Провадження № 1-кп/639/2915
Справа № 639/4095/14-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 р. колегія Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участі прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000308 внесене в ЄРДР 15 лютого 2014 р. за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Росії, с. Наумовка, Белгородської області, українця, громадянина України, раніше судимого: 16 листопада 2012 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки та в силу ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2014 р. о 04 год. 00 хвил. ОСОБА_10 знаходився разом зі своїми знайомими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 , де вживали спиртні напої. В цей час до вказаної кімнати зайшов ОСОБА_13 та почав робити ОСОБА_10 зауваження про те, що з його кімнати постійно лунає галас, у зв`язку з чим між останніми виник словесний конфлікт. Далі на грунті раптово виниклої сварки ОСОБА_10 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, схопив лівою рукою з поруч розташованого столу кухонний ніж, яким наніс удари в життєво важливі органи ОСОБА_13 , а саме один удар лезом ножа в грудну клітку та один удар в живіт останнього, після чого, ОСОБА_10 вважаючи виконаними всі свої дії спрямовані на навмисне заподіяння смерті ОСОБА_13 до кінця припинив їх і в цей момент потерпілий відштовхнув ОСОБА_10 та вийшов з кімнати. Однак, смерть ОСОБА_13 не настала по причинам, що не залежала від волі ОСОБА_10 так як йому була своєчасно надана медична допомога, іншими особами. Своїми діями ОСОБА_10 спричинив ОСОБА_13 згідно висновку судово-медичного експерта №975ая/14 від 27.03.2014 тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя у вигляді двох проникаючих колото різаних поранень черевної порожнини з пошкодженням тонкого кишечника та брижейки тонкого кишківника.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свої показання змінював, вказавши, що за адресою: АДРЕСА_1 він не мешкає, а 15 лютого 2014 р. зайшов у гості до свого знайомого ОСОБА_11 . За вказаною адресою знаходилась ОСОБА_12 та ОСОБА_14 . У той день він спиртні напої не вживав. ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 розпивали спиртні напої. У вечорі хтось постукав у двері відчинивши отримав удар в обличчя та в кімнату увірвалися декілька осіб, які почали бити його ( ОСОБА_10 ) та він почав захищатися відбуваючись від нападників.

Обвинувачений ОСОБА_10 повідомив суду, що допускає нанесення потерпілому ОСОБА_13 удар ножем. Потерпілий увірвався до кімнати та почав його ( ОСОБА_10 ) безпідставно бити, заподіяв йому численні забої та садна, в наслідок чого він ( ОСОБА_10 ) не пам`ятає всіх обставин пригоди, яка сталася у кімнаті.

Також обвинувачений ОСОБА_10 повідомив, що під час досудового слідства він визнавав свою вину. Пояснював слідчому, що саме він спричинив ножем тілесні пошкодження потерпілому, але наніс удари внаслідок неправомірної поведінки ОСОБА_13 .

Визнання своєї вини ОСОБА_10 обумовлює поганим самопочуттям внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, а також в наслідок психологічного тиску з боку слідчого.

З такими твердженням обвинуваченого ОСОБА_10 ,з огляду на дослідженні в судовому засіданні докази, колегія суддів погодитися не може та вважає їх такими, що направлені на ухилення останнього від кримінальної відповідальності.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_10 , щодо застосування до нього під час досудового слідства психологічного тиску з боку працівників міліції спростовуються показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Із показань свідка ОСОБА_16 , він здійснював досудове слідство по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_10 . Оскільки стаття, за якої обвинувачується ОСОБА_10 є тяжкою, останньому було надано адвоката, яка приймала участь при проведенні слідчих дій. Обвинувачений ОСОБА_10 не скаржився на погане самопочуття, вільно, з поясненням усіх обставин розповідав про злочин, який вчинив.

Свідок ОСОБА_17 показав, що до обвинуваченого ОСОБА_10 фізичного та психологічного тиску під час досудового слідства не застосовувалось. Показання він давав добровільно. Свідок приймав участь при зібранні первинного матеріалу.

