Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
Справа № 1-93/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі - Коваль Л.М.

з участю прокурора - Лупака І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого Львівська обл.., Дрогобицький район, с. Лішня, вул. Л.України, 52, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, не військовозобовязаного, раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України;

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, 27 листопада 2010 року, приблизно о 02 годині 20 хвилин на тротуарній доріжці, біля нічного клубу «Шосе», що по вул. Бориславській, 93, в м. Дрогобичі, Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, під час конфлікту, що раптово виник у нього на грунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_2 наніс йому удар рукою в ділянку життєво-важливого органу - в голову від чого останній впав на асфальтну тротуарну доріжку вдарившись головою об неї.

Згідно висновку експерта №1227 від 08 грудня 2010 року у гр-на ОСОБА_2 мались тілесні ушкодження у вигляді відкритої важкої черепно-мозкової травми - перелому потиличної кістки сплепіння черепу зліва без істотного зміщення уламків з переходом на основу черепу з внутрішньочерепним крововиливом субдоральною гематомою зліва в лобно-скроневій ділянці та субарахноїдального крововиливу (крововиливи під твердою мозковою оболонкою та в під павутинний простір) двобічних забоїв головного мозку - базальних відділів обох лобних долей та стовбура мозку з вираженим набряком та набуханням мозку, крововиливу в мякі покриви волосяної частини голови в лобно-тімяно-потиличній ділянці ліворучі по ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що були небезпечними для життя в час їх спричинення.

09 грудня 2010 року ОСОБА_3 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень помер не приходячи до тями в приміщенні реанімаційного відділення Дрогобицької МЛ №1. Згідно висновку експерта №323 від 30 грудня 2010 року смерть ОСОБА_2 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа з крововиливами під мозкові оболонки, важким забоєм головного мозку, - що призвело розвитку коматозного стану, набряку та набубнявіння головного мозку. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_2 виявлено тілесне ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма: перелом потиличної кістки з переходом на ліву скроневу кістку та основу черепа в лівій чередній ямці; гостра лівобічна субдоральна гематома; травматичний субарахноїдальний крововилив; забій речовини головного мозку з крововиливами в обох лобних частках, в ліву лобно-скроневу ділянку, в стовбур головного мозку; крововиливи в мякі тканини тімяно-потиличної ділянки зліва з внутрішнього боку і відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечного для життя в час спричинення, тілесного ушкодження і перебуває в прямому причинно-наслідковому зв'язку з настанням смерті.

В скоєному щиро сердечно розкаюється, а тому просить суворо його не карати.

Досудовим слідством дії ОСОБА_1, кваліфіковано за ст. 119 ч.1 КК України.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю і суду пояснив, що 26.11.2010 року приблизно о 22 годині 30 хвилин він приїхав з товаришами в нічний клуб «Шосе», що по вул. Бориславській, 93 в м. Дрогобичі. Приблизно о 00 годин він, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пішли танцювати. Під час танцю повз них проходив ОСОБА_2. Коли він проходив повз ОСОБА_5 він плечем зачепив ОСОБА_5. Між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 почалась розмова на повишених тонах. Він підійшов до них та хотів вияснити, по трапилось. Коли запитав їх про причину конфлікту та ОСОБА_2 у нецензурній формі висловився в його сторону та сказав, щоб він не ліз у конфлікт. Він відвів ОСОБА_4 від ОСОБА_2 та посадив за столик, оскільки бачив, що визріває конфлікт. ОСОБА_2 в цей час залишився на цьому ж місці та почав розмовляти з ОСОБА_6. Розмови він не чув. В цей же час він побачив як ОСОБА_2 рукою штовхнув в груди ОСОБА_6. ОСОБА_8 відійшов від ОСОБА_6 та пішов десь в зал. Ще через деякий час він побачив як ОСОБА_4 виходить з клубу з ОСОБА_2. Він вийшов за ними для того щоб подивитися, що відбувається на вулиці. На вулиці побачив, що ОСОБА_2 наніс кулаком руки удар ОСОБА_4 в ділянку обличчя. Приблизно о 02 годині 20 хвилин 27 листопада 2010 року вони всі мали намір йти додому, а тому почали виходити з приміщення нічного клубу. Коли він вийшов з клубу ОСОБА_2 підійшов до нього та в нецензурній лайці почав ображати його. Також через декілька секунд ОСОБА_2 кулаком руки мав намір нанести йому удар, однак він від даного удару вивернувся та відійшов від ОСОБА_2. ОСОБА_9 підійшов до нього та схопив за одяг за який почав шарпати, а згодом знову наніс йому удар в ключицю. В цей час він оскільки був злий на ОСОБА_2 за те що він йому безпричинно наніс удар підійшов до нього та кулаком лівої руки, наніс йому удар. Куди саме наніс удар пригадати не може. Від вказаного удару ОСОБА_2 здав декілька кроків назад та впав спиною до низу. Під час падіння ОСОБА_2 вдарився сильно головою об тверде асфальтне покриття задньою частиною голови. Після цього конфлікт припинився. Згодом приїхала швидка допомога та міліція.

Оскільки підсудній ОСОБА_1 визнав себе винним повністю у вчиненому злочині, а фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового розгляду, вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи. Таким чином, суд впевнившись у правильному розумінні підсудним ОСОБА_1 змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

Проаналізувавши письмові докази справи, суд вважає доведеною вину підсуднього у вчиненні та те що дії підсуднього ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ст. 119 ч. 1 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

При обранні виду і розміру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, злочин вчинений в стані алкогольного спяніння, особу винного, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, розкаюється у вчиненому, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не знаходиться, потерпіла ОСОБА_10 подала заяву в якій вказує, що будь-яких претензій до нього не мають з приводу смерті сина, так як матеріальна та моральна шкода їм відшкодована, а тому просять суд суворо його не карати (а.с. 113, а також до матеріалів справи приєднана розписка про отримання матеріальної допомоги).

Суд вважає, що наведені вище помякшуючі покарання обставини та дані про особу підсуднього істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і впливають на можливість помякшення йому покарання, а тому виправлення і перевиховання ОСОБА_1 можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Судових витрат по справі немає.

З речовими доказами слід поступити відповідно до ст. 81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним та засудити за ч.1 ст. 119 КК України та обрати йому покарання у вигляді 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на нього такі обовязки:

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу, залишити попередню „підписку про невиїзд.

Речові докази:

--диск з вмістом відео файлів, які прилучені до матеріалів справи залишити при матеріалах справи (а.с. 111-112);

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області на протязі 15 діб з дня його оголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя О.В. Крамар