Справа № 739/187/15-к
Провадження № 1-кп/739/26/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" травня 2015 р. м. Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000485 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісконоги Новгород-Сіверського району Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 342, частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:
09 грудня 2014 року приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу будинку №5 по вул. Леваневського в м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області, з метою протидії начальнику ВДАІ з обслуговування Новгород-Сіверського району УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_7 у виконанні ним своїх службових обов`язків по припинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 121, 126, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), у відповідь на законні вимоги начальника ВДАІ ОСОБА_7 щодо припинення незаконних дій у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснюючи активний опір та переслідуючи мету насильства щодо працівника правоохоронного органу, умисно завдав одного удару долонею руки в область нижньої губи начальника ВДАІ ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді синця із садном на нижній губі праворуч, яке згідно висновку експерта №117 від 10 грудня 2014 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої злочинні 09 грудня 2014 року, приблизно о 19 год. 15 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись при вході до будинку АДРЕСА_1 , під час припинення його протиправної поведінки начальником ВДАІ ОСОБА_7 , продовжуючи чинити активний опір останньому, пошкодив його форменний одяг, а саме відірвав погон.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 342, частиною другою статті 345 КК України не визнав та дав показання про те, що в один із днів грудня 2014 року, точніше пригадати не зміг, приблизно о 18 год. він приїхав на мопеді з роботи додому та поставивши свій транспортний засіб біля вхідної калитки пішов до магазину. Дружини в той час він не бачив. Коли їхав, то ніхто його не наздоганяв і вимоги зупинитися не висував. Там він пив пиво після чого повернувся додому. Коли перебував у дворі свого господарства то почув, що як до двору під`їхав автомобіль, вийшовши з двору він побачив, що це працівники міліції, які були в форменому одязі на службовому автомобілі. Останні звинуватили його в тому, що він їхав на мопеді, але він це заперечив. Далі працівники міліції йому запропонували пройти до їхнього автомобіля де йому дали подути в прилад для визначення стану сп`яніння, після чого попросили надати документи на транспортний засіб. Він відповів, що документи вдома, але працівники міліції його не відпускали додому, при цьому про те, що він затриманий не повідомляли. Тоді він вирвався і забіг до будинку. Після цього приїхав наряд міліції, який відвіз його до лікарні, де у нього взяли аналізи, потім його опитали і відпустили додому. Заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 заперечив, припустивши, що останній міг їх отримати під час падіння, коли біг за ним, ударів ОСОБА_7 не завдавав, умислу робити це не мав. Орієнтовно через два місяці до нього приходили працівники міліції та просили підписати якісь документи, але він їх підписувати відмовився. Також пригадав, що ОСОБА_7 після описаних подій в дворі його господарства казав, що посадить його за ніби то відірваний погон, заперечивши факт заподіяння даних пошкоджень. Також він не бачив у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Крім того визнав, що у нього посвідчення водія та документів на мопед немає, а є лише документ про придбання зазначеного транспортного засобу.

Хоча обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав, його вина підтверджується показаннями потерпілого та свідків, допитаних у судовому засіданні.

Так, допитаний у судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_7 дав показання, що на даний час він обіймає посаду заступника начальника Коропського РВ УМВС України в Чернігівській області. До того він працював на посаді начальника ВДАІ з обслуговування Новгород-Сіверського району УМВС України в Чернігівській області. В один з днів грудня 2014 року, точніше пригадати не зміг, у вечірній час, після 18 год. він разом зі своїм колегою ОСОБА_8 на службовому автомобілі рухався по вул. Революції в м. Новгороді-Сіверському, коли побачили, як якийсь чоловік від`їхав від магазину на мопеді. ОСОБА_8 припустив, що вказана особа може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, тому вони вирішили поїхати за нею, подаючи світловий сигнал зупинитися, при цьому інших заходів для зупинки водія не вживали бо не мали змоги. Дана особа виїхала на вул. Леваневського і через 150-200 м. зупинилася біля одного з господарств. Вони також зупинилися біля цієї особи, спершу вийшов ОСОБА_8 , а потім і він після того, як припаркував автомобіль на узбіччі. Даною особою, як з`ясувалося пізніше, був ОСОБА_5 , який зупинився біля свого двору. Від нього відчувався запах спиртного. Останній на прохання надати документи на транспортний засіб відповів, що вони вдома.