Обвинувачений ОСОБА_10 піддав сумніву зміст протоколу його допиту в якості підозрюваного від 16 лютого 2014 р. (арк. с. 104-106), вказавши, що таких пояснень слідчому не надавав, а відмітку про відсутність будь-яких зауважень вимушений був зробити внаслідок психологічного тиску. В судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_10 та адвокату ОСОБА_18 було пред`явлено для огляду протокол допиту обвинуваченого. Адвокат зазначила, що була присутня при проведенні даної слідчої дії, по завершенню якої власноруч поставила свій підпис.

В матеріалах кримінального провадження відсутні дані про звернення ОСОБА_10 з відповідними скаргами до органів прокуратури або слідчого судді, а під час досудового слідства при проведенні слідчих дій приймала участь його захисник, тому він не був позбавлений можливості висловлювати свої претензії відносно дій органу досудового слідства.

Вказані вище показання обвинуваченого ОСОБА_10 спростовуються показами допитаних в судовому засіданні учасників процесу.

Із показань потерпілого ОСОБА_13 встановлено, що він категорично не згоден з показаннями обвинуваченого ОСОБА_10 . Потерпілий вказує, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_10 він бачив декілька раз, з ним раніше не був знайом. Ніяких стосунків він з ОСОБА_10 не підтримував. 14 лютого 2014 р. він ( ОСОБА_13 ) святкував День Святого ОСОБА_19 на кухні, яка розташована на четвертому поверсі вказаного вище будинку. Святкували разом із сусідами. В той вечір розпивали спиртні напої. Він випив небагато та був у нормальному стані, адекватно сприймаючи події, що відбуваються. ОСОБА_10 мешкає на іншому поверсі та його кімната знаходиться навпроти кімнати ОСОБА_20 . В кімнаті де мешкає ОСОБА_10 постійно відбуваються сварки, лунають крики та розповсюджується не приємний запах. ОСОБА_10 та інші мешканці кімнати, перебуваючи у коридорі та розпиваючі спиртні напої, постійно заважають проживаючим по сусідству, а він ( ОСОБА_13 ) в наслідок таких дії, не може без конфлікту потрапити до кімнати свого брата. В цейвечір, він йшов до кімнати свого брата щоб узяти цигарки. ОСОБА_10 знаходився біля дверей у кімнату та він ( ОСОБА_13 ) зробив останньому зауваження та запитав, чому постійно відбувається безлад. Він запропонував ОСОБА_10 відійти від дверей у кімнату та це послугувало початком конфлікту. Вони штовхнули один одного, після чого розійшлися. Він зайшов до кімнати брата за цигарками та після цього він пішов на четвертий поверх продовжувати святкувати. Через деякий час він знов пішов до кімнати брата за цигарками. Підійшовши до кімнати брата він почув з кімнати де мешкає ОСОБА_10 крики. Він постукав у двері, вони відчинились та в кімнаті стояв ОСОБА_10 останній запропонував йому зайти та почав у грубій формі висловлюватися на його адресу. Він зайшов до кімнати та ОСОБА_10 вдарив його у груди, після чого він падаючи наніс удар ОСОБА_10 . Останній відійшов у бік, та він побачив ОСОБА_21 і ОСОБА_12 які сиділи на ліжку. Він звернувся до присутніх з пропозицією зупинити крики та ОСОБА_10 почав нецензурно лаятися на його адресу. Це його розлютило та він наніс ОСОБА_10 один удар кулаком в обличчя. ОСОБА_10 взявши зі столу ніж та наніс йому удар ножем у живіт та груди. Після отриманих ударів він впав на підлогу та почав повзти до дверей. Він добрався до кімнати брата, останній перебував дома та спав. Він ліг поруч з братом на ліжко та через деякий час почав задихатися, від чого прокинувся брат та викликав швидку допомогу.

