Справа № 354/72/15-к
Провадження по справі № 1-кп/354/16/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м.Яремче Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1 секретаря ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 ОСОБА_4 захисника потерпілої ОСОБА_5 обвинуваченної ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яремче кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000167 від 09.10.2014року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Краматорська , Донецької області, жительки АДРЕСА_1 , одруженої, на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей , судимої 17.12.2014року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у виді 850грн. штрафу, який сплачено 17.12.2014р., за ч.3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачена ОСОБА_6 вчинила умисні дії , які виразилися в таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у житло. Так 08.10.2014року біля 12год ОСОБА_6 зайшла на подвір`я ОСОБА_5 жительки АДРЕСА_2 де біля вхідних дверей під парасолькою знайла ключ від вхідних дверей житлового будинку. Пересвідчившись, що її ніхто не бачить ОСОБА_6 вирішила проникнути в житловий будинок з метою викрадення чужого майна. Для здійснення задуманого обвинувачена відкрила знайденим ключем вхідні двері та проникла в середину будинку. У вітальні ОСОБА_6 таємно викрала господарську сумку вартістю 30грн., золотий браслет вагою 4 грами вартістю 1000грн., золоту каблучку вагою 2грами вартістю 500грн., два електронні сховища (сейфи) вартість одного становить 450грн., всього на загальну суму 900грн.. У електронних сховищах знаходились документи : два державні акти на право власності на земельну ділянку , технічна документація на одну із земельних ділянок , три свідоцтва про народження, три дипломи про освіту на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , акти дарування на земельну ділянку та житлові будинки в АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_5 , паспорти на свійську худобу, війський квиток на ім`я ОСОБА_7 .

Викрадені речі ОСОБА_6 винесла з вказаного житлового будинку та привласнила. Всього неправомірними діями ОСОБА_6 спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2430 гривень.

Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненому кримінальному правопорушенні у судовому засіданні доведена повністю. Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ст.185 ч.3 КК України як вчинення умисних дій, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у житло . Вина ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень доводиться: показаннями обвинуваченої.

Допитана під час судового розгляду ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 185 КК України , визнала повністю та суду пояснила , що вона у зв`язку із подіями в Донецькій області змушена була разом із дітьми переїхати на тимчасове проживаня до родичів в Закарпатській області. В м. Івано-Франківську вона та п`ятеро її дітей сіли в автобус, який їхав в м. Рахів. Коли проїхали м. Яремче менші діти почали просити їстиі у зв`язку із цим вона разом із дітьми вийшли в с. Татарів на автобусній зупинці. Своїх дітей вона залишила на зупинці , а сама пішла просити милостиню для дітей. Зайшовши на подвір`я ОСОБА_5 вона виявила , що будинок зачинено і на подвірї нікого немає. Біля вхідних дверей під парасолькою вона виявила ключ, яким відчинила вхідні двері та зайшла в середину будинку. В середині будинку вона знайшла господарську сумку вартістю 30грн., золотий браслет вагою 4 грами вартістю 1000грн., золоту каблучку вагою 2грами вартістю 500грн., два електронні сховища (сейфи) загальною вартістю 900грн.. Вказані речі вона склала в сумку та винесла із будинку. Після цього вона із дітьми сіла на автобус та поїхали в м. Рахів де не змігши відкрити електронні сховища викинула їх у мусорний контейнер. Не заперечує , що в електронних сховищах могли знаходитись документи на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 однак вона їх не бачила. Визнає , що нею було викрадено з житлового будинку потерпілої ОСОБА_5 матеріальні цінності на загальну суму 2430 гривень. У вчиненому розкаюється і просить строго не карати та врахувати , що в неї на утриманні знаходиться п`ятеро дітей. Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_6 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор та потерпіла не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу ОСОБА_6 прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю. Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують вказану особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання . Обтяжуючих вину обставини судом не встановлено .Обставиною , що пом`якшує покарання ОСОБА_6 та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину суд враховує те , що потерпіла просить обрати покарання не пов`язане з позбавленням волі, обвинувачена не працює , має на утриманні п`ятеро дітей і її сім`я перебуває у важкому матеріальному становищі, а тому суд вважає за необхідне при призначенні покарання підсудній застосувати ч.1 ст. 69 КК України та перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції частини 3 ст. 185 КК України . Стягнути із ОСОБА_6 687грн.96коп. вартості проведених експертиз. Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, З А С У Д И В: ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185ч.3 КК України та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що складає 2550грн. . На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що призначено за даним вироком та за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 17.12.2014року визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 2550грн. . Запобіжний захід засудженій ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без зміни у вигляді особистого зобов`язання встановленого ухвалою Яремчанського міського суду 26.01.2015року. Порушення та невиконання умов особистого зобов`язання має наслідком застосування більш жорсткого запобіжного заходу . Організацію контролю за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора м. Яремче. Стягнути із ОСОБА_6 в доход держави 687грн.96коп. вартості проведених експертиз. Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Яремчанський міський суд шляхом подання апеляції протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1