Справа №1-40/2007р.
ВИРОК

IМ`ЯМ УКРАЇНИ

20
червня 2007 року Бобровицький районний суд Чернігівської області

в
складі: головуючого-судді Кузюри
В.О.

при
секретарях Голуб
Л.Л., Гурин Л.А.

з участю
прокурора Герасименка
О.Б.

та
адвоката ОСОБА_1

підсудного
ОСОБА_2 потерпілого ОСОБА_3 розглянувши в відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Бобровиця справу по
обвинуваченнюОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця та жителяАДРЕСА_1
українця, громадянина
України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, військовозобов"язаного, участі в бойових діях, ліквідації аварій, стихійного лиха не приймав, державними нагородами не відзначений, раніше не судимого за ст.
122 ч.1 КК України, -

встановив:

25.12.2006 року близько 15 год вАДРЕСА_1
ОСОБА_2перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, на грунті виниклих неприязних відносин умисно
наніс удар ногою по нозі потерпілого ОСОБА_3 - під коліно, в результаті чого останній отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи
№32 від 21.02.2007 року тілесні ушкодження у вигляді закритого двощиколоткового
перелому лівої гомілки із зміщенням уламків,
що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня
тяжкості, які викликали розлад
здоров"я понад 21 день.

В судовому
засіданні ОСОБА_2вину в заподіянні тілесного ушкодження середнього ступеня
тяжкості ОСОБА_3. визнав повністю, але зазначив,
що наміру умисно заподіяти тілесні ушкодження у нього не було, все вийшло випадково.

При цьому
пояснив, що 25.12.2006 року він з знайомим ОСОБА_4допомагали розпилювати дрова
односельчанину ОСОБА_5. По закінченню роботи останній пригостив їх, в тому числі спиртним. Приблизно після 14 год. вони з
ОСОБА_4поверталися до підсудного додому. По дорозі зустріли підводу на якій
їхали двоє чоловіків, одного з яких
підсудний наглядно знав, так як він
односельчанин, а другий раніше не
знайомий, як пізніше дізнався підсудний
потерпілий ОСОБА_3. Коли вони з
ОСОБА_4проходили повз підводу,
потерпілий щось до них сказав, як
здалося підсудному, щось непристойне і
тому він відповів йому в грубій формі. Потерпілий зіскочив з возу на землю і
пішов в їх напрямку, щоб
розібратися, підсудний вирішив
захищатися і почав наносити удари потерпілому,
потім ОСОБА_3. схватив їх з ОСОБА_4і
вони впали та почали втрьох битися. Потерпілий при цьому навалився на них всім
тілом, придавивши їх до землі, і підсудний приклав зусилля, щоб вибратися. Коли він вибрався, то побачив,
що ОСОБА_4продовжує знаходитися під потерпілим, при цьому між ними продовжувалася бійка і
тому підсудний почав відтягувати потерпілого від ОСОБА_4 При цьому він можливо
і міг наступити на ногу потерпілого,
випадково ударити, настрибнути, але умисно по нозі він удар не наносив.Через
деякий час після того, як він почав
стягувати

ОСОБА_3 з
ОСОБА_4 потерпілий почав
скаржитися на біль в нозі. Згодом до них
під'Тхав житель
с. Ярославка ОСОБА_5 і почав
їх розганяти, при цьому наніс удар
ОСОБА_4, а потім забрав потерпілого в
автомобіль і вони поїхали.

Увечері їх з
ОСОБА_4затримали працівники міліції. В скоєному щиро розкаюється, просить у потерпілого пробачення, а суд суворо не карати його.

Крім особистого
визнання вини його вина підтверджується також наступними доказами.

Потерпілий
ОСОБА_3. в судовому засіданні
пояснив, що 25.12.2006 року він приїхав
до своєї матері ОСОБА_6 вАДРЕСА_2 щоб допомогти їй .

