Провадження № 1-кп/742/125/15
Єдиний унікальний № 742/1627/15-к
ВИРОК
Іменем України
19 травня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Голубівка Прилуцького району Чернігівської області, українки, громадянки України, не одруженої, з освітою середньою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , раніше судимої 22.12.2014 року Прилуцьким міськрайонним судом за ч.1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
22.12.2014 року вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_5 засуджена з призначенням покарання у виді 200 годин громадських робіт. 25.02.2015 року ОСОБА_5 було роз`яснено порядок, умови та обов`зок відбування покарання у виді громадських робіт, попереджено про наслідки їх невідбуття, про що вона дала підписку. 25.02.2015 року ОСОБА_5 вручено направлення на КП Послуга м.Прилуки для відбування громадських робіт, згідно з яким вона повинна була приступити до їх відбування з 26.02.2015 року. Але незважаючи на це, ОСОБА_5 без поважних причин не відбувала громадські роботи. 02.03.2015 року інспектором КВІ м.Прилуки їй було оголошено попередження та повторно повідомлено про відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт. 10.03.2015 року ОСОБА_5 було винесено повторне попередження за невиконання покарання.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, та підтвердила невиконання нею рішення суду, а саме відбуття 200 годин громадських робіт.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченої. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченою, сумнівів стосовно добровільності її позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Сукупністю добутих у судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доказаною, і її дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність умислу у діях обвинуваченого, її особу та позицію до вчиненого, посередню характеристику за місцем проживання , обставину що обтяжує покарання рецидив злочину, обставин що пом`якшують покарання судом не встановлено, і вважає за можливе призначити їй покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, у вигляді обмеження волі з приміненням ст.ст. 75,76 КК України.

Керуючись ст. ст. 349, 370-371, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.389 КК України і призначити їй міру покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.12.2014 року, остаточно визначивши покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців 25 ( двадцять п`ять) днів обмеження волі.

У відповідності до ст.ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 від призначеної міри покарання з іспитовим терміном на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженій, захиснику, прокурору.

Суддя ОСОБА_1