Із показань свідка ОСОБА_22 , 15 лютого 2014 р. вона знаходилась дома, як їй на телефон подзвонив її син ОСОБА_13 та повідомив, що він отримав поранення та знаходиться у лікарні. По прибуттю до лікарні вона побачила свого сина ОСОБА_13 , який перебував у палаті. З його слів їй відомо, що поранення ножем йому спричинив ОСОБА_10 .

В свої показаннях свідок ОСОБА_21 вказав, що з ОСОБА_10 та ОСОБА_13 він знайом. ОСОБА_10 він знайом біля 2-3 років. Мати ОСОБА_10 разом з ним ( ОСОБА_21 ) мешкала. 14 лютого 2014 р. він знаходився за місцем свого проживання разом з ОСОБА_10 . Біля 17.00 год. до нього зайшов сусід ОСОБА_14 , з яким випили спиртні напої. ОСОБА_10 спав та в 01.00 год. Хтось постукав у двері і ОСОБА_10 вийшов з кімнати розібратися. В коридорі почалася сварка та штовханина, хто саме там знаходився йому не відомо. ОСОБА_10 повернувся у кімнату та ліг спати. О 04.00 у двері хтось знову постукав та ОСОБА_10 пішов відкривати, в подальшому він побачив, як в кімнату зайшли чоловіки, серед яких потерпілого не було та почали бити ОСОБА_10 . Як вони його били він не бачив, оскільки повернувся до стіни. В ранці він прокинувся та побачив, що у кімнаті нікого не було. Біля 07.00 год. прийшли ОСОБА_14 та ОСОБА_23 . Вони разом випили та о 10.00 год. прийшла раніше не знайома жінка, яка повідомила, що ОСОБА_10 зарізав її сина.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що 14 лютого 2014 р. він перебував у себе вдома та біля 16.00 год. до нього прийшов сусід ОСОБА_10 , який мешкав у кімнаті № 178 та запропонував випити спиртне. Знаходячись в кімнаті ОСОБА_10 вони разом з іншими присутніми розпивали спиртні напої. Після чого він повернувся до своєї кімнати та ліг спати. У ранці, наступного дня він знову повернувся до кімнати але ОСОБА_10 не було. Про те, що ОСОБА_10 наніс ОСОБА_13 поранення ножем дізнався від співробітників міліції.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що потерпілий є його рідним братом. 15 лютого 2014 р. він знаходився у себе дома та відпочивав коли до кімнати зайшов ОСОБА_13 та ліг спати. Після деякий час ОСОБА_13 почав задихатися та стогнати. Він вийшов з кімнати та побачив, що приїхали співробітники міліції. ОСОБА_13 перебуваючи у кімнаті стогнав та попросив викликати швидку допомогу, після чого він ( ОСОБА_20 ) спустився на перший поверх та зателефонував до лікарні. Свідок додав, що ОСОБА_10 він знає як особу, яка зловживає спиртними напоями. Останній мешкає в кімнаті навпроти, де постійно відбуваються сварки. Про те що ОСОБА_10 наніс ОСОБА_13 удари ножем він дізнався від свого брата пізніше.

Аналізуючи показання учасників судового розгляду, які наведені вище, колегія суддів оцінює позицію обвинуваченого ОСОБА_10 такою, що направлена на його намагання уникнути відповідальності. Про намагання ухилитися від відповідальності свідчить неодноразові зміни обвинуваченим своїх показань. В період досудового слідства ОСОБА_10 визнаючи свою вину детально розповів про механізм нанесення ударів ножем потерпілому ОСОБА_13 . Допити ОСОБА_10 проводилися в присутності його захисника. Зауважень до протоколів допитів та протоколів інших слідчих дій зроблено не було.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 коментуючи показання потерпілого та свідків, також неодноразово змінював свою позицію визнаючи свою вину частково та не визнавав свою вину.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї вини, скоєння саме ним злочину, який є предметом теперішнього розгляду, підтверджується зібраними та проаналізованими судом доказами.

