Справа № 1-6/11/1905
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2011 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої Піцик В.М.

при секретарі Николайчук З.М.

з участю прокурора Лобура В.П

підсудної ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с.Голігради Заліщицького району Тернопільської області, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючої, розлученої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей та мати похилого віку, раніше не судимої, в скоєнні злочину передбаченого ст.ст.125 ч.1, 296 ч.1 КК України

встановив:

22.04.2010 року біля 9 години підсудна ОСОБА_1, перебуваючи в Голіградській ЗОШ 1-го ступеня, що в с.Голігради Заліщицького району, куди вона прийшла для з'ясування поведінки свого сина ОСОБА_5, грубо порушила громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, так як вона в приміщенні 4-го класу затіяла сварку з потерпілою ОСОБА_3 в присутності вчительки німецької мови ОСОБА_6 та учнів, а також перебуваючи в коридорі школи під час навчального процесу, дочекавшись коли з приміщення класу вийшла потерпіла ОСОБА_3, нанесла потерпілій удар рукою в обличчя, заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді садна на носі та правій щоці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Не дивлячись на те, що підсудна ОСОБА_1 повністю не визнала своєї вини, її вина знайшла своє повне ствердження в судовому засіданні, як показами самої підсудної, показами потерпілої, свідків, експерта та матеріалами кримінальної справи.

Так, допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 пояснила, що 22.04.2010 року вона привела до школи свого сина ОСОБА_5, зайшовши в клас, де була вчителька німецької мови ОСОБА_6, вона вияснила, яка поведінка в її сина, після цього вона вийшла з школи і по дорозі зустріла потерпілу ОСОБА_3, яка працює вчителькою початкових класів, і запитала у неї, чому її дитину б'ють, а вона не реагує на це, на що потерпіла їй відповіла, що її син погано веде себе в школі, говорить погані слова в адресу вчителів. Після цього вони пішли до школи і зайшли в клас, де була вчителька німецької мови ОСОБА_6, потерпіла ОСОБА_3 запитала у неї, чи ображав її нецензурними словами син ОСОБА_1, на що остання відповіла, що не ображав. Тоді вона з потерпілою почали сперечатися і ОСОБА_6 вигнала їх з класу, коли вона вийшла з класу, потерпіла ОСОБА_3 закрила за нею двері, після цього вона ще раз повернулася в клас, бо почула, що потерпіла каже неправду та вийшла з класу, потерпіла ОСОБА_3 також вийшла з класу в коридор, зловила її за волосся та хотіла кинути до землі, вона не могла вирватися і щоб не впасти зловила потерпілу за ноги, щоб якось вирватися вона почала царапати потерпілу за обличчя, з класу вибігла ОСОБА_6, вона хотіла їх розборонити, але не змогла та кудись побігла. Потім вона звільнилася від рук потерпілої та відразу побігла додому, а потерпіла залишилася в коридорі школи.

Винність підсудної ОСОБА_1 стверджується показами потерпілої ОСОБА_3, яка пояснила, що 22.04.2010 року вона йшла до школи, по дорозі вона зустрілася з підсудною ОСОБА_1, яка почала обзивати її нецензурними словами, суперечка виникла через поведінку сина підсудної ОСОБА_5, підсудна ОСОБА_1 кричала, що вона наговорює на її сина, вона намагалася їй пояснити, що її син погано поводить себе в школі, але підсудна на це не зважала. Тоді вона запропонувала підсудній піти до школи, вони зайшли в клас, де вчителька німецької мови ОСОБА_6 проводила урок з учнями четвертого класу, вона сказала вчительці, щоб вона розповіла, як син підсудної поводить себе на уроках, діти в класі почали казати, що син підсудної говорить погані слова. Після цього між нею та підсудною ОСОБА_1 виникла сварка, ОСОБА_6 попросила їх вийти з класу, підсудна вийшла з класу першою, коли вона вийшла з класу, підсудна стояла біля дверей і сказала до неї: зараз я тобі покажу, підсудна правою рукою нанесла їй удар в ніс, била її попід груди коліном, вона тримала підсудну за волосся, потім з класу вибігла ОСОБА_6 і почала відтягувати підсудну, але коли їй це не вдалося зробити, ОСОБА_6 побігла за допомогою, не втримавшись на ногах вона впала на землю, підсудна схопила її за волосся і почала товкти до землі, вона плакала, тоді підсудна відпустила її та побігла. Потім прийшла ОСОБА_6 і дала їй салфетку, бо з носа текла кров, вона подзвонила до завідувача школи ОСОБА_7, щоб та її замінила та провела уроки, а після цього подзвонила до сільського голови, вона написала заяву і її направили на судово-медичну експертизу, через деякий час вона приїхала в лікарню в м.Заліщики, її оглянула лікар ОСОБА_8 і поклала на стаціонарне лікування.