Далі вони запропонували ОСОБА_5 проїхати з ними до лікарні для медичного огляду на стан сп`яніння, але останній відмовився. Під час спілкування хтось телефонував ОСОБА_5 і той просив цю особу під`їхати до нього додому. Згодом з`явився чоловік, якого звали ОСОБА_9 , останній разом з ОСОБА_5 та його дружиною намагалися завести мопед ОСОБА_5 у двір господарства, але вони з ОСОБА_7 не дали цього зробити. ОСОБА_5 намагався піти, але він знову не давав йому цього зробити та попросив зачекати доки приїде викликаний раніше наряд міліції, перекриваючи вхід до двору і тим самим утримуючи ОСОБА_5 на місці події. Потім ОСОБА_10 , з метою втекти і уникнути адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення, вдарив його рукою по верхній губі та перелізши через паркан побіг в двір, а далі забіг до веранди будинку. Він побіг за ним. У веранді ОСОБА_5 схопив його за одяг і між ними почалася боротьба, під час якої ОСОБА_5 пошкодив його форменний одяг, а саме відірвав погон на верхньому одязі. При цьому ОСОБА_5 кричав дружині, щоб та принесла сокиру. У двір забіг ОСОБА_8 та чоловік на ім`я ОСОБА_9 , останній одразу ж вийшов і кудись зник, разом з ним зник і мопед, що належав ОСОБА_5 . Після цього прихав наряд міліції, він разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 пройшли освідування в лікарні, після чого останнього було доставлено до райвідділу міліції. Стосовно ОСОБА_5 він протоколів про вчинення адміністративних правопорушень та протоколу про адміністративне затримання не складав, оскільки після описаних вище подій одразу ж звернувся до лікарні за медичною допомогою. Його дії по відношенню до ОСОБА_5 були правомірними, оскільки він лише перешкоджав останньому залишити місце події до прибуття наряду міліції. Після описаних подій оформленням відповідних документів займалася слідчо-оперативна група. Згодом було складено протоколи про вчинення ОСОБА_5 адміністративних правопорушень, оскільки безпосередньо в день, коли відбулися описані події, ОСОБА_5 не надав документів, які б підтверджували його особу. В дворі господарства будучи схвильованим, він дійсно казав ОСОБА_5 що останнього «посадять» за вчинене. На даний час він до ОСОБА_5 жодних претензій не має.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 дав показання про те, що до кінця лютого 2015 року він працював на посаді інспектора ВДАІ з обслуговування Новгород-Сіверського району УМВС України в Чернігівській області. 09 грудня 2014 року приблизно о 19 год. він разом з начальником ВДАІ ОСОБА_7 здійснював патрулювання м. Новгорода-Сіверського. Рухаючись на службовому автомобілі по вул. Будьоного в бік вул. Революції вони побачили, як від магазину «Каламбур» на мопеді від`їхала якась особа. Вони вирішили проїхати за нею, зупинити її та перевірити документи. Приблизно за 80-90 м. вказана особа зупинилися біля одного з господарств. Він вийшов з автомобіля та підійшов до цієї особи, як пізніше з`ясувалося, це був ОСОБА_5 . Представившись він попросив ОСОБА_5 надати водійське посвідчення та реєстраційні документи на транспортний засіб, а також висловив зауваження щодо керування мопедом без шолому. ОСОБА_5 відповів, що даних документів при собі не має і що вони знаходяться в нього вдома. В цей час ОСОБА_7 припаркував службовий автомобіль і також підійшов до них. Під час спілкування від ОСОБА_5 відчувався запах спиртного. ОСОБА_7 також представився та запитав у ОСОБА_5 чи вживав той спиртні напої, останній це заперечив, але від проходження медичного огляду в лікарні відмовився. Далі вони запропонували ОСОБА_5 пройти з ними для складення протоколів про вчинені адміністративні правопорушення. Пізніше було з`ясовано, що ОСОБА_5 раніше був позбавлений права керування транспортними засобами.

