Вирок

Іменем України

09 жовтня 2013 року

Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Воздвиженського О.Л.,

при секретарі Перепелиці Я.С.,

за участю прокурора панкеєва А.О.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне
обвинувальний акт по кримінальному
провадженню № 0001892 відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Нижнє
Деражнянського району Хмельницької
області, громадянина України, з
середньою освітою, не працюючого,
проживаючого АДРЕСА_1, раніше судимого:

23.09.1988 року Дніпропетровським районним
судом Дніпропетровської області за
ст.ст.140 ч.2, 46-1 КК УРСР до трьох років
позбавлення волі з відстрочкою
виконання вироку строком на 2 роки,

29.10.1991 року Дніпропетровським районним
судом Дніпропетровської області за
ст.ст.140 ч.2, 43 КК України до двох років
шести місяців позбавлення волі,

19.07.1995 року Дніпропетровським районним
судом Дніпропетровської області за
ст.140 ч.3 КК України до семи років
позбавлення волі,

12.05.1996 року Дніпропетровським районним
судом Дніпропетровської області за
ст.ст.141 ч.3, 208. 42, 42 ч.3 КК України до
восьми років

позбавлення волі,

24.07.2003 року Дніпропетровським районним
судом Дніпропетровської області за
ст.ст.185 ч.2 КК України до одного року
шести місяців позбавлення волі,

25.10.2007 року Дніпропетровським районним
судом Дніпропетровської області за
ст.ст.185 ч.2, 3, ст.70 КК України до чотирьох
років позбавлення волі, 30.03.2010 року
звільнено умовно-достроково на строк
один рік, 1 місяць та 15 днів,

27.12.2011 року Синельниківським
міськрайонним судом Дніпропетровської
області за ст.ст.263 ч.2, 309 ч.1, ст.70 КК
України до шести місяців арешту,

обвинуваченого у скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

04.07.2013 року о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_1
маючи умисел, направлений на таємне
викрадання чужого майна, проник на
територію домоволодіння АДРЕСА_2, що
належить ОСОБА_2 шляхом вільного
доступу, таємно викрав майно
останнього, а саме один металевий ящик,
вартістю 400 грн.

Після чого з місця злочину зник,
розпорядившись викраденим майном на
свій розсудом, чим спричинив
матеріальний збиток ОСОБА_2 на загальну
суму 400 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 пояснив, що 03.07.2013 року близько 02
години 00 хвилин прибув до
домоволодіння АДРЕСА_2, де у нього виник
умисел на викрадення чужого майна,
переконавшись, що за його діями ніхто
не спостерігає, переліз через
металевий паркан та почав
роздивлятися. Побачивши металевий
ящик, приблизно 100х50х50 см, взяв його та
поніс до себе до дому. В ранці продав
його не знайомому чоловіку на ім'я
Олександр, за 65 грн. Свою провину при
викладених обставинах визнав повністю,
у вчиненому злочині щиросердно
покаявся і просив суворо не карати.

Вина обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні
зазначеного судом діяння
підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_2, який в
судовому засіданні показав про те, що
03.07.2013 року о 21 годині 00 хвилин поїхав з
дачної дільниці яка розташована за
адресою АДРЕСА_2. 04.07.2013 року близько 09
години 30 хвилин повернувся і виявив, що
зник металевий ящик.

Переконавшись у правильному розумінні
обвинуваченим змісту обставин
кримінального правопорушення та
добровільності його позиції, а також
розґяснивши передбачені частиною 3
статті 349 КПК процесуальні наслідки
визнання таких обставин, суд приходить
до висновку про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому
діяння, яке виразилося у таємному
викраденні чужого майна (крадіжка) та
кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України.

При визначенні виду й міри
покарання, суд враховує характер і
ступінь тяжкості скоєного злочину,
обставини справи й особу ОСОБА_1, -
раніше судимий, не працює, на обліку у
лікарів психіатра та нарколога не
перебуває.

Обставинами, що пом'якшують покарання,
суд вважає, активне сприяння розкриттю
злочину, щире каяття, повне визнання
вини.

Обставин, що обтяжують покарання, суд
не вбачає.

Виходячи із загальних засад
призначення покарання, передбачених
ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням
обставин справи і особи ОСОБА_1, суд
погоджується з представником
державного обвинувачення про вид і
міру покарання, і вважає за необхідне
призначити покарання у вигляді
громадських робіт, міркуючи, що таке
покарання буде відповідати вчиненому
обвинуваченим злочину й достатнім для
його виправлення.

Долю речових доказів, суд вирішує
згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та
призначити йому покарання у вигляді 200
(двісті) годин громадських робіт.

Речові докази, а саме: металевий ящик,
який знаходиться на зберіганні у
потерпілого ОСОБА_2 - після набрання
вироком законної сили, залишити в його
розпорядженні.

На вирок сторонами може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд
протягом 30 діб з моменту його
проголошення.

Суддя О.Л.
Воздвиженський