Стверджується вина підсудної ОСОБА_1 показами свідка ОСОБА_6, яка пояснила, що вона працює вчителем німецької мови в Голіградській ЗОШ 1-го ступеня, що в с.Голігради Заліщицького району. 22.04.2010 року вона прийшла на роботу близько 9 години. Перед уроками до неї прийшла підсудна ОСОБА_1, щоб дізнатися про поведінку свого сина в школі, на що вона відповіла підсудній, що її син інколи поводить себе погано, а те, що він говорить погані слова вона не чула, поговоривши на цю тему підсудна ОСОБА_1 вийшла з класу. Через деякий час в клас зайшли підсудна ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_3, які знову почали розпитувати про поведінку ОСОБА_5 в школі, потім почали кричати, сваритися, вона попросила їх вийти з класу. Першою з класу вийшла підсудна ОСОБА_1, а потерпіла ОСОБА_3 ще залишилася в класі, щоб поговорити з нею, коли потерпіла ОСОБА_3 вийшла в коридор, вона знову почула шум і вийшла з класу, в коридорі вона побачила, що підсудна з потерпілою б'ються, потерпіла тримала підсудну за волосся, а підсудна тримала потерпілу за ноги, вона намагалася їх розборонити, але побачивши, що цього вона не зможе зробити, побігла за допомогою, коли повернулася назад - підсудної в школі вже не було, а потерпіла ОСОБА_3 плакала і на обличчі в неї була кров.

Винність підсудної ОСОБА_1 стверджується показами свідка ОСОБА_7, яка пояснила, що вона працює завідувачем Голіградської ЗОШ 1-го ступеня, що в с.Голігради Заліщицького району. 22.04.2010 року до неї зателефонувала потерпіла ОСОБА_3 і повідомила, що її побила підсудна ОСОБА_1, мати одного з учнів школи, вона одразу ж прийшла до школи, підсудної ОСОБА_1 вже не було, а в ОСОБА_3 було подряпане обличчя і підпухлий ніс, вона почала розбиратися, що сталося, тоді потерпіла ОСОБА_3 розповіла їй про сутичку, яка мала місце між нею та підсудною ОСОБА_1 в приміщенні школи.

Стверджується вина підсудної показами свідка ОСОБА_8, яка пояснила, що вона працює лікарем Заліщицької ЦКРЛ та була лікуючим лікарем потерпілої ОСОБА_3, яка лікувалася з 23.04.2010 року 19 днів, з приводу закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, ліки потерпіла купляла за власний рахунок, а також вона направляла потерпілу на томографічне обстеження голови в м.Тернопіль, поскільки в неї довго боліла голова.

Винність підсудної стверджується показами свідка ОСОБА_9, який пояснив, що син підсудної ОСОБА_1 ОСОБА_5 ображає в школі його дочку, він часто ходив до підсудної, щоб вона прийняла якісь міри відносно її сина, однак коли її син притиснув дочці дверима пальці рук, він не витримав, пішов до школи та накрутив йому вухо, в цей самий день він дізнався, що підсудна ОСОБА_1 побила потерпілу ОСОБА_3

Стверджується вина підсудної показами експерта ОСОБА_10, який пояснив, що 23.04.2010 року він обстежував в м.Борщів потерпілу ОСОБА_3, під час обстеження у неї були виявлені садна на носі та правій щоці, які спричинені дією тупого предмету, незадовго до судово-медичного обстеження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, історія хвороби потерпілої слідчим не була подана, потерпіла також пояснила йому, що за медичною допомогою не зверталася.

