№ 336/1134/15-к
пр. № 1-кп/336/179/2015
УХВАЛА
Іменем України
07 квітня 2015 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, складений щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 м.Запоріжжя, освіта не повна середня (9 класів), не працюючого, зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 раніше не судимого в силу ст..89 КК України, звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
14.02.2015 року старший прокурор прокуратури Шевченківського райну м.Запоріжжя ОСОБА_3 направив до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя обвинувальний акт, складений щодо ОСОБА_5 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, просив призначити справу до розгляду.
Обвинувачений та його захисник просили повернути обвинувальний акт прокурору оскільки обвинувальний акт та реєстр до нього складений з порушеннями КПК України.
Потерпіла просила прийняти рішення щодо призначення обвинувального акту до розгляду на розсуд суду.
Заслухавши думку сторін, перевіривши обґрунтованість доводів прокурора матеріалами справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 291 ч. 1, 2 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором та має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
З обвинувального акту вбачається, що 23.10.2014 року в період часу з 08.00 до 12.00 годин ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязнених відносин до свого батька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останньому сім ударів кулаками обох рук в область голови та один удар правою ногою в область тулубу, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку експерта «Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи» №4639 від 28.11.2014 року:
· відкриті та закриті переломи кісток склепіння та основи черепу, закриті переломи нижньої шелепи з права та зліва, перелом лівої виличної кістки, субдуральна гематома в області передньої та середніх мозкових ям, в області лівої гемісфери об`ємом 215 см. Куб., розлитий крововилив під мякі мозкові оболонки в області обох півкуль, забої мозку в області полюсів лобових часток, крововилив мяких покровів голови, синці на обличчі, в потиличній області зліва;
· повний поперековий перелом 9 ребра зліва між задньою пахвовою і лопатковою лініями; поперековий перелом остистого відростка 1 грудного хребця; садна та синці на ліктьових суглобах, синець на спині; крововиливи в мяких тканинах в області верхньо-зовнішнього квадранту лівої сідниці та в області кута лівої лопатки.
Відкрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_7 знаходиться в прямому наслідковому зв`язку з наступом смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_3 у лікувальному закладі КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м.Запоріжжя», яка при житті кваліфікувалась як тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння від якого і настала смерть потерпілого ОСОБА_7 .
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
У відповідності до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Частиною першою статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладений на слідчого, прокурора.
Згідно зі ст. 110 ч. 4 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
У обвинувальному акті зазначено, що своїми умисними діями ОСОБА_8 скоїв тілесні ушкодження від яких потерпілий помер, однак характерні конкретні обставині при вчинені злочину, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України, які свідчать про те, що винний був переконаний у ненастанні злочинного наслідку (необережна форма вини при вбивстві), не відображені. Так, виходячи з мотиву і мети визначальним є суб`єктивне ставлення особи до настання від своїх дій суспільно небезпечних наслідків: при умисному вбивстві - настання смерті потерпілого охоплюється умислом винного; в разі заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до настання смерті характеризується необережністю, а для застосування ст. 119 КК України необхідно встановити наявність необережної вини щодо злочинного наслідку - смерті іншої людини. Саме ж діяння, що призвело до даного результату, може бути як необережним, так і умисним.
В обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, яке прокурор вважає доведеним, в акті не викладені фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, необережність вини в діях обвинуваченого не мотивована, не визначена ступінь тілесних ушкоджень які були встановлені експертизою від 28.11.2014 №4639, лише зазначено, що відкрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_7 знаходиться в прямому наслідковому зв`язку з наступом смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_3 у лікувальному закладі КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м.Запоріжжя», яка при житті кваліфікувалась як тяжке тілесне ушкодження, в той же час як вбачається з обвинувального акту, були наявні й інші тілесні ушкодження, тобто ОСОБА_5 пред`явлено не конкретизоване обвинувачення, що є порушенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та вимог ст. 20 КПК України щодо забезпечення права обвинуваченого на захист у зв`язку з неконкретністю пред`явленого обвинувачення.