Далі ОСОБА_5 хтось зателефонував і цій особі ОСОБА_5 повідомив, що його зупинили працівники ВДАІ. За кілька хвилин до них під`їхав чоловік, якого звали ОСОБА_9 . Він поцікавився причиною зупинки ОСОБА_5 . Як згодом з`ясувалося, це був брат ОСОБА_5 . Потім ОСОБА_9 сказав ОСОБА_5 , щоб той нікуди не їхав, після чого спробував завести мопед останнього до двору господарства, але вони з ОСОБА_7 завадили цьому, щоб не допустити уникнення ОСОБА_5 відповідальності за вчинені правопорушення. Далі ОСОБА_7 попросив його викликати оперативну групу, що він і зробив. ОСОБА_5 намагався зайти у двір, але ОСОБА_7 просив його зачекати до приїзду оперативної групи та перекрив останньому прохід до двору і тоді ОСОБА_5 рукою знизу вгору вдарив ОСОБА_7 після чого останній схопився за губу, а ОСОБА_5 почав втікати, переліз через паркан і забіг в двір свого господарства, а ОСОБА_7 побіг за ним. Потім він почув з двору крик, забіг в двір і у веранді будинку побачив ОСОБА_7 , який сидів навприсядки, біля нього лежав погон з його форменого одягу, який мав пошкодження. Також там був ОСОБА_5 та якась жінка. ОСОБА_7 сказав, що ОСОБА_5 вдарив його та запитав де знаходиться мопед останнього. Вийшовши на вулицю він виявив, що вказаний мопед зник. Після цього прибула оперативна група, яка доставила ОСОБА_5 до лікарні. Вони з ОСОБА_7 також пройшли освідування в лікарні. Того дня вони протоколів відносно ОСОБА_5 про вчинення правопорушень не складали, оскільки проходили медичне освідування, відповідні протоколи були складені пізніше під час розслідування даного кримінального провадження.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 дав показання про те, що він обіймає посаду старшого дільничного інспектора міліції СДІМ Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області. 09 грудня 2014 року він перебував на чергуванні. У вечірній час оперативним черговим він разом з оперуповноваженим ОСОБА_12 був направлений до одного з господарств по АДРЕСА_1 де за повідомленням ОСОБА_7 останньому було вчинено непокору. Прибувши на місце вони побачили автомобіль інспекторів ДАІ, зупинилися біля нього після чого побачили, як з двору одного з господарств вийшов ОСОБА_7 . В той час інших транспортних засобів там не було. На форменому одязі ОСОБА_7 був відірваний погон, а на його обличчі в області губ було видно кров. ОСОБА_7 заявив, що ОСОБА_5 відірвав йому погон та вдарив по губі і він має намір написати з цього приводу рапорт. Далі ОСОБА_5 було запропоновано проїхати до лікарні, на що той погодився і його було доставлено до лікарні для освідування, в ході якого встановлено, що ОСОБА_5 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, потім ОСОБА_5 було опитано. Також було освідувано співробітників ВДАІ ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 дав показання про те, що раніше він працював оперуповноваженим СКР Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області. В один із днів грудня 2014 року, точніше пригадати не зміг, коли він перебував у складі слідчо-оперативної групи, оперативний черговий направив його разом зі старшим дільничним інспектором міліції ОСОБА_11 на вул. Леваневського м. Новгорода-Сіверського, де водій не виконував законних вимог співробітників ВДАІ. Прибувши на місце вони побачили на узбіччі службовий автомобіль ВДАІ, біля якого й зупинилися. Інших транспортних засобів на той час там не було. Вийшовши з автомобіля вони побачили, як з двору одного з господарств вийшов ОСОБА_7 . Останній повідомив їм, що ОСОБА_5 не виконував його законних вимог, вдарив його по обличчю, після чого забіг у двір, а коли він наздогнав його, останній почав з ним боротьбу та обірвав йому погон на форменому одязі. На губі у ОСОБА_7 була кров, його форменний одяг мав пошкодження, зокрема було відірвано погон. В дворі господарства вони зустріли ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та його дружину. Для з`ясування всіх обставин ОСОБА_5 було запропоновано проїхати до райвідділу міліції та до лікарні на освідування, на що останній погодився. Від ОСОБА_5 під час спілкування відчувався запах спиртного.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 дала показання про те, що вона є співмешканкою ОСОБА_5 . Останній у грудні 2014 року працював в Новгород-Сіверській УВП робітником. Його робочий день тривав з 08 год. ранку до 17 год. вечора. Додому він повертався приблизно о 19 год. В один із днів грудня 2014 року, точніше пригадати не змогла, вона приготувала вечерю та чекала на повернення свого співмешканця з роботи. Далі почула звук транспортного засобу, коли ж вийшла на вулицю то побачила автомобіль ВДАІ, двох працівників міліції, зокрема й ОСОБА_7 та свого співмешканця. Вона попросила відпустити останнього, але працівники міліції відмовилися це зробити. Тоді вона відійшла в бік, один з працівників міліції підійшов до брата її співмешканця, а ОСОБА_7 кричав, що треба визвати оперативну групу. Потім її співмешканець побіг в двір господарства і за ним побіг ОСОБА_7 . Вони забігли до веранди будинку і ОСОБА_7 схопив її співмешканця за куртку та сказав, щоб той поїхав з ними до райвідділу міліції, водночас її співмешканець опору ОСОБА_7 не чинив. При цьому вона бачила в коридорі погон з форменого одягу працівника міліції. Пошкоджень на обличчі у ОСОБА_7 не бачила. ОСОБА_7 кричав, що посадить її співмешканця. Далі приїхала оперативна група і забрала співмешканця. Що до того сталося вона не знає, її співмешканець вживає пиво, але того дня він п`яним не був. Його мопед під час цих подій стояв біля двору так само, як і мотоцикл брата співмешканця, якого звуть ОСОБА_9 . Також вона не бачила, щоб її співмешканець завдавав удари ОСОБА_7 .

