Справа №1-72/2007
ВИРОК

іменем України

11 липня 2007
року Теребовлянський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючої судді
Янішевської Л.С. ,

при секретарі
Кузій Н.С. ,

за участю
прокурора Миронова В.А.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Теребовля кримінальну справу про

обвинувачення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та

мешканця
АДРЕСА_1 громадянина України,

українця, з вищою освітою, працюючого директором приватного орендного
сільськогосподарського
підприємства
"Заграва",
одруженого, має на утриманні одну
неповнолітню дитину, несудимого, за ч.2
ст. 364, ч.1 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ПідсуднийОСОБА_1будучи
директором приватного орендного сільськогосподарського підприємства
"Заграва" (лізингоодержувача),
здійснюючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські
функції, 11 березня 2004 року уклав із
відкритим акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія
"Украгролізинг"(лізингодавцем) договір № 19-04-374 фл, згідно з п.1 якого, додатку до вказаного договору № 1 та акту
приймання -передачі сільськогосподарської техніки № 3 від 03.04.2004 року ПОСП
"Заграва" отримало від лізингодавця у користування (фінансовий
лізинг) на визначений договором строк придбану за рахунок коштів Державного
бюджету України борону дискову важку до тракторів класу 3 т.е. БДТ-7 вартістю
27300 грн.

Згідно з
п.5.1, 5.4 вказаного договору предмет
лізингу протягом всього строку дії договору є власністю лізингодавця, а лізингоодержувач не має права передавати
предмет лізингу в суборенду,
сублізинг, заставляти чи
відчужувати або в будь-який інший спосіб розпоряджатися ним чи відчужувати його
без письмового дозволу лізингодавця.

Отримавши
у правомірне володіння 03.04.2004 року борону дискову важку до тракторів класу
3 т.е. БДТ-7 та сплативши лише суму попередніх лізингових платежів на загальну
суму 3542.18 грн., не маючи наміру
виконувати зобов"язання,
передбачені вказаним договором,
ОСОБА_1вирішив реалізувати належну ВАТ "Національна акціонерна
компанія "Украгролізинг" зазначену сільськогосподарську техніку без
письмової згоди останнього.

Реалізуючи
свій злочинний намір, порушуючи
вимоги ст. И Закону України "Про
фінансовий лізинг", п. 5.1, 5.4 договору № 19-04-374 фл від 11.03.2004
року, не маючи згоди лізингодавця на
відчуження майна, використовуючи своє
службове становище всупереч інтересам служби,
умисно, з корисливих
мотивів, 25.12.2004 року
ОСОБА_1реалізував борону дискову важку до тракторів класу 3 т.с. БДТ-7 директору ПАП "Гетьман", за ціною 28000 грн. В рахунок проданої
сільськогосподарської техніки підсудний одержав від покупця 25 т зерна пшениці
на суму 12500 грн. та 5890 кг зерна гречки на суму 6479 грн.

Вартість
борони дискової важкої до тракторів класу 3 т.с. БДТ-7 на день її відчуження складала 27300
грн. Таким чином, внаслідок зловживання
ОСОБА_1. своїм службовим становищем ВАТ "Національна акціонерна компанія
"Украгролізинг" спричинено тяжкі наслідки у вигляді майнової шкоди в
розмірі 27300 грн.

Продовжуючи
свою злочинну діяльність, з метою
легалізації доходів, одержаних внаслідок
вчинення зловживання службовим становищем,
що спричинило тяжкі наслідки,
ОСОБА_1не повернув зазначене майно або кошти за нього ВАТ
"Національна акціонерна компанія "Украгролізинг", а впродовж весни 2005 року вчиняв дії, спрямовані на правомірне набуття, володіння та їх використання.

Так, набувши майно, одержане внаслідок вчинення предикатного діяння, та поставивши його на облік у ПОСП
"Заграва", ОСОБА_1надав йому
правомірного вигляду, тобто легального
статусу. Одержані від ПАП "Гетьман" за відчужену останньому
сільськогосподарську техніку цінності, а
саме 25 т пшениці вартістю 12500 грн.,
підсудний використав для здійснення господарської діяльності та
використав їх у процесі легального виробництва сільськогосподарської продукції.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1повністю визнав свою вину у вчиненні
злочинів, передбачених ч.2 ст. 364,
ч.1 ст. 209 КК України, і показав,
що з 11.06.2001 року він працює директором приватного орендного
сільськогосподарського підприємства "Заграва".

