В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 300/1232/14-к

Провадження № 1-кп/300/8/2015

13.01.2015 р. смт.Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.1 статті 296 КК України, установив:
29 жовтня 2014 року, близько 16 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 знаходячи поблизу магазину ПП ОСОБА_6 по вул. Центральній в с. Нижні Ворота Воловецького району Закарпатської області, у стані алкогольного сп`яніння, умисно, ігноруючи правила поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства,ігноруючи перехожих, став посередині проїзної частини вул. Центральна, і перекрив рух легкового автомобіля ЗАЗ моделі «Sens», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням потерпілого ОСОБА_5 . При цьому обвинувачений голосно кричав та висловлювався нецензурною лайкою, ліг на капот автомобіля, намагався відірвати двірники, після чого зламав пластмасове кріплення переднього номерного знаку, потім вдарив кулаком по передньому лівому крилу автомобіля зробивши вм`ятину та пошкодив фарбу на передній та задній лівій дверці автомобіля, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на суму 2 600 гривень. Продовжуючи свої хуліганські дії обвинувачений ОСОБА_4 умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 удар кулаком по обличчю, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у виді саден чоло-надбрівної ділянки голови справа, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не потягли короткочасного розладу здоров`я чи втрату працездатності.
Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у злочині, покаявся.
Потерпілий під час розгляду справи майнових претензій до обвинуваченого не заявляв, повідомив суд, що обвинувачений відшкодував йому завдану шкоду добровільно, просив суворо його не карати.
З`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, котрі просили визнати недоцільним дослідження всіх обставин справи, які визнаються обвинуваченим, переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши положення статті 349 КПК України, що у випадку ухвалення вироку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав, що винуватість ОСОБА_4 у злочині доведена і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 статті 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
Відповідно до ч.2 статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи покарання суд відповідно до ч.3 статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості злочину, особу винуватого та обставини які обтяжують і пом`якшують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття, добровільне відшкодування завданої потерпілому майнової шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Суд бере до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується по місцю проживання, після вчинення кримінального правопорушення вживав заходів до примирення з потерпілим.
На підставі встановлених судом обставин справи, з врахування того, що обвинувачений не працює, суд вважає, що до обвинуваченого слід застосувати покарання в межах санкції визначеної ч.1 статті 296 КК України у виді обмеження волі.
При призначенні покарання у виді обмеження волі, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання, зі встановленням для нього іспитового строку на підставі статті 75 КК України.
Керуючись статтями 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд присудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у злочині передбаченому ч.1 статті 296 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробування встановивши для нього іспитовий строк тривалістю два роки.
Відповідно до пунктів 2, 3 ч.1 статті 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:
· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
· повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Воловецький районний суд.
Головуючий ОСОБА_1