Справа № 703/3007/15-к р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2015 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
у вчиненні злочину, що передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, з угодою про визнання винуватості укладеною 11 червня 2015 року, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 в жовтні 2014 року в невстановлений досудовим слідством день та час перебуваючи біля теплиць, що в с. Плескачівка, Смілянського району, Черкаської області, незаконно, без передбаченого законом дозволу, без мети збуту придбав, зірвавши рослини конопель, які переніс зберігаючи при собі до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , де висушив та частину висушених рослин подрібнив, виробивши тим самим, особливо небезпечний наркотичний засіб, а частину зберігав не переробленою, які згідно висновків судово-хімічних експертиз №2/591 від 23.04.2015 року та №2/593 від 30.04.2015 року є особливо-небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 198,81. Яку незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту. 03 квітня 2015 року під час проведення обшуку домоволодіння, що в АДРЕСА_2 , працівники міліції виявили та вилучили вказану речовину рослинного походження.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виробництво та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Згідно положень ст. 12 КК України, злочин у вчиненні якого особа визнала свою винуватість, є злочином середньої тяжкості. Шкода, внаслідок вчинення зазначеного злочину, була завдана лише державним інтересам, тому відповідно до вимог ч.4 ст. 469 КПК України, у даному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим та його захисником.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі пред`явленого обвинувачення беззастережно визнати свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений в судовому засіданні також просив укладену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості від якого потерпілих немає.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 незаконно придбав, виробив та зберігав наркотичні засоби без мети збуту, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Оскільки по справі були призначені і проведені судово-хімічні експертизи то їх вартість згідно з ч.2 ст. 124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
Долю речових доказів вирішити на підставі п.3 ч.9 ст..100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 11 червня 2015 року між прокурором Смілянської міжрайонної прокуратури юристом 3 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 11 червня 2015 року покарання штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертиз залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи в сумі 1075 гривень 20 копійок.
Речові докази по справі: дві частини пластикової пляшки, сито, стебла речовини рослинного походження з верхівковими частинами рослин зеленого кольору з листям, скляний флакон зі змивами коричневого кольору, паперовий згорток із подрібленою речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані, речовину рослинного походження, верхівкові частини рослин з листям зеленого кольору та одинадцять паперових згортків з подрібленими верхівками частинами рослин зеленого кольору, насіння рослин, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області знищити як таке що не має матеріальної цінності.
Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити дотеперішній особисте зобов`язання, до вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1