11.03.2004
року між ВАТ "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" та
очолюваним ним підприємством "Заграва" укладено договір № 19-04-374
фл, згідно з п.1 якого, додатку до зазначеного договору № 1 та акту
приймання-передачі сільськогосподарської техніки № 3 від 03.04.2004 року ПОСП
"Заграва" отримало від лізингодавця у користування на визначений
договором строк борону дискову важку до тракторів класу 3 т.с. БДТ-7 вартістю 27300 грн. За вказану
сільськогосподарську техніку ПОСП "Заграва" сплатило попередні
лізингові платежі на загальну суму 3542.18 грн., остаточну вартість за неї підприємство
повинно було сплатити до 04.04.2009 року. У зв"язку із важким фінансовим становищем
ПОСП "Заграва", відсутністю
вільних обігових коштів для проведення посівних сільськогосподарських робіт у
2005 році він вирішив продати борону дискову важку до тракторів класу 3 т.е.
БДТ-7 без згоди її власника, тобто ВАТ
"Національна акціонерна компанія "Украгролізинг". В кінці грудня
2004 року він, як директор ПОСП
"Заграва", продав зазначену
борону приватному агропромисловому підприємству "Гетьман" за ціною
28000 грн. В рахунок оплати за продану сільськогосподарську техніку ПАП
"Гетьман" 29.12.2004 року передало ПОСП "Заграва" 25 т
зерна пшениці на загальну суму 12500 грн. та 01.04.2005 року - 5890 кг зерна
гречки на суму 6479 трн. Отримане зерно пшениці весною 2005 році він, як службова особа, використав для вирощування ПОСП
"Заграва" сільськогосподарської продукції.

Крім
того, підсудний пояснив, що,
надаючи такому майну (зерну сільськогосподарських культур), легального статусу, він усвідомлював, що воно одержано злочинним шляхом, і в подальшому, не маючи на це законних підстав, використав у процесі легального
сільськогосподарського виробництва.

Оскільки
у вчиненні зловживання службовим становищем,
що спричинило тяжкі наслідки та легалізації (відмиванні) доходів, одержаних злочинним шляхом, підсудний повністю визнав вину, щиро розкаявся, погодився із усіма доказами, зібраними органом досудового слідства і які
доводять його вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах, відмовившись від їх дослідження під час
судового розгляду, суд відповідно до
ч.3 ст. 299 КПК України вважає визнати
недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким
чином, суд приходить до переконання про
доведеність вини ОСОБА_1. у вчиненні злочинів,
та кваліфікує його дії за ознаками ч.2
ст. 364 КК України як зловживання службовим становищем, тобто умисне,
з корисливих мотивів використання свого службового становища всупереч
інтересам служби, що спричинило тяжкі
наслідки юридичній особі, а також за
ч.1 ст. 209 КК України як легалізація
(відмивання) доходів, одержаних
злочинним шляхом, тобто набуття, володіння та використання майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно
небезпечного протиправного діяння, а
саме злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, що передувало легалізації (відмиванню)
доходів.

При
призначенні покарання підсудному ОСОБА_1. суд,
відповідно до вимог ст. 50, 65-67, 75 КК України, враховує характер і ступінь суспільної
небезпеки вчинених злочинів, особу
винного, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

До
обставин, що пом'якшують покарання, суд відносить те, що підсудний щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, сприяв органам слідства та суду у розкритті
злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

Аналізуючи
в сукупності наведені обставини, що
пом"якшують покарання, враховуючи
особу ОСОБА_1 який вперше притягується
до кримінальної відповідальності,
позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, має на утриманні одну неповнолітню дитину, а також те,
що вчинення злочинів,
пов"язане із посадою підсудного,
суд вважає, що йому слід
призначити покарання в межах санкції статтей обвинувачення, звільнивши його від відбування основного
покарання (позбавлення волі) з випробуванням без додаткового покарання -
конфіскації майна.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч.2 ст. 364, ч. 1
ст. 209 КК України і призначити йому покарання:

за
ч.2 ст. 364 КК України - 5 (п"ять)
років позбавлення волі з позбавленням права займати керівні посади в усіх
підприємствах, установах, організаціях на 1 (один) рік і 6 (шість)
місяців;

за
ч.1 ст. 209 КК України - 3 (роки) роки
позбавлення волі з позбавленням права займати керівні посади в усіх
підприємствах, установах, організаціях на 1 (один) рік з конфіскацією
коштів та майна, одержаного злочинним
шляхом.

На
підставі ч.1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
остаточне покарання призначити 5 (п"ять) років позбавлення волі з
позбавленням права займати керівні посади в усіх підприємствах, установах,
організаціях на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців, з конфіскацією коштів та майна, одержаного злочинним шляхом.

Відповідно
до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1.
від відбування основного покарання(позбавлення волі) з випробуванням із
встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Додаткові
покарання у виді позбавлення права займати керівні посади в усіх підприємствах, установах,
організаціях на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців, з конфіскацією коштів та майна, одержаного злочинним шляхом, підлягають реальному виконанню.

Згідно з
ч.1 ст. 76" КК України покласти на
ОСОБА_1. наступні обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання,
роботи або навчання, періодично
з"являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Запобіжний
захід - підписку про невиїзд - залишити ОСОБА_1. без змін до вступу вироку в
законну силу.

Речовий
доказ у справі: борону дискову важку до тракторів класу 3 т.с. БДТ-7,
яку передано для зберігання директору приватного агропромислового
підприємства "Гетьман" ОСОБА_2
(проживаєАДРЕСА_1) залишити для зберігання ОСОБА_2 до вирішення господарської справи за позовом
прокурора Теребовлянського району в інтересах ВАТ "Національна акціонерна
компанія "Украгролізинг" до ПОСП "Заграва" про стягнення
заборгованості за договором фінансового лізингу в господарському суді
Тернопільської області.

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду Тернопільської області через
Теребовлянський районний суд протягом 15 діб з дня його проголошення.