Єдиний унікальний номер 226/968/15-к
Номер провадження 11-кп/775/71/2015

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську Донецької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора прокуратури м. Димитрова Донецької області ОСОБА_5 на вирок Димитровського міського суду Донецької області від 07 травня 2015 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Угольці Гощанського району Ровенської області, громадянин України, із середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, не працюючого, не судимого у порядку ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України і призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Димитров, Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, не судимого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , та також мешкає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст 15, ч. 2 ст.185 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. Визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч 2. ст.185 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. Визнано винним у здійсненні злочину, передбаченого ч 2 ст.185 КК України (за фактом крадіжки у потерпілої ОСОБА_8 ) і призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів в силу ст. 70 ч. 1,2 КК України шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75-76 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вони протягом двох років іспитового строку не вчинять нового злочину і виконують покладені на них обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання і роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирішені питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, 26.02.2015 року у денний час доби, точного часу слідством не встановлено, проходили біля залізничної колії, розташованої на десятому кілометрі залізничного перегону «Новатор-Капітальна» м. Димитров Донецької області. Після чого, особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, запропонував ОСОБА_7 та ОСОБА_6 викрасти металеві деталі верхньої будови залізничної колії, на що останні дали свою добровільну згоду. Реалізуючи свій спільний, злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, вони, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливою метою, за попередньою змовою групою осіб викрали: підкладку КБ-65 вартістю 74,69 грн., болт закладний у зборі, у кількості 4 одиниці, загальною вартістю 76,78 грн., болт клемний у зборі, у кількості 7 одиниць, загальною вартістю 177,82 грн., шайбу одновиткову для болта стикового Р65, у кількості 3 одиниці, загальною вартістю 6,00 грн., гайку М27 для стикового болта Р65 у кількості 2 одиниці, загальною вартістю 7,56 грн., накладку Р65, у кількості 4 одиниці, загальною вартістю 1027,30 грн., яке належить ТОВ «Димитроввантажтранс», демонтувавши їх з верхньої будови залізничної колії, за допомогою ключа, наявного у ОСОБА_6 , після чого покинули місця скоєння злочину разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд.

У результаті умисних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, ТОВ «Димитроввантажтранс» було спричинено матеріальну шкоду у розмірі вартості викраденого майна на загальну суму 1370,15 грн.

Крім того, 28.02.2015 року, у денний час доби, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходились біля залізничної колії, розташованої на десятому кілометрі залізничного перегону «Новатор-Капітальна» м. Димитров Донецької області. В цей час, особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, запропонував ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повторно викрасти металеві деталі верхньої будови залізничної колії, на що останні дали свою добровільну згоду. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, вони піднялись на залізничну колію, де, з метою викрадення металевої підкладки КБ-65 вартістю 74,69 грн., а також двох закладних болтів у зборі, загальною вартістю 38,39 грн., та двох клемних бовтів у зборі, загальною вартістю 50,81 грн., на яких трималася вказана підкладка, переконалися, що за їх діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно, з корисливою метою, за попередньою змовою групою осіб, за допомогою ключа, наявного у ОСОБА_6 , почали демонтувати вказані деталі верхньої будови залізничної колії. Однак з причин, що не залежали від їх волі, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки після того, як вони демонтували один з вище вказаних бовтів, їхні спільні протиправні дії були виявлені та припинені працівниками охорони ТОВ «Димитоввантажтранс».

Крім того, 01.04.2015 року, у денний час, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_7 прийшов за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 , де через паркан побачив у дворі велосипед марки «Салют», та вирішив його викрасти. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , переконавшись, що власники будинку відсутні та за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан на територію вказаного домоволодіння, та діючи умисно, повторно, таємно, з корисливою метою викрав з двору велосипед марки «Салют» разом з гумовим джгутом на багажнику велосипеду, які належать ОСОБА_8 . Після цього, перекинув велосипед через паркан і покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

У результаті умисних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди в розмірі вартості викраденого майна на суму 319, 36 грн.

На вирок суду прокурором у кримінальному провадженні - прокурором прокуратури м. Димитрова Донецької області ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу зі змінами до неї, в якій він просить вирок Димитровського міського суду Донецької області від 07.05.2015 року стосовно ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність - змінити, виключити призначене судом покарання за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі за фактом вчинення ОСОБА_7 крадіжки, маючої місце 26.02.2015 року, в решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування скарги вказав, що ОСОБА_7 26.02.2015 року, діючи за попередньою змовою групою осіб, вчинив таємне викрадення чужого майна, крім того, 01.04.2015 року, діючи повторно, вчинив таємне викрадення чужого майна. Обидва зазначені епізоди кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України. Разом з тим, в резолютивної частині вироку суд двічі призначив ОСОБА_7 покарання за однією й тією ж частиною статті Кримінального кодексу України, чим порушив вимоги ст. 70 КК України.

Судове рішення щодо ОСОБА_6 в апеляційному порядку не оскаржується.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_7 не з`явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомленій належним чином, про поважні причини свого неприбуття не повідомив.

Від прокурора надійшла заява про слухання справи без його участі, доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

За таких обставин, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутність відповідно до положень ст.405 УПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення ніким не оспорюється, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 404 КПК України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України однією з підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини кодексу.

Згідно зі ст. 70 КК України правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачена відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), за окремими епізодами злочинної діяльності, що не мають самостійної кваліфікації, покарання не призначаються.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_7 26.02.2015 року, діючи за попередньою змовою групою осіб, вчинив таємне викрадення чужого майна, крім того 01.04.2015 року, діючи повторно, також вчинив таємне викрадення чужого майна. Обидва зазначені епізоди кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тому окремого призначення покарання за кожний епізод не потребує.

Разом з тим, в резолютивній частині вироку суд двічі призначив ОСОБА_7 покарання за однією й тією ж частиною статті кримінального кодексу України, чим, на думку колегії суддів, порушив вимоги ст. 70 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду Донецької області вважає за необхідне змінити вирок Димитрівського міського суду Донецької області від 07 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 , виключивши з резолютивної його частини призначене ОСОБА_7 покарання за ст. 185 ч.2 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне з резолютивної частини вироку при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення воли строком на 2 роки 5 місяців виключити уточнення «За фактом крадіжки від 01.04.2015 року потерпілої ОСОБА_8 », оскільки кваліфікація за ст. 185 ч.2 КК України охоплює два епізоди крадіжок 26.02.2015 року та 01.04.2015 року і окремої кваліфікації не потребує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора прокуратури м. Димитрова Донецької області ОСОБА_5 на вирок Димитровського міського суду Донецької області від 07 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Димитровського міського суду Донецької області від 07 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 - змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку Димитровського міського суду Донецької області від 07 травня 2015 року призначене ОСОБА_7 покарання за ст. 185 ч.2 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі та уточнення при призначенні йому покарання за ч.2 ст.185 КК України в частині «За фактом крадіжки від 01.04.2015 року потерпілої ОСОБА_8 ».

В іншій частині вирок Димитровського міського суду Донецької області від 07 травня 2015 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3