Справа № 223/559/2012
Провадження №1/223/760/2012
ВИРОК

іменем України

"03" квітня 2012 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого Мазурчак А. Г.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

прокурора Зубара С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 1997 р. Тиврівським районним судом за ч.1 ст.215-3 КК України до 1 року виправних робіт з утриманням із заробітку 20% в дохід держави; 14.03.2000 Тиврівським районним судом за ч.2 ст. 140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 19.07.2000 Тиврівським районним судом за ч.3 ст.81, ст.43 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 29.08.2007 Тиврівським районним судом за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі, відповідно до ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 09.12.2008 за ч.1 ст.263 , ст. 395, та ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць, у вчиненні злочинів, передбаченого ч.2 ст.190, ст.395 КК України, -

встановив:

На початку листопада 2011 р. ОСОБА_1, перебуваючи по вул.Гагаріна в с.Гриженці, Тиврівського району, зловживаючи довірою ОСОБА_2, заволодів грошима в сумі 150 грн. та газовим балоном ємкістю 40 л., маса якого згідно акту зважування від 08.12.2012 р. становить 21 кг.. Згідно довідки ТОВ "ПРОМ-МЕТ" вартістю 1-го кілограму брухту чорного металу станом на 10.11.2011 р. становить 1,7 грн. Після чого з викраденим з місця події зник та розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_2 матеріального збитку на загальну суму 185,7 грн..

Також ОСОБА_1, будучи звільненим 13.05.2011 з місць позбавлення волі, прибув на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5. За період проживання на території Гніванської міської ради зарекомендував себе з негативної сторони. Упродовж року тричі притягувався до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку. Згідно п. вст.3, п. вст.4, ст.ст.5,6 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волівід 01.12.1994 р., постановою Тиврівського районного суду від 21.09.2011 р. ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік з такими обмеженнями : заборона виходу здому з 24.00. год. до 05.00 год., заборона виїзду за межі Тиврівського району без дозволу ОВС та зобов'язанням зявлятися на реєстрацію до Гніванського МВ УМВС України кожну першу суботу щомісячно.

Однак, ОСОБА_1, незважаючи на встановлені обмеження та правила адміністративного нагляду, з метою ухилення від адміністративного нагляду в період часу з 15 по 19 січня 2012 року, самовільно залишив своє постійне місце проживання за вищевказаною адресою, виїхав за межі Тиврівського району в м.Вінницю та с.Райгород, Немирівського району, вів бродячий спосіб життя, ночував на залізничних вокзалах, на облік у відповідних територіальних підрозділах ОВС не ставав. У встановлений постановою Тиврівського районного суду час, на реєстрацію в Гніванський МВ УМВС умисно не зявлявся, таким чином, порушив встановлені правила адміністративного нагляду.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, визнав також фактичні обставини справи і пояснив, що ОСОБА_2 - його сусід, який є інвалідом. Одного разу під час зустрічі з ним потерпілий сказав, що в його газовому балоні закінчився газ і він не має на чому готувати їжу. Тоді він (підсудний) запропонував ОСОБА_2 заправити балон, на що той дав газовий балон та 150 грн. Однак за гроші ОСОБА_2 він вирішив купити горілки, яку випив. Того ж дня вирішив продати балон ОСОБА_3, але той відмовився, тому він забрав його додому і залишив у себе з наміром продати. ОСОБА_2 декілька разів приходив і вимагав повернути балон та 150 грн., але він не хотів їх повертати. Казав ОСОБА_2, що гроші у нього викрали.

Щодо факту за ст.395 КК України ОСОБА_1 дав показання про те, що звільнився з місць позбавлення волі у травні 2011 р. і він перебуває під адміннаглядом. Його часто перевіряють працівники міліції, тому хлопці в селі стали сердитись, що через нього їх карають. Тоді він вирішив виїхати із села, щоб його перестали перевіряти. Поїхав у с.Райгород, де пробув 2 дні, а потім поїхав у м.Вінницю і на ринку його затримали.

У зв'язку з визнанням вини та фактичних обставин справи підсудним суд, врахувавши клопотання підсудного, думку прокурора, вважає, за недоцільне досліджувати докази тих фактичних обставин справи, які не оспорюються підсудним і вважає за можливе обмежити дослідження доказів у справі допитом підсудного, потерпілого та дослідженням матеріалів справи.

Окрім визнання своєї вини підсудним його вина доводиться матеріалами справи, зокрема :

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України : протоколом огляду речей від 03.01.2012 р. (а.с.14), в якому відображено огляд газового балону ємкістю 40 л. та показаннями потерпілого ОСОБА_2 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України : постановою Тиврівського районного суду від 21.09..2011 р. (.с.5), згідно якої за ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд та встановлено йому відповідні обмеження обмеження ; листом контролю за дотриманням встановлених обмжень відносно піднаглядного ОСОБА_1 та реєстраційним листком (а.с.7-8) ; актом обстеження будинку за місцем проживання ОСОБА_1 (а.с.10) ; постановами Тиврівського районного суду від 23.12.2011 р., 23.12.2011 р., 06.02.2012 р. (а.с.30, 37. 40) ; рапортами оперпативного чергового МВ ОСОБА_4 про неявку на реєстрацію у Гніванський МВ УМВС ОСОБА_1 (а.с.32).

Так, потерпілий ОСОБА_5 дав показання про те, що ОСОБА_1 - його сусід і так як він- інвалід , ОСОБА_1І запропонував йому заправити газовий балон, в якому закінчився газ, і він дав підсудному газовий балон і 150 грн., а потім не міг забрати біля 2-3-х тижнів. Пізніше ОСОБА_1 казав, що заправииь балон і віддасть його пізніше, бо гроші загубив. Газовий балон і 150 грн. підсудний не віддавав, доки він не звернувся до міліції.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає доведеною вину підсудного у вчиненні злочинів передбачених : ч.2 ст.190 КК України : ОСОБА_1 заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайством), кваліфікуючою ознакою якого є шахрайство, вчинене повторно ; ст.395 КК України ОСОБА_1 порушив правила адміністративного нагляду, тобто самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставини, що пом'якшують покарання підсудного, до яких суд відносить те, що він щиро розкаявся у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання, у справі не встановлено.

Суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного нможливе без ізоляції від суспільства та обирає йому міру покарання : за ч.2 ст.190 КК України у виді арешту, а за ст.395 КК Укравїни у виді обмеження волі.

Керуючись ст.323, 324 КПК України ,-

засудив :

ОСОБА_1 визнати винним і призначити покарання :

за ч.2 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на1 (один) рік ;

за ст.395 КК України у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

На підставі ст.ст.70, 72 КК України шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Речовий доказ у справі (а.с.17) газовий балон ємкістю 40 л. переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_2, - залишити потерпілому.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6