Справа № 10-9 /
2007 р. Головуючий 1-ї інстанції
Категорія: Апеляція на постанову про обрання суддя Чебанова-Губарева Н.В.
запобіжного заходу у виді взяття під варту Доповідач апеляційної інстанції
суддя Чернявський А.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Карпія
В.М.,

суддів - Салтовської
І.Б., Чернявського А.С,

з участю прокурора
- Гаврасієнка В.О.,

25 січня 2007 року розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві апеляції захисників ОСОБА_1
та ОСОБА_2 на постанову Центрального районного суду міста Миколаєва від 19 січня 2007 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на­родження,
уродженцю м. Тули, РФ, раніше
не суди­мому, обвинуваченому у скоєнні злочину, передба -ченому ч.З
ст.301 КК України обрано запобіжний захід у виді взяття під варту.

Згідно постанові суду, органами досудового слідства
ОСОБА_3 звинувачується в тому, що він, з метою виготовлення, переміщення і
збуту зображень та відеопродукції порнографічного характеру, за місцем свого
проживання в квартирі АДРЕСА_1організував
веб-студію, в якій ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та інші невстановлені
особи виготовляли, розповсюджували і збували відеопродукцію. ОСОБА_3
забезпечував адміністрування локальної мережі, здійснював керування та
обслуговування персональними комп'ютерами та локальної мережі, розташованих у
веб-студії, контролював роботу дівчат у режимі реального часу, займався
придбанням речей для задоволення сексуальних потреб, які використовувались
дівчатами в процесі виготовлення продукції порнографічного характеру,
розподіляв між дівчатами, що працювали у веб-студії моделями прибуток,
отриманий від збуту вказаної продукції.

Обираючи ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у виді взяття
під варту, суд в постанові зазначив, що ОСОБА_3 звинувачується в скоєнні
тяжкого злочину, за який передбачається покарання у виді позбавлення волі,
маючи дані про коди доступу до сторінок Інтернет-сайту, на яких
розповсюджувались порнографічні зображення та банківським платіжним картам на
рахунки яких перераховувались кошти від збуту порнографічних предметів,
знаходячись на волі, він може перешкоджати встановленню істини по справі шляхом
приховування предметів, документів та знищення даних, які мають значення по
справі.

Захисник ОСОБА_1 в своїй апеляції просить постанову суду скасувати та
обрати ОСОБА_3 міру запобіжного заходу не пов'язаного з позбавленням волі, так
як вважає, що суд прийняв рішення лише на підставі вилученої у ОСОБА_3 в
ізоляторі тимчасового утримання записки, а не прийняв до уваги, що на момент
прийняття рішення, ОСОБА_3 вже видав слідству коди доступу до сторінок Інтернет
- сайту та
банківським платіжним картам. Представники досудового слідства пояснили, що
сторінки Інтернет - сайту вже
знищені, що могло мати місце при спробі несанкціонованого доступу на ці
сторінки. Умисел ОСОБА_3 був направлений на роботу с еротичним, а не
порнографічним сайтом, програма якого не
дозволяла йому контролювати роботу дівчат на платному чаті. Судом першої
інстанції не були прийняті до уваги характеристика ОСОБА_3, сімейний,
матеріальний стан, а також його стан здоров'я та стан здоров'я його батька.

Захисник ОСОБА_2 в своїй апеляції просить постанову суду скасувати, так як
вважає, що обрана судом міра запобіжного заходу ОСОБА_3 є надто суворою. Суд першої інстанції, приймаючи рішення, прийняв
до уваги вилучену у ОСОБА_3 записку. В
той же час, суд не прийняв до уваги, що експертиза по справі проведена
некомпетентною установою; що ОСОБА_3 раніше не судимий, позитивно
характеризується, має постійне місце проживання та батька - інваліда війни.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; думку
прокурора, який вважав, що апеляції задоволенню не підлягають; вивчивши
матеріали справи, кримінальної справи та доводи апеляцій, колегія суддів не
знаходить підстав для їх задоволення.

Доводи апелянтів про те, що суд обрав ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у
виді взяття під варту лише на тій підставі, що в нього була вилучена записка є
безпідставними, так як такого на вказано в постанові суду.

Обираючи ОСОБА_3 міру запобіжного заходу, суд
врахував тяжкість злочину, в скоєнні якого органи досудового слідства
обвинувачують ОСОБА_3, а також проаналізувавши обставини справи, прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3, знаходячись на волі, може
перешкодити встановленню істини по справі.

При цьому, суд врахував його позитивну характеристику та
відсутність судимостей.

Доводи захисника ОСОБА_2 про
нелигітивність проведеної по справі
експертизи також є
безпідставними, так як
згідно матеріалів кримінальної
справи, експертиза по справі ще не проведена, а в ній містяться тільки висновки
спеціаліста, які не можуть бути розцінені як висновки експертизи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, при обранні ОСОБА_3 міри запобіжного заходу у виді взяття під варту,
не допустив порушень вимог ст.148, ст.155, ст.165 та ст. 165-2 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.365, ст.366 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції захисників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Центрального районного суду міста Миколаєва від 19 січня 2007 року про обрання
ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді взяття під варту - без змін.