Крім того, відповідно до обвинувального акту, витрат на залучення експерта для проведення судових експертиз не було. В той же час, як вбачається з реєстру вищевказаного кримінального провадження, по даному провадженню було проведено ряд експертиз за участю різних експертів, однак відомості щодо їх вартості не зазначені.
Відповідно до ст. 291 ч. 4 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Як вказує ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.
Про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті.
Про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів повідомляються цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, після чого ці особи мають право ознайомитися з ними в тій частині, яка стосується цивільного позову, за правилами, викладеними в цій статті.
Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Відповідно до ст. 109 ч. 2 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту, в ньому не зазначено час проведення процесуальних дій, а також взагалі відсутні процесуальні рішення.
Відповідно до ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Підозрюваному, обвинуваченому вручається пам`ятка про його процесуальні права та обов`язки одночасно з їх повідомленням особою, яка здійснює таке повідомлення.
В реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про виконання вказаних вимог щодо вручення підозрюваному пам`ятки про його процесуальні права та обов`язки, що свідчить про грубе порушення прав ОСОБА_5 під час досудового розслідування.
Відповідно до положень ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
В реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про виконання вказаних вимог, щодо вручення потерпілому пам`ятки про його процесуальні права та обов`язки, що також свідчить про грубе порушення прав й потерпілого ОСОБА_6 під час досудового розслідування.
Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування (переліку процесуальних рішень) відсутнє зазначення таких процесуальних рішень як залучення в якості захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 про існування якого суд дізнався лише з наявної в матеріалах справи розписки та вже на підготовчому судовому засіданні. Також, в реєстрі не зазначено про повідомлення про завершення досудового розслідування, про надання доступу до матеріалів, до речових доказів, а також про відкриття захиснику обвинуваченого адвокату ОСОБА_9 матеріалів кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дій, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Із реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається що ці вимоги виконані. У реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено про повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 з ч.1 ст.121 на ч.2 ст.121 КК України, однак згідно ч. 4 ст. 278 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань всупереч вимогам ст. 279 КПК України, зазначені відомості не внесені. Викликає сумнів у суду щодо правильності зазначення про внесення слідчим відомостей до ЄРДР від 23.10.2014 року за ознаками ч.2 ст.121 КК України, оскільки як вказано вище 30.10.2014 року в реєстрі зазначено про повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 з ч.1 ст.121 на ч.2 ст.121 КК України. Вказане свідчить, що досудове розслідування розпочиналось за ч.1 ст.121 КК України, а не за ч.2 ст.121 КК України.
Крім того, в матеріалах вказаного обвинувального акту міститься довідка про речові докази по даному провадженню та їх перелік, однак в реєстрі матеріалів досудового розслідування взагалі відсутні постанови про визнання речових доказів у даному провадженні.
Також, в реєстрі матеріалів досудового розслідування (переліку процесуальних дій) наявні відомості щодо повідомлення про відкриття матеріалів кримінального провадження сторонам (крім захисника ОСОБА_9 ), та надання до них доступу, при цьому не зазначено часу проведення вказаної дії, що ставить під сумнів можливість допуску таких доказів.
Окрім цього, до обвинувального акту додано розписку захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 про отримання обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, тощо, однак не вказано час та місце їх отримання.
Поряд із цим, як захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_8 слідчим зазначено домашній арешт, однак не зазначено строк його застосування.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, а обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 91, 290, 291 КПК України, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Крім того, прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив, що підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому не має, однак, як вбачається з обвинувального акту, вищевказаний запобіжний захід був обраний 30.01.2015 року та на момент розгляду справи вже скінчився. Враховуючи той факт, що сторони не заявляли клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 , то вказане питання судом не вирішувалось.
Керуючись ст. 314, 392, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повернути старшому прокурору прокуратури Шевченківського району м.Запоріжжя ОСОБА_3 як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів після її оголошення через суд, який її ухвалив.
Судді ОСОБА_1