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 дала показання про те, що вона працює на посаді продавця в магазині, розташованому неподалік від господарства ОСОБА_5 09 грудня 2014 року останній заходив до магазину після 17 год., на вулиці в той час було вже темно. ОСОБА_5 купив пляшку пива, випив її та пішов. Вона з ним не спілкувалася. Чи користувався ОСОБА_5 того дня транспортним засобом не знає.

Допитана у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_15 дала показання про те, що нею було проведено судово-медичну експертизу потерпілого ОСОБА_7 , результати якої викладено у висновку експерта №117 від 10 грудня 2014 року. Вказаний висновок було зроблено як на підставі наданої медичної документації, так і на підставі результатів здійсненого нею огляду потерпілого. Тілесні ушкодження в області нижнього губи потерпілого та на мізинці його лівої руки утворилися в результаті прикладення різних травмуючи сил і не могли бути заподіяні прикладенням однієї травмуючої сили. Дані тілесні ушкодження доступні для заподіяння їх самим потерпілим, однак їх не можна розглядати як комплекс тілесних ушкоджень. Також експерт вказала, що потерпілий ОСОБА_7 не міг заподіяти сам собі тілесне ушкодження в області нижньої губи мізинцем лівої кисті, оскільки такий удар без ушкодження інших пальців даної кисті неможливий, а жодних тілесних ушкоджень на інших пальцях не виявлено до того ж завдати саме такий удар анатомічно складно.

Крім показань потерпілого, свідків та експерта вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується наступними докази:

- Протоколом огляду місця події від 09 грудня 2014 року, проведеного в господарстві, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено пошкодження огорожі господарства, виготовленої з металевої сітки, у вигляді розривів на деформації, від якого йде доріжка до двору господарства та будинку (а.с. 60-61);

- Висновком експерта №117 від 10 грудня 2014 року відповідно до якого у ОСОБА_7 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: синця із садном на нижній губі праворуч, забій мізинця лівої кисті, котрі могли виникнути від дії тупого предмета (предметів) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли мати місце при викладених обставинах та утворитися в термін, вказаний у постанові, а саме 09 грудня 2014 року приблизно о 19 год. 00 хв. Виявлені тілесні ушкодження на тілі потерпілого могли утворитися в процесі боротьби, тілесних ушкоджень, характерних для самооборони, не виявлено. Потерпілий, на думку експерта, не міг отримати дані тілесні ушкодження самостійно під час падіння з висоти власного зросту. Локалізація та характер тілесних ушкоджень може вказувати на не менш як одноразове прикладення травмуючої сили в ділянку нижньої губи праворуч, не менше як одноразове в ділянку лівого мізинця. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли утворитися в наслідок нанесення йому удару рукою сторонньої особи (а.с. 81-82);

- Протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 від 04 лютого 2015 року, в ході якого ОСОБА_7 продемонстрував, як ОСОБА_5 тильною стороною правої руки, навідмаш знизу вгору наніс удар в його обличчя, а саме по губам та як останній правою рукою ривком відірвав лівий погон з його форменого одягу, після чого кинув відірваний погон на підлогу (а.с.83-85);

- Протоколом огляду від 10 грудня 2014 року відповідно до якого було оглянуто куртку ОСОБА_7 на якій в області лівого плеча виявлено пошкодження у виді двох надривів, а також оглянуто відокремлений погон зі шлейкою (а.с. 88-90);

- Висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_5 , проведеного 09 грудня 2014 року о 20 год. 20 хв., згідно з яким в ході медичного огляду встановлено, що ОСОБА_5 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 117);

- Висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_7 , проведено 09 грудня 2014 року о 20 год. 40 хв., згідно з яким в ході медичного огляду у ОСОБА_7 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено (а.с. 66);

- Завіреними копіями журналу інструктажів та книги нарядів Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області, з яких вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 09 грудня 2014 року входили до складу слідчо-оперативної групи і з ними було проведено цільовий інструктаж щодо несення служби (а.с. 68-69);

- Завіреними копіями плану проведення оперативно-профілактичної операції, протоколу №8898 та доручення до плану №8898 ВДАІ з обслуговування Новгород-Сіверського району від 08 грудня 2014 року, відповідно до яких ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на автомобілі ВАЗ 2121 проводили 09 грудня 2014 року відпрацювання в м. Новгороді-Сіверському в районі вулиць Шевченка, Вокзальної, Леваневського, Революції, Базарної та Леніна (а.с. 72-75);

- Завіреною копією довідки №8/10-107 від 10 грудня 2014 року про те, що ОСОБА_7 з 03 жовтня 2014 року і по день видачі даної довідки обіймав посаду начальника відділення ДАІ з обслуговування Новгород-Сіверського району УМВС України в Чернігівській області, на яку був призначений наказом УМВС області №286 о/с від 03 жовтня 2014 року (а.с. 77);

- Завіреною копією посадової інструкції начальника ВДАІ з обслуговування Новгород-Сіверського району УМВС України в Чернігівській області, пунктом №14 якої передбачено, що останній бере безпосередню участь в несенні служби, забезпеченні безпеки дорожнього руху і належного громадського порядку на території обслуговування (а.с. 78-79);

- Актом обстеження проїзної частини вулиці Леваневського біля будинку №5 в м. Новгороді-Сіверському, відповідно до якого відстань від вказаного будинку до заїзду на територію сусіднього господарства становить 9 метрів (а.с. 63-65).

Доводи захисника обвинуваченого про те, що протокол слідчого експерименту, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_7 04 лютого 2015 року, є неналежним доказом зважаючи на вказану у протоколі мету його проведення, суд відкидає як необґрунтовані з наступних підстав.