Винність підсудної також стверджується матеріалами кримінальної справи, а саме:

висновком експерта № 330 від 10.12.2010 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_3 при судово-медичному обстеженні 23.04.2010 року виявлені садна на носі та правій щоці, дані ушкодження спричинені дією тупого предмету, незадовго до судово-медичного обстеження, в тому числі 22.04.2010 року, і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а.с.85;

протоколом відтворення обстановки та обставин події від 09.12.2010 року, з якого видно, як потерпіла ОСОБА_3 розказує та показує, як саме підсудна ОСОБА_1 нанесла їй тілесні ушкодженняя, а.с.67-69.

А, тому, суд вважає, що дії підсудної ОСОБА_1 правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ст.296 ч.1 КК України так, як вона грубо порушила громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю і водночас вважає кваліфікацію дій підсудної ОСОБА_1 за ст.125 ч.1 КК України зайвою, так як спричинення потерпілій ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень охоплюється диспозицією ст.296 ч.1 КК України та додаткової кваліфікації як злочин проти здоров'я особи не потребує.

Призначаючи міру покарання підсудній ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: те, що скоєний злочин є невеликої тяжкості, особу підсудної, а саме: те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, те, що на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та мати похилого віку.

Обставин, які обтяжують покарання підсудній ОСОБА_1, суд не вбачає.

А, тому, враховуючи, як пом'якшуючі обставини позитивну характеристику підсудної, те, що вона має на утриманні двоє неповнолітніх дітей та матір похилого віку, суд приходить до переконання про доцільність застосування до підсудної ОСОБА_1 ст.69 КК України та призначити їй покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст.296 ч.1 КК України, а саме у вигляді штрафу в дохід держави.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1170 гривень, суд вважає, що він підлягає до задоволення, так як потерпіла ОСОБА_3 згідно довідки Заліщицької ЦКРЛ № 513 від 28.05.2010 року та листка непрацездатності серії АБР № 161746 від 11.05.2010 року перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Заліщицької центральної комунальної районної лікарні з 23.04.2010 року по 11.05.2010 року та протягом даного часу купляла ліки за власний рахунок, проходила рентгенологічне обстеження, томографічне обстеження голови, що підтверджується фіскальними чеками за придбані ліки від 26.04.2010 року на суму 105 гривень 05 копійок, 18 гривень 25 копійок, 93 гривні 15 копійок, від 30.04.2010 року на суму 238 гривень 65 копійок, від 04.05.2010 року на суму 101 гривня 75 копійок, від 06.05.2010 року на суму 66 гривень, від 11.05.2010 року на суму 128 гривень, та медичні послуги від 26.04.2010 року на суму 30 гривень, від 07.05.2010 року на суму 390 гривень, а всього на загальну суму 1170 гривень 85 копійок.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, суд вважає, що він підлягає до часткового задоволення, виходячи із тяжкості заподіяних потерпілій тілесних ушкоджень, перенесених потерпілою моральних страждань, які продовжуються до даного часу, суд оцінює моральну шкоду, заподіяну потерпілій підсудною в розмірі 1000 гривень, яку слід стягнути в користь потерпілої з підсудної.

Суд також вважає, що з підсудної ОСОБА_1 слід стягнути в користь потерпілої ОСОБА_3 1500 гривень витрат за правову допомогу, що підтверджується квитанцією № 105 від 01.04.2011 року.

Керуючись ст.ст. 322-324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні злочину передбаченого ст.296 ч.1 КК України та призначити їй покарання за даною статтею із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 1000 (однієї тисячі) гривень штрафу в дохід держави.

Міру запобіжного заходу підсудній ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Цивільний позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 1170 (одну тисячу сто сімдесят) гривень матеріальної шкоди та 1000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди, а всього 2170 (дві тисячі сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 1500 (одну тисячу п'ятсот) гривень витрат за правову допомогу.

На вирок може бути подано апеляцію протягом 15 діб в апеляційний суд Тернопільської області через Заліщицький районний суд.

Головуюча: підпис

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_11