Справа № 746/343/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2013 року Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Цигури Н.А.,

при секретарі - Сакун Н.П.,

за участю прокурора - Розенко Д.О.

потерпілої - ОСОБА_1, представника потерпілої ОСОБА_2,

захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4,

обвинуваченого - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Срібне кримінальне провадження № 0000027 від 27 лютого 2013 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Сільченкове Талалаївського району Чернігівської області , мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України , не одруженого, маючого середню освіту , не працюючого, судимого вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28 березня 1989 року за ст. ст. 117 ч.3, 118 ч.2, 42 КК України до 8 років позбавлення волі, вироком Ірпінського районного суду Київської області від 13 вересня 1993 року за ст. 190 ч.2, 43 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, вироком Білоцерківського міського суду Київської області від 20 жовтня 1998 року за ст. 101 ч.3 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 18 вересня 2004 року,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В :

19 серпня 2006 року близько 03 години ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , рухався з вул. Леніна на вул. Перемоги смт. Талалаївка , проти кругового руху, в напрямку с. Харькове Талалаївського району та перевозив в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_7. ОСОБА_5 не справився з керуванням , виїхав на праве узбіччя дороги по напрямку руху автомобіля, де здійснив зіткнення правим боком автомобіля з цегляною спорудою автобусної зупинки по вул. Перемоги смт. Талалаївка, навпроти домоволодіння № 92. В результаті дорожньо - транспортної пригоди пасажирка автомобіля ВАЗ -2101 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження та померла 25 серпня 2006 року . Згідно з висновками судово-медичної експертизи № 1171 від 25.08.2006 року та судово-медичної експертизи № 626, проведеної з 22 липня 2013 року по 23 липня 2013 року, ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: політравма; внутрішньо-черепна травма- крововилив в м»які тканини лівої лобно-тім»яної ділянки, субарахноїдальні дифузні крововиливи над випуклою поверхнею лівої лобної, тім»яної та частково скроневої долей; вогнища забою головного мозку; закрита тупа травма грудної клітки: множинні переломи ребер справа, переломи обох ключиць в середній третині; забої та розриви легенів; закрита тупа травма живота: розриви тканини печінки по діафрагмальній поверхні правої долі ; синці, садна кінцівок, забійні рани правого ліктя, правої гомілки; які утворились прижиттєво , можливо в термін о 03 год. 00 хв. 19 серпня 2006 року , від дії тупих твердих предметів, в процесі ДТП , внаслідок контакту з елементами салону автомобіля ВАЗ 2101, вказаного в матеріалах справи за умови перебування ОСОБА_7 в якості пасажира правого переднього сидіння даного автотранспортного засобу . Вищезазначені тілесні ушкодження у живих осіб в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Між отриманими тілесними ушкодженнями та настанням смерті існує прямий причинний зв»язок .

ОСОБА_5 порушив вимоги п.2.9А ПДР України , затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року , відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння, п.2.3(б) ПДР України, що зобов»язує водія для забезпечення руху безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміну; п.12.2 ПДР України, де зазначено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; п.12.3 ПДР України , згідно яких у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об»єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості , аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об»їзду перешкоди; вимоги п.11.1 ПДР України, відповідно до якого кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками, а за їх відсутності- самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними; п.13.1 ПДР України, відповідно до якого водій , залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу; п.13.3 ПДР України, відповідно до якого під час обгону, випередження, об»їзду перешкоди та зустрічного роз»їзду необхідно вибирати безпечний інтервал, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, а також проігнорував вимоги наказового знаку 4.10 ПДР України, який вимагає об»їзду центрального острівця в напрямку, показаному стрілками на перехресті з круговим рухом.