Так, відповідно до частини першої статті 240 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 04 лютого 2015 року, зазначена слідча дія проводилася за участю потерпілого ОСОБА_7 з метою з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, а саме механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки надані суду докази щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, у тому числі й протокол слідчого експерименту від 04 лютого 2015 року, мають значення для даного кримінального провадження і можуть підтвердити існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, то вони, зокрема й вказаний протокол, є належними доказами і мають бути оцінені та враховані судом у сукупності з іншими доказами.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, які є належними, допустимими та достовірними, з точки зору їх достатності і взаємозв`язку суд враховує, що вказаними доказами підтверджено правомірність дій потерпілого ОСОБА_7 , як начальника ВДАІ з обслуговування Новгород-Сіверського району УМВС України в Чернігівській області, щодо перевірки документів у водія, яким був ОСОБА_5 , що керував транспортним засобом мопедом без шолому і як пізніше з`ясувалося, не мав при собі посвідчення водія та реєстраційних документів, тобто в його діях вбачалися ознаки правопорушень, передбачених окремими частинами статей 121, 126 КУпАП. Перед цим ОСОБА_7 разом зі своїм колегою ОСОБА_8 , побачивши як ОСОБА_5 від`їжджає від магазину на мопеді і припускаючи, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, слідував за ним на своєму службовому автомобілі для подальшого його зупинення та перевірки, при цьому подавав світловий сигнал проблисковим маячком, але не мав змоги обігнати ОСОБА_5 та примусити останнього зупинитися, що підтверджується як показаннями потерпілого, так і показаннями свідка ОСОБА_8 . Дані дії, як вбачається, були направлені серед іншого й на припинення вже виявленого правопорушення керування мопедом без шолому. Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , про те, що він за вказаних вище обставин взагалі не керував мопедом, спростовуються як зазначеними вище показаннями, так і показаннями допитаної в якості свідка ОСОБА_13 , про те, що 09 грудня 2014 року приблизно о 19 год. 00 хв. вона очікувала на повернення ОСОБА_5 з роботи і почувши звук транспортного засобу вийшла на вулицю та побачила ОСОБА_5 і працівників ВДАІ, а також побачила біля двору мопед, яким користується ОСОБА_5 . Це в свою чергу спростовує твердження останнього про його повернення додому з роботи за деякий час до того, як під`їхали працівники ВДАІ та підтверджує, що ОСОБА_5 і працівники ВДАІ під`їхали до двору ОСОБА_5 одночасно.

Оскільки від ОСОБА_5 відчувався запах спиртного, у ОСОБА_7 були обґрунтовані підозри щодо можливого перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння та керування в такому стані транспортним засобом, тобто вчинення правопорушення, передбаченого відповідною частиною статті 130 КУпАП, у зв`язку з чим він, відповідно до своїх повноважень, запропонував ОСОБА_5 проїхати до лікарні для медичного огляду, що підтверджується показаннями потерпілого і свідка ОСОБА_8 , висловлення такої пропозиції підтвердив і сам ОСОБА_5 . Обґрунтованість вказаних підозр також підтверджується дослідженим у судовому засіданні висновком щодо результатів проведеного 09 грудня 2014 року о 20 год. 20 хв. медичного огляду ОСОБА_5 , відповідно до якого останній на час огляду перебував в стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи відмову від проходження медичного огляду та відсутність документів, які б дали змогу встановити особу ОСОБА_5 , а також поведінку останнього і його брата ОСОБА_9 , потерпілим ОСОБА_7 було викликано оперативну групу та вжито заходів направлених на те, щоб не дати ОСОБА_5 залишити місце вчинення правопорушень і уникнути як встановлення його особи, так і складення відносно нього протоколів про вчинені правопорушення. При цьому ОСОБА_7 лише просив ОСОБА_5 зачекати на приїзд оперативної групи і перешкоджав йому зайти до двору та завести туди мопед, водночас фізично ОСОБА_5 він не утримував.

Далі, як вбачається з досліджених доказів, у відповідь на вказані дії ОСОБА_7 . ОСОБА_5 усвідомлюючи, що ОСОБА_7 є працівником ВДАІ, який виконує свої службові обов`язки, умисно завдав останньому удару правою рукою навідмаш знизу вгору в область нижньої губи, заподіявши тілесне ушкодження у вигляді синця із садном праворуч, яке належить до категорії легких тілесних ушкоджень, що підтверджується показаннями потерпілого, свідка ОСОБА_8 , дослідженими у судовому засіданні протоколом проведення з потерпілим слідчого експерименту та висновком судово-медичного експерта. Після цього ОСОБА_5 почав втікати з місця події, у зв`язку з чим ОСОБА_7 побіг за ним аби запобігти спробам ОСОБА_5 уникнути відповідальності за вчинене, а коли наздогнав останнього у веранді будинку, ОСОБА_5 продовжив активні дії, направлені проти ОСОБА_7 , як працівника правоохоронного органу, та вступив з ним у боротьбу під час якої пошкодив формений одяг ОСОБА_7 , відірвавши погон.

Встановлені судом обставини свідчать, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 були заподіяні ОСОБА_5 саме як працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконання ним своїх службових обов`язків. Також, як вбачається, ОСОБА_5 чинив активну фізичну протидію ОСОБА_7 під час виконання ним свої службових обов`язків і після завдання останньому удару, яким заподіяв тілесні ушкодження та невдалої спроби втекти з місця події, вступив у боротьбу з ОСОБА_7 , пошкодивши формений одяг останнього. Вказане підтверджується показаннями потерпілого, показаннями свідка ОСОБА_8 , показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які прибули на місце події за викликом і яким ОСОБА_7 розповідав про те, що сталося між ним і ОСОБА_5 , висновком судово-медичного експерта та протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 . Надані суду ОСОБА_7 показання є послідовним, повністю підтверджуються зазначеними вище доказами і не протирічать їм.

З вказаних вище підстав суд відкидає як необґрунтовані доводи захисника обвинуваченого щодо неправомірності дій потерпілого ОСОБА_7 по відношенню до ОСОБА_5 та можливого заподіяння ОСОБА_7 виявлених у нього тілесних ушкоджень самому собі з метою подальшого обвинувачення в цьому ОСОБА_5 . Та обставина, що після описаних вище подій ОСОБА_7 не було складено відносно ОСОБА_5 протоколів про вчинені ним правопорушення пояснюється звернення ОСОБА_7 до лікарні за наданням медичної допомоги та передачею всіх матеріалів стосовно даної події до органу досудового розслідування.

Водночас показання свідка ОСОБА_13 та обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що останній тілесних ушкоджень та опору потерпілому ОСОБА_7 не чинив, суд розцінює як неправдиві та відкидає їх, оскільки вони протирічать іншим доказам, що були досліджені судом. Зокрема доводи про те, що виявлені у потерпілого ОСОБА_7 тілесні ушкодження в області нижньої губи могли виникнути в результаті падіння останнього спростовуються висновками експерта, якими така можливість виключена. Як ОСОБА_13 , так і ОСОБА_5 визнали, що у ОСОБА_7 на форменому одязі був відірваний погон, який знаходився у веранді їхнього будинку, однак заперечуючи, що це сталося в результаті боротьби, не змогли пояснити яким чином даний погон там опинився. Надання неправдивих показань ОСОБА_5 пояснюється намаганням останнього уникнути відповідальності за вчинені злочини, а надання неправдивих показань свідком ОСОБА_13 пояснюється бажання останньої допомогти в цьому ОСОБА_5 в долі якого вона зацікавлена, оскільки проживає разом з ним та веде спільне господарство.

Таким чином суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 342 та частиною другою статті 345 КК України доведена повністю, його дії кваліфіковані правильно, як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків та умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених злочинів, зокрема злочин, передбачений частиною другою статті 342 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості, а злочин, передбачений частиною другою статті 345 КК України належить до злочинів середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, раніше не судимий, є пенсіонером та учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує відсутність передбачених статтею 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання та вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння, що відповідно до статті 67 КК України є обставиною, яка обтяжує покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення злочину передбаченого частиною другою статті 342 КК України необхідно призначити покарання у виді штрафу в розмірі наближеному до мінімальної межі, визначеної для даного виду покарання санкцією частини другої статті 342 КК України, а за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 345 КК України у виді позбавлення волі на строк наближений до мінімальної межі, визначеної для даного виду покарання санкцією частини другої статті 345 КК України, оскільки такі покарання є необхідними і достатніми для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю злочинів обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі шляхом поглинення менш суворого покарання - штрафу більш суворим покаранням позбавленням волі.

При цьому, враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_5 злочинів, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, раніше не судимий, є пенсіонером та учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без відбування ним покарання, тому на підставі статті 75 КК України обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробування, поклавши на нього, відповідно до статті 76 КК України, такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Відповідно до частини дев`ятої статті 100 КПК України після набрання вироком законної сили речові докази - куртку працівника ДАІ та шлейку з погоном залишити в розпорядженні їх власника ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 85, 100, 368, 370, 373, 374, 392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 342, частиною другою статті 345 КК України та призначити йому покарання:

- за частиною другою статті 342 КК України у виді штрафу в розмірі 2 040 (дві тисячі сорок) гривень;

- за частиною другою статті 345 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення меншу суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо протягом вказаного строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до статті 76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Після набрання вироком законної сили речові докази - куртку працівника ДАІ та шлейку з погоном залишити в розпорядженні їх власника ОСОБА_7 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1