Єдиний унікальний номер 0544/7847/2012
Номер провадження 11/775/12/2015

УХВАЛА

Іменем України

28 липня 2015 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справи про адміністративне правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську з використанням режиму відеоконференції

кримінальну справ за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_11

на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утримані має трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, працюючого ПП « ОСОБА_12 », мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 119 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» звільнено від призначеного покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком встановлено, що ОСОБА_12 вчинив злочин за таких обставин.

30.12.2011 приблизно в 22-15 годині ОСОБА_9 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, біля промислового магазину «Белісімо», розташованого за адресою: м. Слов`янськ, вул. Смольна 112, зустрів раніше знайомого ОСОБА_13 , перебуваючого в стані алкогольного сп`яніння. Після чого між ними на грунті несподівано виниклих особистих неприязних стосунків виникла сварка, у ході якої ОСОБА_9 з метою нанесення тілесних пошкоджень, діючи умисно, спричинив п`ять ударів кулаками лівою та правою руки в область обличчя ОСОБА_13 , від яких останній впав на землю біля магазину, причинивши йому тілесні пошкодження у вигляді синців на повіках обох очей, рану лівої надбрівної області, садно в правої виличної області,синець на слизовій верхньої губи, садно в проекції правого кульшового суглоба. Після нанесених ударів ОСОБА_13 піднявся і продовжив спілкуватися з ОСОБА_9 , намагаючись розрядити конфліктну ситуацію, що сталось, при цьому спільно розпиваючи спиртні напої. Після чого приблизно о 22 годині 25 хвилин., продовжуючи перебувати в районі продуктового магазину «Белісімо», ОСОБА_9 на грунті раніше сформованих особистих неприязних відносин з ОСОБА_13 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, діючи з злочинною недбалістю, що не передбачаючи можливості настання шкідливих наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, завдав два удари кулаками лівої і правої руки в обличчя ОСОБА_13 , від яких той з положення стоячи впав на землю, вдарившись потиличної частини голови про твердий грунт. В результаті чого своїми необережними діями ОСОБА_9 заподіяв ОСОБА_13 закриту черепно-мозкову травму: підшкірну гематому потиличної області, крововиливу під тверду мозкову оболонку, під м`які мозкові оболонки мозочка, вогнище забиття-розтрощення речовини головного мозку правої лобової частки, крововилив в лівий бічний шлуночок головного мозку , які складаються в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, і від яких ОСОБА_13 помер у травматологічному відділенні ГБ імені Леніна міста Слов`янська.

У апеляції прокурор просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Вказує, що суд допустив суттєву неповноту, оскільки застосував акт амністії, врахувавши, що засуджений має трьох неповнолітніх дітей. Проте суд не мав достовірних даних, чи позбавлений ОСОБА_12 батьківських прав на момент винесення вироку.

У апеляції потерпіла ОСОБА_6 просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд допустив істотне порушення вимог кримінально-процесуального законодавства та неправильно застосував кримінальний закон. Суд не врахував дані огляду одежі засудженого, на якій була велика кількість п`ятен крові, що свідчить про тривале і жорстоке побиття засудженим потерпілого. Суд без наведення достатніх мотивів і без повної і об`єктивної оцінки всіх доказів по справі прийшов до висновку, що її син ОСОБА_14 загинув від травми, отриманої від падіння, а не від великої кількості ушкоджень голови, обличчя і тіла, отриманих в результаті умисних ударів, нанесених ОСОБА_12 . Вважає, що дії засудженого безпідставно кваліфіковані за ч.1 ст.119, а не за ч.2 ст.121 КК. Також суд порушив процесуальне законодавство і її права, оскільки після зміни прокурором обвинувачення на ч.1 ст.119 КК не врахував, що вона не погодилась на таку зміну і підтримувала обвинувачення за ч.2 ст.121 КК, проте суд це не врахував і продовжив слухати справи тільки в рамках обвинувачення, зміненого прокурором.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляції, потерпілу ОСОБА_6 , її представника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляції, захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_9 , які вважали, що апеляції задоволенню не підлягають, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що апеляції підлягають частковому задоволенню за такими підставами.

Статтею 277 КПК 1960 року передбачено, що в ході судового розгляду до закінчення судового слідства прокурор вправі змінити обвинувачення. Якщо в постанові прокурора ставиться питання про застосування кримінального закону, який передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин, чи про зменшення обсягу обвинувачення, то суд розясніє потерпілому і його представнику їх право підтримувати обвинувачення у раніше визначеному обсязі.

З матеріалі справи видно, що новий судовий розгляд після скасування судом апеляційної інстанції раніше винесеного вироку розпочався за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України (т.2 а.с. 51). Згідно протоколу судового засідання 11 грудня 2014 року прокурор змінив обвинувачення і подав постанову, у якій ставиться питання про застосування кримінального закону, який передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин по ч.1 ст. 119 КК. У судовому засіданні 18 грудня 2014 року потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_15 заявили, що не згодні з зміною обвинувачення і підтримують обвинувачення у раніше визначеному обсязі за ч.2 ст.121 КК. (т.2 а.с. 58-об.)

Суд на порушення прав потерпілих розгляд справи продовжив у межах зміненого прокурором обвинувачення за ч.1 ст.119 КК. Це вбачається з вступної частини вироку та з висновків суду у мотивувальній частині вироку щодо кваліфікації дій ОСОБА_12 . Суд констатував, що кваліфікація за ч.1 ст.119 є правильною. Будь яких мотивів щодо неправильності обвинувачення ОСОБА_12 за ч.2 ст. 121 КК суд у вироку не навів.

Вказане порушення права потерпілих на підтримання обвинувачення у раніше визначеному обсязі є істотним порушенням кримінально-процесуального закону, яке перешкодило суду повно і всебічно розглянути справу і винести законний, обґрунтований і справедливий вирок.

На порушення вимог ст. 323, 331 КПК суд у мотивувальній частині не навів мотивів і не зазначив підстав для застосування до ОСОБА_12 акту амністії і звільнення його від покарання.

Відповідно до вимог ст.370 КПК 1960 року вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

При новому судовому розгляді суд першої інстанції має врахувати викладене, розгляну справу повно і всебічно, з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства, у тому числі щодо меж обвинувачення, у яких справа має розглядатися. Інші доводи апеляційної скарги потерпілої мають бути перевірені у ході нового судового розгляду

Підстав для задоволення клопотання потерпілої ОСОБА_6 і обрання щодо ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись п.п. 11, 15 Розділу ХІ «перехідні положення» КПК України та ст.ст. 366, 370 КПК України 1960 року, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_11 задовольнити.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 грудня 2014 року у відношенні ОСОБА_9 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той суд же у іншому складі суддів.