Протоколом огляду місця події від 15 лютого 2014 р. Місцем огляду є кімната АДРЕСА_2 . За наслідками огляду виявлено та вилучено ніж та речі зі слідами бурого кольору (арк.с. 10-17).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 01.04.2014 р. за участю ОСОБА_10 , в ході якого він показав та розказав про механізм нанесення тілесного пошкодження ОСОБА_13 та фототаблицею до протоколу (арк.с. 215 220).

В судовому засіданні ОСОБА_10 пояснив, що дійсно в ході даної слідчої дії він дійсно показував та розповідав, що наніс два удари потерпілому ножем, але це було в наслідок правової необізнаності.

Висновком експерта №1136 ая/14 від 08.04.2014 р. тілесні пошкодження, які мали місце у ОСОБА_13 могли бути спричинені в строк, при способі та механізмі, на котрі вказує ОСОБА_10 в протоколі проведення слідчого експерименту від 01.04.2014 р. (арк.с. 222-224).

Висновком експерта №669ая/14 від 21 лютого 2014 р., згідно з яким у ОСОБА_10 були встановлені наступні тілесні ушкодження: синці, поверхнева забита рана на голові, скол коронки одного зуба, синець на тулубі, які утворилися від дії тупих твердих предметів і могли бути заподіяні в строк і можливо за обставин вказаних свідетельствуємим (арк. с. 118).

Висновками судово-імунологічних експертиз №731-И/14 від 06 березня 2014 р., №732-И/14 від 07 березня 2014 р., №1006-И/14 від 26 березня 2014 р., №954-И/14 від 21 березня 2014 р., №953-И/14 від 21 березня 2014 р., №1007-И/14 від 26 березня 2014 р. Експерти дійшли до наступного: на спортивній кофті (об`екти 1-6): вилученою при огляді місця події виявлена кров людини групи А з ізогемагглютініном анти В, на блузі жіночої (об`єкти 1, 3, 6, 7) вилученою в ході огляду місця події виявлено кров людини з антигенами А і Н ізогемагглютініном анти В, отримані результати можна пояснити присутністю на вищезгаданій блузі крові людини групи А з ізогемагглютініном анти В і супутнім антигеном Н. Допустима можливість зміщення в зазначених об`єктах на блузі крові людини групи Азізогемагглютінінов анти В з кров`ю людини групова належність якого з ізогемагглютінінов анти А анти В. Групова належність крові громадянина СтригінаІ. О.В (ІІІ) з ізогемагглютінінов анти А. При проведенні судово-медичної експертизи кухонного ножа, вилученого при огляді місця події виявлена кров людини в якому є антиген В, отже сліди крові людини могли виникнути від людини з груповою діференціровкой крові В(ІІІ) з ізоггемаглютиніном анти А, в тому числі і від ОСОБА_13 . На фрагменті марлевого бинта зі змивами вилученим під час огляду місця події виявлено кров людини групи А з ізогемагглютінінов анти В походження якої від ОСОБА_13 виключається, оскільки згідно ксерокопії медичної карти стаціонарного хворого№718.339 група крові ОСОБА_13 В (ІІІ)згідно "Висновку експерта" №731-І на спортивній кофті вилученої при огляді місця події виявлена кров людини групи А з ізогемагглютінінов анти В. Від ОСОБА_24 ця кров відбутися не могла, оскільки згідно ксерокопії першої сторінки медичної карти№718.339стаціонарногохворого його група крові В(ІІІ) №732-І від 07.03.2014р на блузі жіночої, вилученої в ході огляду місця події виявлена кров людини з антигенами А і Н, ізогемагглютінінов анти В. Отримані результати можна пояснити присутністю на вищевказаній блузі крові людини групи А з ізогемагглютінінов анти В і супутнім антигеном Н. Від ОСОБА_13 ця кров відбутися не могла оскільки згідно ксерокопії першої сторінки медичної карти№718.339стаціонарного хворого в зразках з тумбочки біля стіни і в зразках з тумбочки біля вікна вилучених вході огляду місця події виявлено кров людини групи А з ізогемагглютінінов анти В, походження якої від ОСОБА_13 виключається оскільки згідно ксерокопії медичної карти стаціонарного хворого№718.339 група крові ОСОБА_13 В (ІІІ) (арк.с. 121-122; 125-126; 129-133; 140-141;144; 147; 150).