Близько 15 год.
він з сусідом матеріОСОБА_7. поверталися з млина і по дорозі зустріли двох
хлопців, з якими потерпілий
поздоровався, але вони відповіли йому
нецензурними словами, і сказали , щоб
вони проїжджали, на що він
зауважив, що проживає неподалік і назвав
себе та хлопці у відповідь підбігли та почали битися. Це змусило його
оборонятися і він схопив їх за одяг, але
не втримався і вони всі попадали. Намагаючись звільнитися ОСОБА_2наносив йому
удари, а коли звільнився, то наніс удар ногою в його ліву ногу під
коліно і потерпілий зразу відчув різкий біль і не міг встати і просив не бити
його, але ОСОБА_4продовжував бити
його, аж поки не приїхав брат
потерпілого і не забрав його та відвіз у лікарню. Удар ОСОБА_2наніс стоячи над
ним, свідомо, а не по необережності, як він стверджує, тому що це був удар сильний , цілеспрямований і наносився ногою, яку потерпілий бачив піднятою перед ударом. Як підсудний ОСОБА_2 так і свідок ОСОБА_4були в нетверезому стані.
Стосовно міри покарання вважає , що
підсудному необхідно надати шанс виправитися,
а тому потреби в ізоляції його від суспільства немає. Хоча покарання він
повинен понести. Цивільний позов ним буде заявлятися в порядку цивільного
судочинства.

Свідок
ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснив, що 25.12.2006 року він
повертався до себе додому в с
Ярославка, де проживає з
матір"ю ОСОБА_6 Коли він звернув
наАДРЕСА_1 то побачив як двоє хлопців били якогось чоловіка, що лежав на землі. Коли свідок вийшов з
машини і підійшов ближче, то
побачив, що то його брат ОСОБА_3. , а били його житель с. Ярославка ОСОБА_2та його товариш, як пізніше він дізнався ОСОБА_4Свідок кинувся
на допомогу брату і порозганяв хлопців. Брат стогнав і скаржився на біль в
нозі, не міг піднятися, а тому свідок допоміг йому і відвіз його в
лікарню. При цьому свідок додав, що
хлопці були в нетверезому стані, вели
себе агресивно.

СвідокОСОБА_7. в
судовому засіданні пояснив, що
25.12.2006 року він з потерпілим ОСОБА_3.
близько 15 год. повертався з млина,
коли по дорозі зустріли двох хлопців,
одного з яких свідок знав наглядно,
а іншого ні, як пізніше
з'ясувалося ОСОБА_2. та ОСОБА_4 Що там між собою потерпілий та хлопці говорили
він не знає, але пізніше потерпілий
зіскочив з підводи та пішов до них, а
свідок поїхав далі і зупинив коня біля комори та почув крик, на який вибігла і мати потерпілого ОСОБА_6 Свідок зіскочив з підводи і пішов разом з
матір"ю потерпілого, пішов в
сторону, де відбувалася бійка. ОСОБА_2та
свідок ОСОБА_4були в нетверезому стані,
нецензурно виражалися. А потерпілий лежав на землі та скаржився на біль
в нозі. Хто конкретно бив потерпілого не бачив.

Свідок ОСОБА_4в
судовому засіданні надав покази аналогічні показам підсудного ОСОБА_2.

Крім того вина
підсудного підтверджується: - висновком судово-медичної експертизи (а.с.
25, 26),
відповідно до якої ОСОБА_3 були
заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеня, які викликали розлад здоров"я понад 21
день, могли бути заподіяні в
термін, зазначений в постанові, тобто 25.12.2006 року, внаслідок одного удару в нижню частину лівої
гомілки; -показами свідка ОСОБА_8.(а.с. 57,
58), який підтвердив, що ОСОБА_2та ОСОБА_4допомагали йому
25.12.2006 року розпилювати дрова, після
чого він пригостив їх , в тому числі
спиртним і хлопці пішли, а свідок поїхав
на пилораму. З ким вони зустрічалися по дорозі і що між ними відбувалося свідок
не знав, аж поки не повертався додому і
на вул. ЗО річчя Перемоги не побачив сутичку між ними та ОСОБА_3 Конкретно хто кого бив не бачив, але коли він зі своїм супутником ОСОБА_9.
підійшли ближче , то почули, що ОСОБА_3.
скаржиться на біль в нозі. Згодом під"їхав його брат ОСОБА_5 та відвіз його в лікарню. Крім них з ОСОБА_9.
на місці події булиОСОБА_7. та ОСОБА_5
ОСОБА_2та ОСОБА_4були в нетверезому стані, вели себе зухвало;