Порушення ОСОБА_5 вимог п.2.9а , п.11.1 , п.12.3 , п.13.1 та п.13.3 Правил дорожнього руху України , затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., знаходиться в прямому причинному зв"язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину , передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, не визнав , заперечив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що в ніч з 18 на 19 серпня 2006 року відвідував бар в смт. Талалаївка, де зустрів знайому ОСОБА_7 , яка попросила його відвезти її додому . Він спочатку відмовлявся її везти , а потім погодився . ОСОБА_8 сіла на переднє пасажирське сидіння автомобіля . Також він підвозив брата ОСОБА_7, який сів на заднє сидіння автомобіля та ще одного пасажира. Спочатку висадив пасажира , потім перед перехрестям на вул. Щорса висадив брата ОСОБА_7 . З ОСОБА_7 продовжив рух далі . Вона просила їхати в с. Харькове до ресторану, він відмовлявся. Потім взяла за кермо, повернула в сторону с.Харькове. Він вирівняв автомобіль, зупинився. Між ними виникла сварка , після чого він вийшов із автомобіля по потребі , а ОСОБА_7 залишилась в автомобілі. Автомобіль залишив на першій передачі, двигун був вимкнений , ключі знаходились в замку запалення. Через 20-30 секунд автомобіль завівся і поїхав. Чув , що заклинило газ, потім автомобіль кинуло в сторону, після чого автомобіль рухався по обочині , прямо на зупинку. Він чув сильний удар, підбіг до зупинки. Відстань від місця де він вийшов з автомобіля до місця зіткнення автомобіля з зупинкою - 100 метрів. ОСОБА_8 сиділа між сидіннями , задихалась, хрипіла. Він виніс її з автомобіля , поклав на траву та кликав людей на допомогу. Заявлений потерпілою позов про стягнення матеріальної шкоди на суму 16807 грн. та моральної шкоди на суму 80000 грн. ОСОБА_5 у судовому засіданні спочатку визнав повністю, погодився відшкодувати вказану суму шкоди . Проте в ході розгляду справи змінив свою думку , категорично відмовившись відшкодовувати будь-які збитки.

Потерпіла ОСОБА_1 суду пояснила, що близько 2 год. 50 хв. 19 серпня 2006 року її дочка ОСОБА_8 після дорожньо-транспортної пригоди госпіталізована до лікарні з численними тяжкими тілесними ушкодженнями. 25 серпня 2006 року ОСОБА_7 померла. Потерпіла ОСОБА_1 та її представник - захисник ОСОБА_2, просили суд призначити максимальне, передбачене санкцією ст. 286 ч.2 КК України покарання, так як ОСОБА_5 не розкаявся , не відшкодував завданих збитків, тривалий час , з метою уникнення відповідальності, переховувався. Просила задовольнити позов про стягнення матеріальної шкоди на суму 16807 грн. та моральної шкоди на суму 80000 грн.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується показаннями свідків у суді.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що 19 серпня 2006 року разом із сестрою - ОСОБА_7 відпочивали в барі «Губернатор» смт. Талалаївка.О 2 год. підійшов ОСОБА_5, розмовляв з сестрою . Другий раз ОСОБА_5 підійшов з пляшкою горілки, розпивав спиртне. З бару поїхали на автомобілі ОСОБА_5, який був за кермом. ОСОБА_8 сиділа на передньому пасажирському сидінні автомобіля, він - на задньому. Також з ними поїхав ОСОБА_10, який сидів на задньому сидінні автомобіля. По ходу руху автомобіля спочатку висадили ОСОБА_10, потім на кругу біля ОСОБА_11 вийшов він. Він розмовляв з дівчиною ОСОБА_11 біля її двору , коли через 10-20 хв. побачив , як по дорозі їхав автомобіль з поганим освітленням , на великій швидкості , до 100 км/год. Автомобіль перебував в полі зору 100-200 метрів. Потім він почув удар, хотів піти подивитись, але ОСОБА_11 сказала, що йти не потрібно, так як він був в стані сп»яніння.

Свідок ОСОБА_12 у суді пояснила, що 19.08.2006 року працювала в зміні швидкої допомоги .Вночі за викликом виїжджала на місце дорожньо-транспортної пригоди. Потерпіла лежала на асфальтній доріжці впоперек. ОСОБА_5 стояв біля відчиненої дверці автомобіля зі сторони водія. Вона провела огляд потерпілої та негайно госпіталізували її до лікарні.

Свідок ОСОБА_13 у суді пояснив, що проживає в смт. Талалївка за 10-15 м від автозупинки. З 2 до 3 год. ночі 19.08.2006 року почув удар , від звуку якого і прокинувся. На вулиці побачив автомобіль, який в»їхав в автобусну зупинку і почув стогін жінки, після чого викликав швидку допомогу та міліцію.

Свідок ОСОБА_28 у суді пояснив, що 19.08.2006 року відпочивав у барі в смт. Талалаївка. З бару ОСОБА_5 підвіз його до «нафторозвідки». В автомобілі , який поїхав далі, залишилось ще два пасажири та водій ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_15 у суді пояснив, що в день ДТП був на роботі, додому приїхав на 2-й день. ОСОБА_5 підходив і просив «пробачте, що так сталось».

