримав з 20.10.2005 року по
31.05.2006 року, щомісячно загальною
сумою 2103, 03 грн., розпорядившись
коштами на свій розсуд.

Постановою
органу досудового слідства справу направлено до суду для вирішення питання про
звільнення ОСОБА_1. від кримінальної відповідальності в зв'язку з дійовим
каяттям.

Суд, заслухавши доповідь прокурора, який вважав,
що справа підлягає закриттю у зв'язку з дійовим каяттям, обвинуваченого, який,
визнавши вину у вчинені інкримінованих йому злочинів, не заперечував проти закриття відносно нього
справи із зазначених підстав,
вважає, що ОСОБА_1 підлягає
звільненню від кримінальної відповідальності,
а справа відносно нього закриттю зі слідуючих підстав.

Як
встановлено судом ОСОБА_1 органами досудового слідства пред'явлено
обвинувачення у вчиненні злочинів невеликої тяжкості передбачених ст.
ст. 190 ч.1, 358 ч.3 КК України, які він вчинив вперше, і у вчинені яких щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочинів і повністю
відшкодував завдані ним збитки, проти
звільнення від кримінальної відповідальності із зазначених вище підстав
останній не заперечував.

Враховуючи
вище викладене ОСОБА_1 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у
зв'язку з дійовим каяттям на підставі
ст. 45 КК України, а справа відносно нього закриттю в порядку ст.
248 КПК України.

Керуючись ст.
ст. 237, 240,
248, 244 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_1 за
ст. ст. 190

ч.1, 358 ч.3 КК України закрити у зв'язку з
дійовим каяттям.

Запобіжний захід
відносно ОСОБА_1. - підписку про не виїзд - скасувати.

Речові докази по
справі ( а.с. 41) - залишити при справі.

Апеляція
на постанову може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом
7 діб з дня її винесення.
№ 5-210/2007
ПОСТАНОВА

11.07.2007
року Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого, судді Діденко
Н.Б.

секретаря Чухрай
М.М.

прокурора Соловйова
Д.В.

розглянувши
подання відділу Кримінально - виконавчої інспекції Заводського району м. Запоріжжя
про застосування Закону України " Про амністію" від 19.04.2007 року
до ОСОБА_1, 1989 року народження,

ВСТАНОВИВ:

Вироком
Заводського районного суду від 26.09.2006 р. ОСОБА_1засуджений за ст. 122 ч. 1
КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на один
рік, протягом якого повинен повідомляти
інспекцію про зміну місця проживання та роботи,
а також з'являтися до них для реєстрації.

В
поданні ВКВІ ставиться питання про звільнення засудженого від покарання на
підставі ст.1 п "а" Закону України " Про амністію" від
19.04.2007 року, засуджений
характеризується позитивно, раніше не
судимий, на момент вчинення злочину був
неповнолітнім.

Розглянувши
подання, докази по справі, які містяться у особистій справі за №
294/06, вислухавши представника
інспекції, прокурора, який підтримав подання, суд вважає за необхідне звільнити її від
призначеного покарання з наступних підстав:

Ст.85 КК
України передбачає звільнення засудженого від покарання на підставі Закону
України про амністію. П "а" ст..1 Закону України " Про
амністію" від 19.04.2007 року передбачає звільнення від покарання
осіб, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання менш
суворе, ніж позбавлення волі на строк не
більше п'яти років, які на момент вчинення
злочину були неповнолітніми. Судом встановлено,
що ОСОБА_1, 1989 р.н., на момент вчинення злочину був неповнолітнім.
Таким чином, суд приходить до
висновку, що до нього може бути
застосовано п "а" ст. 1 Закону України " Про амністію" від
19.04.2007 року.

Керуючись
ст. 85 УК України, п "а" ст.1 Закону України "
Про амністію" від 19.04.2007 року,
суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити
повністю від покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим
строком на один рік, призначеного вироком
Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2006 p.,
ОСОБА_1

Постанова може
бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 7 діб.