У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів

Заголдного В.В. і Кривенди О.В.

за участю прокурора

Сорокіної О.А.

розглянувши в судовому засіданні 22 травня 2008 року в м.
Києві кримінальну справу за касаційними поданням прокурора на вирок
Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2007
року, яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1

немаючого судимості,

і

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2

немаючого судимості,

за ч. 3 ст. 140 КК України 1960 року із застосуванням ст.
44 КК України 1960 року на чотири роки позбавлення волі, кожного, а на підставі
ст. ст. 75, 104 КК України 2001 року кожного з них звільнено від відбування
покарання з випробуванням на два роки іспитового строку і на кожного з них
покладено обов'язки, передбачені п. п. 2,
3, 4 ст. 76 КК України.

Постановлено
стягнути солідарно з ОСОБА_1. і ОСОБА_2. на користь ОСОБА_3.. 1.774 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди,

установила:

Суд визнав ОСОБА_1і
ОСОБА_2винуватими у тому, що вони уночі 10 березня 2001 року за попередньою
змовою вдерлися спочатку до будинку, а потім і до підсобного приміщення
ОСОБА_3., що в АДРЕСА_1, і вчинили крадіжку майна на суму 1.779 грн.

В апеляційному порядку
кримінальна справа не переглядалася.

У касаційному поданні
прокурор просить змінити вирок, перекваліфікувати злочинні дії ОСОБА_1. і
ОСОБА_2. з ч. 3 ст. 140 КК України 1960 року на ч. 3 ст. 185 КК України 2001
року та виключити рішення суду про застосування до засуджених ст. 44 КК України
1960 року. Зазначає, що новий кримінальний закон пом'якшує кримінальну
відповідальність засуджених. Звертає увагу, що суд послався на положення ст. 44
КК України 1960 року, проте призначив кожному із засуджених покарання в межах
санкції ч. 3 ст. 140 КК України 1960 року, а не нижче від найнижчої межі,
передбаченої законом за даний злочин.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, думку прокурора, яка підтримала касаційне подання і
просила вирок змінити, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає частковому
задоволенню.

Винуватість ОСОБА_1та
ОСОБА_2у вчиненні злочину, за який їх засуджено, матеріалами справи доведена.

Самі засуджені під час
допитів на досудовому слідстві і в суді визнавали свою вину та детально
розповідали, за яких обставин і в який спосіб вони вчинили крадіжку майна
ОСОБА_3.

Разом із тим, колегія
суддів не може погодитися із правильністю юридичної оцінки судом злочинних дій
винуватих.

Відповідно до положень ч.
1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує
злочинність діяння, пом'якшує кримінальну відповідальність або іншим чином
поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб,
які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі
на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Суд кваліфікував злочинні
дії ОСОБА_1і ОСОБА_2за ч. 3 ст. 140 КК України 1960 року, максимальна межа санкції якої перевищує
санкцію ч. 3 ст. 185 КК України 2001 року, отже доводи прокурора про
необхідність зміни вироку з зв'язку з неправильним застосуванням кримінального
закону та перекваліфікацію злочинних дій засуджених на ч. 3 ст. 185 КК України
2001 року є обгрунтованими.

Крім того, як убачається з
мотивувальної частини вироку, суд застосував до обох засуджених положення ст.
44 КК України 1960 року. Приймаючи рішення про призначення ОСОБА_1і
ОСОБА_2 більш м'якого покарання, ніж
передбачено законом за інкримінований їм злочин, суд послався на неповнолітній
вік засуджених, визнання ними своєї вини і щире каяття, те, що вони раніше не
судимі, проте призначив кожному з них покарання в межах санкції ч. 3 ст. 140 КК
України 1960 року.

З огляду наведеного,
колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок, застосувавши до ОСОБА_1і
ОСОБА_2положення ст. 69 КК України.

Тому,
керуючись ст. ст. 394 - 398 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання
прокурора задовольнити частково.

Вирок
Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2007
року щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2 змінити. Перекваліфікувати дії ОСОБА_1. і ОСОБА_2.
з ч. 3 ст. 140 КК України 1960 року на ч. 3 ст. 185 КК України 2001 року і призначити
покарання за цим законом із застосуванням ст. 69 КК України - два роки
позбавлення волі, кожному, а на підставі ст. 104 КК України кожного звільнити
від відбування покарання з випробуванням на два роки іспитового строку.

У решті вирок залишити без
зміни.

Судді:

Заголдний В.В. Редька А.І. Кривенда О.В.