Свідок ОСОБА_16 у суді пояснив, що 19.08.2006 року ОСОБА_5 попросив його відтягти автомобіль , який стояв на проїжджій частині. Він трактором виїхав на місце , протяг автомобіль близько 1 м, коли під»їхав міліціонер і зупинив його.

Свідок ОСОБА_17 у суді пояснила, що в серпні 2006 року стояла на вул.Перемоги, біля двору, з ОСОБА_9 і розмовляли близько 20 хв. Побачила, як на великій швидкості їхав автомобіль по вул. Леніна , а потім почула звук удару в зупинку. Автомобіль весь час рухався з увімкненим ближнім світлом, не зупинявся і в»їхав в зупинку. В полі зору перебував близько 1 хв., проїхавши відстань до 200 м. ОСОБА_9 намагався піти подивитися, але вона його зупинила, так як він був п»яний.

Свідок ОСОБА_18 у суді пояснив, що після смерті ОСОБА_7 віддавав рідним потерпілої босоніжки, які стояли в автомобілі спереду внизу, на пасажирській стороні , та курточку , яка знаходилась на задньому пасажирському сидінні.

Свідок ОСОБА_19 у суді пояснив, що в серпні 2006 року працював інспектором патрульної служби , виїжджав на місце ДТП по вул. Перемоги. Коли доїжджав до місця ДТП , то зустрів трактора, який буксирував побитий автомобіль. Тракторист повідомив, що син попросив відтягти розбитий автомобіль. Жіночі туфлі лежали з правої сторони пасажирського сидіння спереду.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні пояснив, що о 3 год. 19.08.2006 року надійшов виклик про виїзд на місце ДТП. На місці пригоди він бачив автомобіль, який стояв біля тротуару. ОСОБА_5 допомагав погружати потерпілу.

Свідок ОСОБА_21 у суді пояснив, що о 7 год. 19.08.2006 року біля пам»ятника «Божої матері» бачив розбитий автомобіль. Підійшов ближче подивитися. Автомобіль стояв в напрямку с.Харькове. Пасажирське переднє сидіння було підігнуте до водійського. Між педалями і сидінням водія бачив жіночий туфель.

Свідок ОСОБА_22 у суді пояснив, що 19.08.2006 року після 8 год. ранку в складі слідчо-оперативної групи виїжджав на місце пригоди. Автомобіль ВАЗ червоного кольору був з пошкодженнями , здійснив наїзд на автобусну зупинку. Біля пасажирського переднього сидіння бачив босоніжки темного кольору. Саме сидіння було повернуте під кутом.

Свідок ОСОБА_23 у суді пояснив, що в серпні 2006 року проводив огляд ОСОБА_5 для встановлення факту перебування в стані алкогольного сп»яніння. При проведенні даного огляду не встановлюється наявність чи відсутність на тілі особи, що оглядається , тілесних ушкоджень, якщо сама особа не скаржиться на їх наявність.

Винуватість ОСОБА_5 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами, що були зібрані та долучені до матеріалів кримінального провадження:

- рапортом оперативного чергового Талалаївського РВ УМВС , зареєстрованого в ЖРЗПЗ 19.08.2006 року за № 371, із якого вбачається, що від медичного фельдшера швидкої допомоги Талалаївської ЦРЛ надійшло повідомлення про те , що ОСОБА_7 доставлено на швидку о 3 год.10 хв. 19.08.2006 року з тілесними ушкодженнями , отриманими при ДТП ;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 19.08.2006 року , із якого вбачається , що ДТП сталась по вул. Перемоги смт. Талалаївка , навпроти господарства № 92; на пошкодженій стіні автозупинки мається нашарування фарби червоного кольору; біля автозупинки та всередині автозупинки лежать уламки запчастин автомобіля та розбите скло; схемою до протоколу огляду ДТП; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 21.05.2013 року, схемою та фототаблицями до протоколу;

- актом обстеження місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.08.2006 року ;

- протоколом огляду та затримання транспорту - автомобіля ВАЗ -2101 д.н.з. НОМЕР_1, із якого вбачається , що він має зовнішні пошкодження ;

- протоколом перевірки технічного стану транспорту від 19.08.2006 року , де зафіксовані зовнішні пошкодження автомобіля , несправність рульового керування та гальмівної системи;