У висновку судово-медичної експертизи №1341-ая/14 від 05 травня 2014 р. зазначено: у ОСОБА_25 мали місце два проникаючі колото різаних поранення черевної порожнини з пошкодженням тонкого кишечника і брижі тонкого кишечника, які утворилися від колючо-ріжучої дії гострого предмета, яким міг бути ніж представлений на дослідження і могли бути заподіяні у строк при способі і механізмі, на які вказує ОСОБА_10 в протоколі проведення слідчого експерименту і ОСОБА_13 в протоколі допиту. Після заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_13 він міг перебувати у свідомості і проводити самостійні дії. За своїм характером і локалізації пошкодження у ОСОБА_13 не є типовими для заподіяння їх власною рукою проте є доступними для нанесення їх власною рукою. За ступенем тяжкості це тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя ОСОБА_13 враховуючи характері локалізацію тілесних ушкоджень було завдано неменше двох травматичних впливів. За своїм характером і локалізації пошкодження у ОСОБА_13 не являються типовими для заподіяння їх в результаті самооборони (арк.с. 187-192).

Висновком експерта №235-МК від 08 травня 2014 р. поранення, які мають місце на тілі ОСОБА_13 співпадають з пошкодженнями, які виявлені на одязі потерпілого (арк. с. 197-200).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликають, адже вони отримані без порушень закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Беручи до уваги не визнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї провини, а також те, що він піддає сумніву факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, оспорює інші обставини, а також оспорює правильність кваліфікації органом досудового слідства своїх дій, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які наполягали на доцільності дослідження доказів відносно всіх обставин, розглянув дану справу з дослідженням доказів в повному обсязі.

Частиною 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК Україні передбачено кримінальну відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_10 , саме до такого висновку приходить суд та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В судовому засіданні були вивчені данні про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , встановлено, що він на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий: 16 листопада 2012 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки та в силу ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, не працює, не має постійного місця реєстрації, але мешкає за адресою АДРЕСА_1 , за місцем мешкання характеризується посередньо як особа зловживаюча спиртними напоями. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №389 ОСОБА_10 не знаходився у стані якого-небудь психічного розладу, міг відповідати за свої дії та керувати ними.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 відповідно до ст. 66 КК Україні, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК Україні, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, особу ОСОБА_10 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Визначаючи остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд вважає доцільним застосувати положення ч. 1 ст. 71 КК України, а саме принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, оскільки обвинувачений засуджений 16 листопада 2012 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років обмеження волі та в силу ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, а злочини які є предметом теперішнього розгляду він скоїв до постановлен ня вироку Ленінським районним судом м. Харкова 16 листопада 2012 р.

Обов`язок відшкодування судових витрат покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 .

Позов ОСОБА_13 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_13 в якості матеріальної шкоди 8447 грв. 23 коп. та в якості моральної шкоди 15 000 грв., що відповідає принципам розумності та доведеності вимог потерпілого.

Речові докази знищити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374 КПК Україні, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

В силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2012 р. у виді позбавлення волі 6 (шість) місяців та остаточно призначити до відбуття 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_10 у виді тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі до набрання вироку законної сили залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з 15 лютого 2014 р.

Позов ОСОБА_13 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_13 в якості матеріальної шкоди 8447 грв. 23 коп. та в якості моральної шкоди 15 000 грв.

Речові докази знищити.

Судові витрати стягнути з ОСОБА_10 у сумі 978грв. за експертні послуги.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2