АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10/1690/106/2012
Головуючий по 1-й інстанції Самсонова
Суддя-доповідач: Гавриш В. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2012 року
м.Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Полтавської області
у складі:

Головуючого
Гавриша В.М.

суддів
Костенка В.Г., Мілаша С.П.

за участю прокурора
Ткаченка К.А.

захисника
ОСОБА_2

обвинуваченого
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві апеляцію
помічника прокурора Київського району
м. Полтави Полтавської області на
постанову судді Київського району м.
Полтави від 01.03.2012 року.

В с т а н о в и л а :

Цією постановою подання старшого
слідчого прокуратури Київського
району м. Полтави Белей В.Д. про обрання
запобіжного заходу у вигляді взяття
під варту відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, уродженця та
мешканця м. Полтави, одруженого,
тимчасово не працюючого, проживаючого
по АДРЕСА_1 відповідно до ст.89 КК
України не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні злочинів,
передбачених ч. ч. 2,3,4 ст.191; ч. ч. 1,2 ст.366
КК України залишено без задоволення.

12.05.2011 року прокуратурою
Київського району м. Полтави було
порушено кримінальну справу № 111210022 за
фактом привласнення службовими
особами ПП « Голд-Вест » майна шляхом
внесення до офіційних документів
завідомо недостовірної інформації, за
ознаками складу злочинів, передбачених
ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

06.02.2012 року прокуратурою Київського
району м. Полтави порушені кримінальні
справи відносно директора ПП «
Голанд-Вест » ОСОБА_3 за фактом
привласнення майна Полтавського
обласного наркологічного диспансеру,
Полтавської обласної клінічної
психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева,
Полтавського обласного центру
профілактики та боротьби зі СНІДом,
Полтавської обласної станції
переливання крові, Полтавського
обласного інституту післядипломної
педагогічної освіти, Полтавського
обласного еколого-натуралістичного
центру учнівської молоді, Полтавського
обласного ліцею-інтернату ім. А.С.
Макаренка на загальну суму 410 824 грн.,
шляхом зловживання своїм службовим
становищем, вчиненими повторно, а також
вчинених у великих розмірах, за
ознаками складу злочинів передбачених
ч. ч. 3, 4 ст. 191 КК України, за фактом
внесення службовою особою до офіційних
документів завідомо недостовірної
інформації, за ознаками складу
злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 366 КК
України та об'єднано дану справу зі
справою №111210022.

07.02.2012 року прокуратурою Диканського
району порушено кримінальну справу №
121050004 за фактом привласнення
службовими особами ПП « Голд-Вест»
майна Михайлівської спеціальної
школи-інтернату, за ознаками складу
злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК
України, за фактом підроблення, за
ознаками складу злочину, передбаченого
ч.1 ст.366 КК України та об'єднано дану
справу зі справою №111210022.

06.02.2012 року по кримінальній справі №
111210022 винесено постанову про
притягнення директора ПП «Голд-Вест»
ОСОБА_3 як обвинуваченого у вчиненні
злочинів, передбачених ч. ч. 2,3,4 ст.191, ч.
ч. 1,2 ст.366 КК України, однак
обвинувачення йому особисто не
пред'являлося.

Постановою старшого слідчого
прокуратури Київського району м.
Полтави від 06.02.2012 року ОСОБА_3
оголошено в розшук з посиланням на те,
що на виклики до слідчого без поважних
причин він не з'являвся, за місцем свого
проживання не проживає, місце його
знаходження органам досудового
слідства не відоме.

10.02.2012 року в порядку ч.1 ст.206 КПК
України, досудове слідство по справі
зупинено у зв'язку із розшуком
обвинуваченого.

29.02.2012 року о 10 год. ОСОБА_3 затриманий в
порядку ст.106 КПК України та в цей же
день йому пред'явлено обвинувачення у
вчинені злочинів, передбачених ч. ч. 2,3,4
ст.191, ч. ч. 1,2 ст.366 КК України.

В цей же день, тобто 29 02.2012 року, старший
слідчий прокуратури Київського району
м. Полтави звернувся до суду з поданням
про обрання відносно обвинуваченого
ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді
взяття під варту.

Відмовляючи в задоволенні подання про
обрання запобіжного заходу у вигляді
взяття під варту обвинуваченого ОСОБА_3
суд вказав, що обвинувачений на момент
порушення відносно нього кримінальних
справ 06.02.2012 року та до його затримання
29.02.2012 року не перебував у статусі ні
підозрюваного, ні обвинуваченого, а
тому відсутність у нього цього
спеціального процесуального статусу
забезпечувала і відсутність будь-яких
обмежень в реалізації ним свого права
на свободу пересування, як в межах
України, так і за її межами.

На підтвердження такого висновку суд
послався на відсутність по справі
таких даних, які б свідчили про допит
ОСОБА_3 до 29 лютого 2012 року в будь-якій
якості по порушеним відносно нього
кримінальних справах та отримання ним
копій постанов про порушення
кримінальних справ і ознайомлення з
ними лише в день його затримання.

Одночасно судом зазначено, що в
матеріалах справи відсутні будь-які
належні докази, з яких би вбачалося, що
ОСОБА_3 до дня затримання, тобто до
29.02.2012 року, був обізнаний та
повідомлений про те, що він
підозрюється та обвинувачується у
вчиненні злочинів, які йому
інкримінуються

В телефонному режимі, як вказав суд,
ОСОБА_3 був викликаний до прокуратури
на 9 год.00хв. 06.10.2011 року лише для допиту
в якості свідка, однак жоден виклик
після порушення відносно нього
кримінальної справи 06.02.2012 року, ОСОБА_3
слідчим по справі направлений не був, а
тому, на думку суду, твердження органів
досудового слідства про його можливе
ухилення від слідства та суду є
безпідставним.

Безпідставним суд вважає і посилання
органів досудового слідства на
можливість ОСОБА_3 вчинення тиску на
свідків, оскільки значна кількість їх
допитана по справі, на даний час ПП «
Голанд -Вест », директором якого він
фактично був, припинило свою
діяльність і вони не знаходяться від
нього в службовій чи іншій залежності.

Суд також вважає не переконливим
твердження органів досудового
слідства щодо можливості ОСОБА_3
продовжить злочинну діяльність,
посилаючись на припинення ним
виробничої діяльності, а також
відсутність будь-яких даних, які б
свідчили про ухилення його від
слідства та суду під час притягнення до
кримінальної відповідальності у 2002
році.

На ствердження такого висновку, суд
вказав, що ОСОБА_3 в зазначений період,
перебував і перебуває в шлюбі, від
шлюбних стосунків має неповнолітню
дитину, має постійне місце проживання
та вказані обставини додатково
спонукають його до співпраці з
органами досудового слідства.

Крім того, суд навівши приклади з
рішень Європейського суду по
конкретних справах, а також дослідивши
матеріали справи дійшов до висновку,
що по справі відсутні такі відомості чи
дані про особу обвинуваченого, які б
вказували на необхідність
застосування до обвинуваченого ОСОБА_3
запобіжного заходу лише у вигляді
тримання під вартою, але не будь-якого
іншого.

Нарешті суд зазначив, що із наданих
йому матеріалів не вбачається, що інші,
менш суворі запобіжні заходи щодо
ОСОБА_3 є недостатніми для забезпечення
присутності його під час проведення
досудового слідства та в суді, а сама
тяжкість злочинів, у вчиненні яких
обвинувачується особа, не може бути
достатньою підставою для взяття її під
варту.

В поданій апеляції прокурор ставить
питання про скасування постанови судді
Київського районного суду м. Полтави
від 01.03.2012 року, а справу повернути на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим,
що районним судом не в повній мірі
взято до уваги ті обставини, які
підтверджують, що обвинувачений ОСОБА_3
ухилявся від слідства і суду, від
виконання процесуальних рішень,
перешкоджав встановленню істини у
справі, оскільки дружина ОСОБА_3
вказала, що спільно з ним не проживає і
не спілкується, місце його перебування
вказати не може, номера мобільного
телефону не знає, що спростовує факт
перебування на утриманні
обвинуваченого неповнолітньої дитини.

Прокурор послався на аналогічні
пояснення свідків та вважає
встановленим, що обвинувачений
постійно змінював номер контактного
телефону, що, на його думку, вказує на
переховування обвинуваченого від
органів слідства, як і неявка на
виклики повістками для дачі пояснень
в якості свідка та не пояснював
причини.

Крім того, прокурор вказує, що після
оголошення розшуку, ОСОБА_3 був
затриманий у батьків своєї дружини, які
на повідомлення про огляд помешкання,
повідомили про відсутність
обвинуваченого та відмовилися
відчиняти вхідні двері, що вказує на
переховування обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, думку прокурора
Ткаченка К.А., який підтримав подану
апеляційну скаргу та просив скасувати
постанову районного суду, аналогічну
думку слідчого Белей В.Д. і його
пояснення, вислухавши обвинуваченого
ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, які
заперечили проти апеляції прокурора,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 148 КПК України,
запобіжні заходи застосовуються до
підозрюваного, обвинуваченого,
підсудного, засудженого з метою
запобігти спробам ухилитися від
дізнання, слідства або суду,
перешкодити встановленню істини по
кримінальній справі або продовжувати
злочинну діяльність, а також для
забезпечення виконання процесуальних
рішень.

Таким чином, особі, яка притягується до
кримінальної відповідальності може
бути обрано запобіжний захід у вигляді
взяття під варту при умові, коли,
виходячи з її відношення до висунутого
органами досудового слідства
обвинувачення та у зв'язку з цим її
поведінки, вона дала обгрунтовані
підстави вважати, що особа буде чи
вчиняє дії перелічені в ч. 1 ст. 148 КПК
України і це стверджується
відповідними доказами.