- речовими доказами : автомобілем ВАЗ -2101 д.н.з. НОМЕР_2, частинами лакофарбового покриття червогого кольору, частинами скла автомобіля, гумовим ущільнювачем скла автомобіля, уламками розбитого скла показчика повороту, боковим молдингом, парою чоловічих шкіряних черевиків коричневого кольору, частиною стіни автопавільйону з мозаїкою;

- протоколом медичного огляду для встановлення стану сп»яніння від 19.08.2006 року , проведеного о 13 год., згідно якого ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп»яніння;

- випискою із медичної картки стаціонарної хворої ОСОБА_7 від 21.08.2006 року, із якої вбачається , що ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями поступила в стаціонар Талалаївської ЦРЛ о 3 год. 00 хв.19.08.2006 року ;

- Свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 від 26 серпня 2006 року , із якого вбачається , що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 1171 від 25.08.2006 року, із якого вбачається, що у ОСОБА_7 мали місце наступні тілесні ушкодження: політравма; внутрішньо-черепна травма-крововилив в м»які тканини лівої лобно-тім»яної ділянки, субарахноїдальні дифузні крововиливи над випуклою поверхнею лівої лобної, тім»яної та частково скроневої долей; вогнища забою головного мозку; закрита травма грудної клітки: множинні переломи ребер справа, переломи обох ключиць в середній третині; забої та розриви легенів; закрита травма живота: розриви тканини печінки по діафрагмальній поверхні правої долі ; синці, садна кінцівок, забійні рани правого ліктя, правої гомілки; які утворились прижиттєво , можливо в термін о 03 год. 00 хв. 19 серпня 2006 року , від дії тупих предметів, в тому числі при ДТП при травмуванні в салоні автомобіля та за ступенем тяжкості відносно живої людини мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень , за ознакою небезпеки для життя ; між отриманими тілесними ушкодженнями та настанням смерті існує прямий причинний зв»язок ;

- висновком автотехнічної експертизи по дослідженню обставин та механізму ДТП від 02.10.2006 року , із якого вбачається, що відповідно до наданих матеріалів в дорожній обстановці, що випливає з фабули постанови про призначення даної експертизи, виходячи з технічних вимог ПДР водію автомобіля ВАЗ 2101 , д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 необхідно було діяти у відповідності з наступними вимогами : п.2.9а , п.11.1, п.12.3,п.13.1,п.13.3 ПДР ; дії водія автомобіля ВАЗ 2101 , д.н.з. НОМЕР_1 не відповідали п.11.1, п.13.1,п.13.3 ПДР, при виконанні яких водій автомобіля мав технічну можливість уникнути зіткнення з автобусною зупинкою; порушення водієм автомобіля ОСОБА_5 вимог п.2.9а , п.11.1 , п.12.3 , п.13.1 та п.13.3 Правил дорожнього руху України , затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., знаходиться в причинному зв"язку з дорожньо-транспортною пригодою ;

- висновком експертизи технічного стану транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 2101 , д.н.з. НОМЕР_1 від 30.09.2006 року № 397-А, із якого вбачається, що при дослідженні гальмівна система та рульове керування автомобіля в несправному , але діючому стані; несправності гальмівної системи та рульового керування автомобіля , виникли в момент ДТП та фототаблицями до висновку;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.05.2013 року з участю свідка ОСОБА_9, в ході якого останній продемонстрував, як саме він в 2006 році бачив автомобіль, який на великій швидкості проїжджав з вулиці Леніна на вулицю Перемоги через круговий роз»їзд з порушенням правил роз»їзду кругового руху; схемою та фототаблицею до протоколу.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.07.2013 року з участю обвинуваченого ОСОБА_5, свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_24 Обвинуваченим ОСОБА_5 продемонстровано, як відбувалась дорожньо-транспортна пригода, проте це не спростовує його винуватості у вчиненні злочину. Свідками ОСОБА_9 ОСОБА_24 підтверджено рух автомобіля в порушення кругового роз»їзду , після чого вони почули удар, характерний для ДТП; схемою до протоколу слідчого експерименту;

- висновком судово-медичної експертизи № 626, проведеної з 22 липня 2013 року по 23 липня 2013 року, із якого вбачається, що на тілі трупа гр. ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді політравми; внутрішньо-черепна травма-крововилив в м»які тканини лівої лобно-тім»яної ділянки, субарахноїдальні дифузні крововиливи над випуклою поверхнею лівої лобної, тім»яної та частково скроневої долей; вогнища забою головного мозку; закрита тупа травма грудної клітки: множинні переломи ребер справа, переломи обох ключиць в середній третині; забої та розриви легенів; закрита тупа травма живота: розриви тканини печінки по діафрагмальній поверхні правої долі ; синці, садна кінцівок, забійні рани правого ліктя, правої гомілки; які могли утворились від дії тупих твердих предметів 19 серпня 2006 року , в процесі ДТП , внаслідок контакту з елементами салону автомобіля ВАЗ 2101, вказаного в матеріалах справи за умови перебування її в якості пасажира правого переднього сидіння даного автотранспортного засобу . Вищезазначені тілесні ушкодження у живих осіб в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Показання свідка ОСОБА_21 про те, що він між педалями і сидінням водія бачив жіночий туфель , свідка ОСОБА_25 про те , що ОСОБА_5 після ДТП давав неоднозначні пояснення , що був за кермом то він , то ОСОБА_7, свідка ОСОБА_26 про те, що ОСОБА_7 мала навики водіння автомобілем, не спростовують винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив злочин , передбачений ч.2 ст. 286 КК України , як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого .

При призначенні покарання та визначенні ступеню тяжкості вчиненого злочину суд враховує не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та пом"якшують покарання і призначає покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Саме через дотримання цих загальних засад реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд виходить з його класифікації, визначеної ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення, що включає в себе, зокрема, форму вини, мотив і мету, спосіб вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких, проте є необережним злочином, об"єктивну сторону якого одночасно складали порушення правил дорожнього руху, а також тяжкість наслідків, дані, про особу обвинуваченого, що мав непогашені судимості на час вчинення злочину, не працював. В характеристиці за місцем проживання будь-які відомості , які б свідчили про його позитивну чи негативну особистість , не зазначено. Суд також враховує ставлення обвинуваченого до цих порушень : неусвідомлення протиправності своїх дій , повне невизнання вини та його поведінку після вчинення злочину : після смерті ОСОБА_8, з метою уникнути справедливого реагування батьків ОСОБА_27 на його дії в зв»язку зі смертю дочки та відповідальності за вчинене суспільно небезпечне винне діяння, залишив місце проживання та виїхав до Росії , в зв»язку з чим з 2006 року перебував в розшуку; відсутність намірів відшкодувати матеріальну та моральну шкоду.

Окрім наведених обставин щодо характеру порушень правил дорожнього руху та тяжкості наслідків, при призначенні покарання суд враховує також винуватість у виникненні ДТП виключно обвинуваченого .

Обставин, що пом'якшують покарання ОСОБА_5, в ході розгляду справи не встановлено. Обставинами , що обтяжують покарання ОСОБА_5 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп»яніння, рецидив злочинів.

То суд, враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, особу обвинуваченого, приходить до висновку , що за наявності наведених підстав , йому слід призначити покарання, достатнє для його виправлення і перевиховання , запобігання вчиненню нових злочинів за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. На думку суду, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд ураховує і думку потерпілої ОСОБА_1 , яка наполягала на максимально суворому призначенні покарання .

Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 80000 гривень на користь потерпілої завданої моральної шкоди та 16807 грн. матеріальної шкоди підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я ; у душевних стражданнях ,яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої , членів її сім»ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Залежно від глибини і тривалості душевних страждань , вимушених змін у життєвих стосунках потерпілої та враховуючи , що порушене її особисте життя - вона втратила дочку, виходячи з вимог розумності і справедливості , суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілої 80000 гривень завданої моральної шкоди . Суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілої завдану матеріальну шкоду-16807 грн. , як таку , що підтверджена документально. Також підлягає задоволенню позов прокурора в інтересах Талалаївської ЦРЛ на відшкодування понесених витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 90 грн. 56 коп.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України , суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 7 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його затримання - з 13 листопада 2012 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попереднім - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави за проведення судово-технічної експертизи - 122,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави за проведення судової автотехнічної експертизи - 122,40 гривень.

Речові докази:

- автомобіль ВАЗ -2101 д.н.з. НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_6,

- частинами лакофарбового покриття червогого кольору, частинами скла автомобіля, гумовий ущільнювач скла автомобіля, уламки розбитого скла показчика повороту, боковий молдинг , пару чоловічих шкіряних черевиків коричневого кольору, частину стіни автопавільйону з мозаїкою-знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 16807 грн. матеріальної шкоди та 80000 грн. моральної шкоди .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Талалаївської ЦРЛ 90 грн. 56 коп витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Срібнянський районний суд Чернігівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: