Провадження №11кп/792/45/15
Справа №669/1056/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.213 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000193 від 15.07.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч.1 ст.213 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Білогірського районного суду від 03 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком
ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Херсон, жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого, -

засуджено за ч.1 ст.213 КК України до 100 годин громадських робіт.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_9 в період часу з грудня 2013 року по липень 2014 року (більш точний час в ході досудового розслідування та в судовому засіданні не встановлено), в належному йому складському приміщенні (гаражі), за адресою АДРЕСА_2 я, не маючи права як суб`єкт підприємницької діяльності на здійснення операцій, пов`язаних з металобрухтом та за відсутності спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено ст.4 Закону України „Про металобрухт, з метою заготівлі кольорових металів шляхом прийому металобрухту від населення та для подальшого його продажу за більш вигідною ціною, організував пункт прийому та схову металобрухту, де приймав на вагу різні вироби із кольорових металів за різною ціною в залежності від виду металу, чим порушив порядок здійснення операцій з металобрухтом.
В своїй апеляції обвинувачений ОСОБА_9 просив скасувати вирок суду, а кримінальне провадження закрити за відсутності події кримінального правопорушення.
Зазначає, що оскаржуваний вирок суду винесено без урахування дійсних обставин справи, а місцевий суд поверхово розглянув справу, дав неправильну оцінку здобутим доказам.

Наголошує про те, що свою вину в інкримінованому йому злочині, а саме в порушенні порядку здійснення операцій з металобрухтом він не визнав, ніякої заготівлі кольорових металів від населення він не здійснював.

Зазначає, що місцевий суд не врахував всі обставини, що могли вплинути на висновки у справі, які виправдовують його та виключають відповідальність.

Прокурор в поданому запереченні просив залишити апеляцію обвинуваченого без задоволення, а вирок місцевого суду без зміни, оскільки він є законним і ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, на підтримку доводів апеляції, прокурора, який просив залишити вирок місцевого суду в силі, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення в силу наступних підстав.

Винність ОСОБА_9 у здійсненні операції з брухтом кольорових металів без державної реєстрації, та без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, та організація незаконного пункту прийому та схову металобрухту при наведених у вироку обставинах ґрунтуються на зібраних по справі і досліджених у судовому засіданні місцевого суду доказах.

Незважаючи, що обвинувачений свою вину у вчиненому заперечив, об`єктивно вина доводиться наступними доказами:

· даними протоколу санкціонованого обшуку гаражного приміщення ОСОБА_9 від 16 липня 2014 року, в ході якого було вилучено 90 кг. брухту алюмінію та 15,62 кг брухту міді, дві ваги в справному вигляді, а саме електронна вага марки «А-Плюс» вантажопідйомністю 60 кг. та механічна вага вантажопідйомністю 500 кг;
· показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , наданих в місцевому суді, які підтвердили факти збуту металобрухту за готівку ОСОБА_9 , в гаражному приміщенні по АДРЕСА_2 .

Також, допитаний в ході апеляційного розгляду свідок ОСОБА_13 зазначив, що на початку липня 2014 року здав обвинуваченому у його гаражі в смт. Білогір`я брухт виробів із алюмінію, за що отримав 30 грн. Алюміній обвинувачений зважував на електронних вагах.

Також, свідок ОСОБА_14 в суді апеляційної інстанції посвідчив, що в період з липня 2013 року по листопад 2014 року працював в смт. Білогір`я у відділенні «Нова пошта». До нього неодноразово звертались невідомі особи з приводу здачі брухту кольорових металів, що, як йому відомо, здійснював обвинувачений у гаражі по вул. Шевченка, за 50 м. від відділення «Нової пошти» на якому великими цифрами зазначався номер мобільного телефону.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_9 17 червня 2002 року зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності (фізична особа-підприємець), за видом діяльності: посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (а.м.п 48-49), при цьому дозволу (ліцензії) на провадження господарської діяльності із заготівлі, переробки металобрухту кольорових і чорних металів, на підставі ст.ст. 8,9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», Закону України «Про металобрухт» та постанови Кабінету Міністрів України від 14.11.2000 №1698 «Про затвердження переліку органів ліцензування», обвинувачений не має, що забороняє йому здійснювати даний вид підприємницької діяльності.

Аналізуючи вказані докази, кількість вилученого брухту кольорових металів у гаражі обвинуваченого на дверях якого був вказаний номер належного йому мобільного телефону, ваги для зважування брухту та беручи до уваги ту обставину, що 7 травня 2013 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 за вчинення аналогічного злочину було закрите в зв`язку із його дійовим каяттям, колегія суддів приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненому та безпідставність доводів захисту про закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення.

Призначене ОСОБА_9 покарання, на думку колегії суддів, відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним у ст.65 КК України та Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (із наступними змінами та доповненнями).

Суд належним чином урахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, особу винного, який через свій стан здоров`я та утримання повнолітнього сина, що навчається, не має змоги та засобів для сплати штрафу, а тому обґрунтовано призначив покарання ОСОБА_9 у виді громадських робіт в мінімальному розмірі санкції ч.1 ст.213 КК України.

Таке покарання як за видом, так і за своїм розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований вирок, при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_9 в апеляційному порядку не виявлено.

Підстав для скасування чи зміни вироку суду, при перевірці справи в апеляційному порядку, колегія суддів не вбачається.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

П о с т а н о в и л а:
Вирок Білогірського районного суду від 03 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляцію обвинуваченого без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2