-показами свідка
ОСОБА_9. (а.с. 60), які є аналогічними
показам свідка ОСОБА_8.;

-даними
протоколів відтворення обстановки та обставин події (а.с. 41-45,
138, 139); -даними протоколів
очних ставок ОСОБА_3. та ОСОБА_4.(а.с. 131, 132), ОСОБА_2та ОСОБА_3. (а.с. 133, 134), ОСОБА_2 .таОСОБА_4.(а.с. 135), ОСОБА_4 таОСОБА_5.с. 136),
ОСОБА_5 та ОСОБА_4.(а.с. 137);

-даними
протоколів медичного огляду встановлення стану сп"яніння ОСОБА_4 та
ОСОБА_2.(а.с. 10, 15), відповідно до
яких вони перебували в стані алкогольного сп"яніння.

Аналізуючи
зібрані по справі докази в їх сукупності та даючи їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вина в заподіянні ОСОБА_3 тілесного ушкодження середнього ступеня
ОСОБА_2доведена повністю. Як зазначив судмедексперт в висновку (а.с. 25,
26) тілесне ушкодження було заподіяне ОСОБА_3 внаслідок удару в нижню частину лівої гомілки
по зовнішній поверхні при фіксованій ступні. При цьому потерпілий знаходився в
лежачому положенні на правому боці зовнішньою поверхнею лівої гомілки до
нападаючого, тобто та частина тіла, по якій був нанесений удар, знаходилася над поверхнею землі і нанесення
удару випадково, шляхом наступання на
ногу, випадкового наскоку та випадкового
удару виключається, удар міг бути
нанесений лише спрямовано і з достатньою силою,
щоб спричинити перелом кісток. Наносячи удар підсудний не міг не
усвідомлювати, що спричиняє шкоду
здоров"ю потерпілого хоча і не мав конкретно на меті заподіяння саме
середньої тяжкості тілесного ушкодження. Потерпілий в поясненнях зазначив, що коли ОСОБА_2вибрався з-під нього, то стояв і він бачив як ОСОБА_2підняв
ногу, а потім відчув удар та біль в
нозі, саме удар, а не наскок. А тому суд приходить до
висновку, що злочин вчинено умисно, умисел підсудного непрямий. Отже дії
підсудного кваліфіковані вірно по ст. 122 ч. 1 КК України.

Призначаючи
покарання, суд враховує суспільну
небезпеку вчиненого, обставини, що пом"якшують та обтяжують
покарання, особу винного.

Обставинами, що пом"якшують покарання суд визнає щире
каяття, сприяння в розкритті злочину,
визнання вини.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає скоєння злочину в стані
алкогольного сп"яніння.

Підсудний за
місцем проживання характеризується позитивно,
раніше не судимий.

З урахуванням
всіх обставин по справі суд приходить до висновку про можливе виправлення та
перевиховання ОСОБА_2. без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання, передбачене санкцією статті з
застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з
випробуванням.

Речові докази по
справі відсутні, цивільний позов не
заявлявся.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним
в скоєнні злочину, передбаченого ст.
122 ч. 1 КК України та призначити йому покарання в вигляді обмеження
волі строком 1(один) рік.

Відповідно
до ст.
75 КК УкраїниОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з
випробуванням, іспитовим строком 1(один)
рік, поклавши на нього обов'язки, передбачені
ст. 76 КК України повідомляти
органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з'являтися в органи
кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Міру запобіжного
заходу дляОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписку
про невиїзд.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом
п"ятнадцяти діб з моменту проголошення через Бобровицький районний суд.