У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Селівона
О.Ф.,

суддів Пошви Б.М.,
Кривенди О.В.

розглянула в судовому засіданні 5
квітня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Київського районного суду м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 6 грудня 2005 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим від 14 березня 2006 року щодо ОСОБА_1

Цим вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, і призначено йому за цим законом
покарання із застосуванням ст. 69 КК України 5 років позбавлення волі з
позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на
2 роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 3 роки та з покладенням на нього обов'язку,
передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 76 цього Кодексу.

За ст. 94, ч. 1 ст. 222 КК України 1960 року ОСОБА_1 виправдано на підставі
ч. 2 ст. 213 КПК України за недоведеністю його участі у вчиненні цих злочинів.

Вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 14 березня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1
залишено без зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину за таких
обставин.

30 вересня 2004 року ОСОБА_1 працюючи на посаді голови правління ВАТ
“Кримбуд” та будучи посадовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими
функціями, вимагав від ОСОБА_2 хабара в сумі 2000 грн. за видачу йому довідок
від ВАТ “Кримбуд”. Довідавшись від ОСОБА_2, що зазначена сума занадто велика і
він не зможе передати її ОСОБА_1, останній погодився видати необхідні йому
довідки за хабара в сумі 1000 грн.

1 жовтня 2004 року, біля 13 год., ОСОБА_1 перебуваючи в своєму службовому
кабінеті офісного приміщення, розташованого в АДРЕСА_1, отримав від ОСОБА_2 на
свою вимогу хабара в сумі 1000 грн., після чого, використовуючи своє службове
становище, підписав і завірив печаткою ВАТ “Кримбуд” принесені ОСОБА_2 тексти
довідок. Цього ж дня о 13 год. 40 хв. ОСОБА_1 було затримано працівниками
правоохоронних органів.

Крім того, вироком суду ОСОБА_1 виправдано за обвинуваченням у вчиненні
злочинів, передбачених ст. 94, ч. 1 ст. 222 КК України 1960 року.

Органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачувався у тому, що він в липні
1994 року, не маючи передбаченого законом дозволу, у невстановленої слідством
особи придбав пістолет конструкції “ТТ” і бойові припаси до нього. 30 липня
1994 року, біля 19 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння у кав'ярні “Автокрим”, розташованій по вул. Беспалова, 21 в м.
Сімферополі, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вистрілив
із наявного у нього пістолета “ТТ” в голову потерпілому ОСОБА_3і таким чином
убив його.

У касаційному поданні прокурор, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції, даючи свій аналіз доказам, які є у
справі, ставить питання про скасування постановлених щодо ОСОБА_1 судових рішень і
направлення справи на новий судовий розгляд з мотивів неповноти і однобічності
судового слідства та невідповідності висновків суду в частині виправдання ОСОБА_1 за ст. 94, ч. 1 ст. 222 КК
України 1960 року фактичним обставинам справи. Посилається на невідповідність
призначеного ОСОБА_1
покарання за ч. 2 ст. 368 КК України 2001 року тяжкості вчиненого ним злочину
та його особі внаслідок м′якості і безпідставне звільнення його від
відбування покарання з випробуванням. Вважає вирок та ухвалу немотивованими.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що в його
задоволенні необхідно відмовити.

Як убачається з матеріалів справи, судове слідство
проведено з достатньою повнотою, суд першої інстанції дав належну оцінку
дослідженим доказам і дійшов обгрунтованого висновку про недоведеність участі ОСОБА_1 у вчиненні злочинів,
передбачених ст. 94, ч. 1 ст. 222 КК України 1960 року, оскільки допустимі і
достовірні докази винності ОСОБА_1 у вчиненні зазначених злочинів відсутні і можливість
отримання додаткових доказів його винності у вчиненні цих злочинів на даний час
втрачено.

Отже, суд прийняв вірне рішення про виправдання ОСОБА_1 за ст.94, ч. 1 ст. 222 КК
України 1960 року, зазначивши у вироку підстави такого рішення з наведенням
докладних мотивів, з яких суд відкинув докази обвинувачення, що відповідає
вимогам ст. 334 КПК України.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 368 КК України
в касаційному поданні не оспорюються.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання за цим законом, суд відповідно до вимог ст.
ст. 65, 69 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його
особу та обставини, що пом′якшують покарання та істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, і обгрунтовано призначив йому покарання нижче
від найнижчої межі санкції закону, за яким його засуджено, звільнивши на
підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Апеляційний суд, розглядаючи справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, перевірив викладені у ній доводи, які за змістом
аналогічні доводам касаційного подання, і визнав їх безпідставними, детально вмотивувавши
свої висновки в ухвалі, з чим погоджується і колегія суддів.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які могли б бути
підставою для зміни або скасування постановлених у даній справі судових рішень,
не виявлено.

Таким чином, підстав для призначення кримінальної справи до касаційного
розгляду з повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України, немає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційного подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, у кримінальній справі щодо ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Селівон
О.Ф. Пошва Б.М. Кривенда О.В.

З
оригіналом згідно:

Суддя
Верховного Суду України О.Ф. Селівон