Висновок суду щодо відсутності підстав
до застосування відносно
обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту, а від
так і підстав до задоволення подання
старшого слідчого прокуратури
Київського району м. Полтави є вірним,
який належним чином вмотивований та
ґрунтується на наданих суду
матеріалах.

Із досліджений судом матеріалів та
пояснень учасників процесу вбачається,
що до 6 лютого 2012 року громадянин ОСОБА_3
не перебував в такому спеціальному
процесуальному статусі, який би давав
підстави до будь-яких обмежень
відносно нього, в тому числі і
пересування в межах чи за межами
України.

Фактично цих обставин не заперечує
прокурор та слідчий по справі, як і не
заперечують те, що відносно свідка
ОСОБА_3 запобіжні заходи до 6 лютого 2012
року не обиралися.

В наданих досудовим слідством
матеріалів відсутні будь-які
об'єктивні дані, які б свідчили, що
ОСОБА_3 був обізнаний про факт
порушення відносно нього кримінальних
справ 6 лютого 2012 року чи таких даних,
які б свідчили, що до 29 лютого 2012 року
він ухилявся від органів досудового
слідства у зв'язку з порушенням
зазначених кримінальних справ.

Із приєднаних до матеріалів справи
копій постанов про порушення
кримінальних справі відносно ОСОБА_3
вбачається, що копії цих постанов були
йому вручені саме 29 лютого 2012 року,
тобто в день його затримання, та тільки
29 лютого 2012 року пред'явлене
обвинувачення на 85 аркушах.

/ а. с. 8 - 21, 70 - 155 /

За таких підстав, висновок суду про
відсутність по справі даних, які б
свідчили ухилення ОСОБА_3 та намір
ухилитися від органів досудового
слідства є вірним, а твердження
слідчого в поданні і прокурора в
апеляції про протилежне,
необгрнутованим.

В повній мірі це стосується і
твердження ініціатора подання щодо
можливості здійснення ОСОБА_3 тиску на
свідків, з метою перешкодити
встановленню істини по справі та
вірогідність вчинення ним нових
злочинів.

В апеляційній інстанції слідчий
прокуратури Белей В.Д. не заперечував,
що значна кількість осіб по даній
кримінальній справі, в тому числі
службові особи ПП « Голд-Вест »,
допитані, всі необхідні, на його думку,
документи по організаційній,
господарській і фінансовій діяльності
ПП « Голд-Вест » вилучені, по даним
документам проведені відповідні
експертизи, зазначене приватне
підприємство « Голд-Вест » інших
договорів не укладає та фактично
припинило свою діяльність, а тому
фінансової та господарської
діяльності не здійснює.

Враховуючи наведене, висновок суду про
те, що вірогідність продовження ОСОБА_3
злочинної діяльності є лише
безпідставним припущенням слідчого і
прокурора, на переконання колегії
суддів, є обґрунтованим.

На користь такого висновку свідчить
також і наявність у ОСОБА_3 соціальних
зв'язків, тобто проживаючих в м. Полтаві
батьків, дружини, неповнолітньої
дитини, яка перебуває на « Д » обліку в
дитячій міській клінічній лікарні м.
Полтави з приводу захворювання з
народження, що стверджується
відповідною довідкою.

З урахуванням перелічених вище
обставин, вбачається обґрунтованим
висновок суду і про намір ОСОБА_3 на
співпрацю з органами досудового
слідства про що також свідчить його
явка на два виклики слідчого після 1
березня 2012 року, добровільна видача
обвинуваченим свого закордонного
паспорту, а також отримання слідчим від
ОСОБА_3 зобов'язання не змінювати місце
проживання, про зміну місця проживання
повідомляти органи досудового
слідства, що слідчий підтвердив в
апеляційній інстанції.

Таким чином, посилання суду на
відсутність по справі будь-яких даних,
які б свідчили про необхідність
обрання обвинуваченому ОСОБА_3 більш
суворої міри запобіжного заходу ніж
взяття його під варту, є обґрунтованим,
як і відмова у задоволенні подання
старшого слідчого прокуратури
Київського району м. Полтави щодо
обвинуваченого ОСОБА_3

Послання прокурора в апеляції на те, що
судом мотиви подання слідчого
прокуратури розглянуті поверхово не
відповідають дійсності, оскільки
доводи слідчого викладені в поданні та
підтримані в суді першої інстанції
розглянуті судом першої інстанції в
повному обсязі, зазначеним у поданні
підставам до звернення судом дана
всебічна, повна і об'єктивна оцінка,
сама постанова належним чином
вмотивована у відповідності до вимог
діючого кримінально - процесуального
законодавства України та практики
Європейського суду з цих питань.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
не знаходить підстав до скасування
законної і обгрнутованої постанови
суду за безпідставністю поданої
прокурором апеляції.

Керуючись ст.ст. 362. 366, 382 КПК України
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію помічника прокурора
Київського району м. Полтави залишити
без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.
Полтави від 1 березня 2012 року щодо
відмови в обрання обвинуваченому
ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді
взяття під варту залишити без змін.

Головуючий: В. М. Гавриш

Судді: