Справа №1-52/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2007
року. Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого -
судді Кучеріна О.Ф.

при секретарі
Петренко Т.І.

з участю
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_2

розглянув
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Варва справу про
звинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженки с Гнідинці
Варвинського району Чернігівської області,
українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої,
неповнолітніх дітей на утриманні немає,
пенсіонерки, раніше не
судимої, мешканки АДРЕСА_1

за
ч.2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
08 травня 2007 року близько 12 години біля АДРЕСА_2на грунті особистих
неприязних відносин умисно палицею нанесла декілька ударів по голові і тілу
ОСОБА_3, завдавши останній легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

В
судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 в скоєному злочині винною себе не визнала і
пояснила, що 08 травня 2007 року близько
11 години 45 хвилин вона знаходилась на своєму городі, а ОСОБА_3 в цей час пригнала до її городу
пасти гусей. Вона взяла палку, підійшла
до ОСОБА_3 і сказала, щоб остання не
пасла гусей біля її городу. На це ОСОБА_3 відповіла, що пасла і буду пасти гусей. Тоді вона палкою
почала відгонити гусей. Після цього ОСОБА_3 вдарила її палкою по голові, схватила
за волосся і почала тягти її на дорогу. На крик на вулицю вибіг син потерпілої
і наніс їй удар кулаком по обличчю, а
чоловік потерпілої ОСОБА_4 підбіг до неї,
вихватив з руки палку і наніс їй удар палкою в груди. А сама потерпіла
била її по спині, при цьому собака
потерпілої покусала її за ноги. Потерпілу вона не била.

Хоча
підсудна ОСОБА_1винною себе не визнала,
але її вина в судовому засіданні доведена повністю і підтверджується
наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_3 показала, що неприязні стосунки з підсудною у неї
склалися давно. 08 травня 2007 року близько 12 години на вулиці Польова селища
Варва вона пасла гусей біля будинку ОСОБА_5. В цей час по вулиці до неї
підійшла ОСОБА_1 з палицею в руці. Зі словами : «Це тобі за ограду», підсудна палицею ударила її по голові. Від ударів палицею
вона впала, а ОСОБА_1 продовжувала
наносити їй удари палицею по тілу. Підбіг її чоловік і підняв її. З голови у
неї йшла кров. Син її доставив до лікарні,
де їй надала медичну допомогу. Через кілька днів стон здоров'я її
погіршився із 15 по 25 травня 2007 року вона перебувала на стаціонарному
лікуванні в Варвинській лікарні.

Через
побої вона понесла матеріальні та моральні збитки, які просить стягнути з підсудної.

Свідок
ОСОБА_4показав, що 08 травня 2007 року
він зі свого двору вийшов на вулицю і побачив,
що на дорозі лежить його дружина ОСОБА_3
а ОСОБА_1 б'є її палкою, наносячи
удар по голові. Він підбіг і вихватив з руки

2

ОСОБА_1 палку.
Він бачив, що у дружини з голові текла
кров. Дружину відвезли до лікарні, де їй
надали медичну допомогу.

Крім
показів потерпілої та свідка, вина
підсудної ОСОБА_1 підтверджується: - висновком судово-медичної експертизи № 670
від 21 серпня 2007 року, у підсумках
якої вказано, що у ОСОБА_3 мали місце
забійна рана волосяної частини голови,
закрита черепно-мозкова травма,
струс головного мозку. Ці тілесні ушкодження виникли від дії твердих
тупих предметів, по давності можуть
відповідати 08 травню 2007 року і відносяться до категорії легких тілесних
ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я. Забійна рана в області волосяної
частини голови могла утворитися від удару дерев'яною палицею, (ас.
46).

Таким
чином, покази потерпілої, свідка та висновки судово-медичної експертизи
спростовують твердження підсудної про те,
що вона не наносила ударів потерпілій,
оскільки потерпіла та свідок прямо вказали на ОСОБА_1 як на особу, котра 08 травня 2007 наносила палицею удари
потерпілій, а висновок судово-медичної
експертизи підтверджує покази потерпілої про область нанесення їй ударів
підсудною, а також день нанесених
тілесних ушкоджень.

Покази
підсудної про те, що її побили 08 травня
2007 року потерпіла та чоловік останньої ні якими доказами в судовому засіданні
не підтверджені. З довідки Варвинської лікарні від 15 серпня 2007 року лише
вбачається, що ОСОБА_1 08 травня 2007
року зверталась за допомогою у відділення швидкої допомоги з діагнозом:
укушеної рани обох гомілок, (ас. 49).
Інших тілесних ушкоджень в довідці не вказано.

Таким
чином, аналізуючи всі досліджені у
судовому засіданні докази, суд
вважає, що дії ОСОБА_1 слід
кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК
України, як умисне тілесне
ушкодження, що спричинило короткочасний
розлад здоров'я, за що вона і повинна нести кримінальну відповідальність.

Обставин, які б пом'якшували чи обтяжували покарання
підсудної, в ході судового слідства не
встановлено.

В
судовому засіданні потерпілою ОСОБА_3 заявлений цивільний позов про стягнення з
підсудної на її користь матеріальної шкоди в розмір 474 грн.19 коп., витрачених на лікування, 300 грн. за отримання правової допомоги, 5000 грн. моральної шкоди.

Обговорюючи
це питання, суд вважає, що матеріальну шкоду слід задовольнити у
повному обсязі, а моральну шкоду
частково за таких підстав.

Відповідно
до довідок Варвинської ЦРЛ від 05 липня 2007 року та від 29 травня 2007
року, а також фіскальних чеків потерпіла
на лікування затратила 474 гривні 19 копійок,
(ас. 5-7). З квитанції до прибуткового касового ордеру від 23 липня 2007
року вбачається, що потерпіла за надання
їй правової допомоги сплатила 300 гривень,
(ас. 8).

Діями
підсудної потерпілій завдана моральна шкода,
яка завдана тим, що потерпіла у
зв'язку з отриманими травмами від дій підсудної перебувала на лікуванні, вона переживала за стан свого здоров'я, через травму їй не дорахована заробітна плата
для подачі заяви для оформлення пенсії з 26 червня 2007 року за віком, оскільки вона перебувала на лікарняному, зараз у неї через травму погіршився стан
здоров'я, посилилися головні болі і її
направляють на обстеження до обласної лікарні,
через травму вона вчасно не змогла приймати участь в обробці своїх
городів та займатися домашнім господарством.

Але
визначаючи розмір моральної шкоди, суд
виходить з матеріального стану підсудної,
котра є пенсіонеркою та інвалідом третьої групи загального
захворювання, з характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань
потерпілої та з вимог розумності і справедливості. Тому сума стягнення
моральної шкоди повинна бути в межах трьох тисяч гривень.

3

Призначаючи
покарання підсудні ОСОБА_1, суд враховує
ступінь тяжкості скоєного нею злочину,
що злочин є невеликої тяжкості і від злочинних посягань тяжких наслідків
не наступило; особу винної, котра до
кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується
позитивно, має похилий вік і є інвалідом
третьої групи загального захворювання.

Враховуючи
вказані обставини, та те, що підсудна є інвалідом 3 групи, пенсіонерка,
має похилий вік, раніше не
засуджена, вчинила злочин невеликої
тяжкості, за місцем проживання
характеризується позитивно, суд дійшов
висновку, що необхідно перейти до
іншого, більш м'якого виду
покарання, не зазначеного в ч.2 ст. 125 КК України, застосувавши до підсудної штраф через ст. 69 КК України.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 321-324 КК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1визнати
винною за ч.2 ст. 125 КК України і на
підставі ст. 69 КК України призначити їй
покарання у виді штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десяти) гривень.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 474 (чотириста сімдесят чотири) гривні 19 копійок
витрат на лікування, 300 (триста)
гривень за надання правової допомоги, а
всього матеріальної шкоди в розмірі 774 (сімсот сімдесят чотири) гривні 19
копійок та 3000 (три тисячі) моральної шкоди,
всього стягнути 3774 (три тисячі сімсот сімдесят чотири) гривні 19
копійок.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб
з моменту його проголошення з подачею апеляції через Варвинський районний суд.