Справа
№ 215/4314/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2013 року Тернівський районний суд
м.Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді
Камбул М.О.

при секретарі
Чорнобривець А.В.

за участю прокурора
Ярової В.В.

обвинуваченого
ОСОБА_1

потерпілої
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду № 7 в м. Кривому
Розі кримінальне провадження №
0001975 щодо кримінального
правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Кривого Рогу, Дніпропетровської
області, українця, громадянина
України, освіта середня-спеціальна,
розлученого, не працюючого, в силу ст. 89
КК України раніше не судимого,
зареєстрованого та проживаючого в
АДРЕСА_1 -

за ст. 164 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу № 2-3323 від 19.10.2009 року
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області, був зобов`язаний виплачувати
аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі ? частини зі всіх
видів його доходів, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму, для
дитини відповідного віку, до
повноліття дитини, на користь матері -
ОСОБА_2, починаючи стягнення з 21.07.2009
року.

З 01 травня 2011 року ОСОБА_1, діючи з метою
невиконання рішення суду про стягнення
аліментів на утримання дитини,
незважаючи на неодноразові
попередження державного виконавця про
працевлаштування, необхідності
виконання своїх обов'язків і
можливості притягнення до
кримінальної відповідальності за
злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини, до теперішнього часу
не працевлаштований, у Тернівському
районному Центрі зайнятості м. Кривого
Рогу на обліку з працевлаштування не
перебуває, аліменти не виплачував і
ніякої іншої матеріальної допомоги на
утримання доньки не надавав.

Згідно ст. 74 Закону України «Про
виконавче провадження» розмір
щомісячних виплат розраховувався
державним виконавцем, виходячи із
середнього розміру заробітної плати по
даній місцевості. Період злісного
ухилення ОСОБА_1 від сплати аліментів
складає 26 місяців і 2 дні - з 01.05.2011 року
по 02.07.2013 року.

Державним виконавцем ОСОБА_1
неодноразово попереджався про
необхідність працевлаштування,
виконання своїх обов'язків, а також про
притягнення до кримінальної
відповідальності за злісне ухилення
від сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дитини. Однак
ОСОБА_1 належних висновків не зробив,
на попередження державного виконавця
не реагував, ніяких заходів,
направлених на погашення
заборгованості по виплаті аліментів не
вживав та продовжував злісно ухилятись
від сплати аліментів.

Ухилення ОСОБА_1 від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини привело до утворення
заборгованості по аліментах на адресу
матері ОСОБА_2, яка станом на дату
подання останньою заяви - 02.07.2013 року
склала 23636,03 грн., що згідно Закону
України "Про виконавче провадження" зі
змінами від 04.11.2010 року перевищує суму
сукупно нарахованих відповідних
платежів за 6 місяців, яка за станом на
01.07.2013 року складає 5359 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 винним себе визнав повністю, у
скоєному злочині розкаявся.

Учасники судового процесу не
заперечують визнати недоцільним
дослідження доказів відносно тих
обставин справи, які ніким не
оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_1 не оспорює
фактичні обставини справи, правильно
розуміє зміст цих обставин, у суду не
має сумнівів у добровільності його
позиції.

Судом роз'яснено обвинуваченому та
потерпілій правила ст.349 ч.3-4 КПК
України, про те, що в цьому разі вони
будуть позбавлені права оскаржувати ці
обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані по справі докази,
суд вважає обвинуваченого винним в
кримінальному правопорушенні за ст.164
ч.1 КК України за ознаками злісного
ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання
дитини (аліментів).

Призначаючи покарання, суд враховує, що
ОСОБА_1 в силу ст.89 КК України раніше не
судимий, у скоєному злочині розкаявся,
за місцем мешкання характеризується
позитивно. З урахуванням ступеню
тяжкості скоєного злочину, особи
обвинуваченого, суд вважає необхідним
та достатнім призначити
обвинуваченому покарання у вигляді
обмеження волі, зі звільненням від
покарання з іспитовим строком
відповідно до ст.ст.75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст.373-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у
пред'явленому обвинуваченні та
призначити покарання за ст.164 ч.1 КК
України - один рік обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76ч.1 п.2,3,4 КК України
ОСОБА_1 від покарання звільнити з
іспитовим строком на 1 рік, зобов'язавши
не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої інспекції,
періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої
інспекції за місцем проживання,
повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Тернівський районний суд
м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з
дня проголошення вироку за виключенням
підстав заперечення обставин, які
ніким не оспорювалися відповідно до
положень ст.349 ч.3 КПК України.

СУДДЯ: