№ 11-242/2007 р Головуючий
у 1 інстанції Каліновська B.C.
України Доповідач
в апеляційній інстанції Опейда В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 27
квітня 2007 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Волинського області в складі:

головуючого - судді Опейди
В.О.

суддів Лозовського
А.О., Матата О.В.

з участю прокурора Черняк Л.Й.

потерпілої ОСОБА_2.

засудженого ОСОБА_1.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку
кримінальну справу за апеляцією засудженого на вирок Луцького міськрайонного
суду від 06 березня 2007 року, яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
уродженець с.Городок Луцького району Волинської області, українець, громадянин
України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, не судимий, мешканець
сАДРЕСА_1 засуджений ,-

за ч.1
ст.115 КК України на 9 (дев'ять) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в
законну силу залишено попередню - тримання під вартою. Вирішено рахувати строк
відбування покарання з дня постановления
вироку і зараховано в строк відбування покарання термін перебування його
під вартою з 19 листопада 2006 р. по 06 березня 2007 p..

Задоволено цивільний позов і стягнуто з ОСОБА_1. в
користь ОСОБА_2. 5000 грн. матеріальної шкоди, 100000 грн. моральної шкоди та
500 грн. витрат за отриману юридичну допомогу.

Вирішено
питання речових доказів у справі.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів
судової палати в кримінальних справах ,-

ВСТАНОВИЛА:

Даним вироком ОСОБА_1. визнаний винним в тому, що він 18
листопада 2006 року близько 12 години, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_2, на грунті неприязних
відносин, під час сварки з ОСОБА_3., умисно з метою позбавлення життя останнього,
наніс йому декілька ударів руками в голову. Продовжуючи свої неправомірні дії,
витягнув його з кімнати в коридор зазначеного будинку, де наніс потерпілому
удари руками в область голови, після чого, збивши останнього з ніг наніс удари
головою в обличчя та ногами, руками в голову та по тулубу, спричинивши йому
тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння,
в наслідок яких ОСОБА_3на місці події помер.

Не погоджуючись з вироком суду засуджений ОСОБА_1. в
своїй апеляції вважає його незаконним та просить його скасувати, а справу
направити для проведення додаткового розслідування. Стверджує, що порушено його
право на захист, оскільки йому не були роз'яснені його права. Вважає, що вирок
суду не відповідає тим обставинам, які були в дійсності, а тому слід притягнути
до кримінальної відповідальності ОСОБА_4. та ОСОБА_5., які дали неправдиві
покази, а також слідчого, який провів слідчі дії не роз'яснивши йому

2

його права.
Просить прийняти об'єктивне рішення, звернувши увагу на те,
що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть вироку, доводи апеляції, думку засудженого, який
просив скасувати вирок і направити справу для проведення додаткового
розслідування, міркування прокурора, потерпілої і законного представника
потерпілої, які просили залишити вирок без змін, а апеляцію без задоволення,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів судової палати встановила, що
апеляція до задоволення не підлягає.

Суд першої
інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про
доведеність вини засудженого у скоєнні інкримінованого злочину відповідає
зібраним у справі і дослідженим у судовому засіданні доказам. Водночас,
твердження засудженого про недоведеність його вини у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України суперечить встановленим фактичним
обставинам справи.

Так, з показань
свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5. вбачається, що ОСОБА_1. знаходячись в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись в будинку ОСОБА_5. тривалий час, на грунті
неприязних відносин наносив тілесні ушкодження ОСОБА_3., не зважаючи на
застереження не робити цього, від яких останній на місці помер. Зазначені
свідки свідчення давали послідовно в ході проведення досудового слідства,
підтвердивши їх при проведенні очної ставки з засудженим /а.с.19, 18/. Окрім
цього свої показання свідок ОСОБА_4. підтвердила і в ході проведення судового
слідства, чим спростували твердження ОСОБА_1. про їх непослідовність і
суперечливість.

Твердження
засудженого про небажання вбивати потерпілого спростовано не лише показаннями
вищевказаних осіб, а також протоколом огляду місця події, протоколом
відтворення обстановки і обставин події з участю засудженого, висновками
судових експертиз.

Так у
відповідності до протоколу огляду місця події і фототаблиць до нього /а.с.3-8/
відображено місце знаходження трупа, тілесні ушкодження виявлені у нього, а
також вилучено предмет з залишками речовини схожої на кров.

Згідно висновку
судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_3. /а.с.40-44/ настала від чисельних
тілесних ушкоджень, отриманих в результаті нанесених ударів.

Показання
засудженого в частині обставин заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, як в
ході досудового так і судового слідства були не послідовними і такими, що суперечать
наведеним в сукупності доказам. Враховуючи локалізацію і характер виявлених
тілесних ушкоджень у потерпілого, проміжок часу на протязі якого вони були
спричинені і безпосередньо наступившу смерть загиблого, правильно оцінені
судом, як обставини, що стверджують спрямованість умислу засудженого на
вчинення вбивства. Зважаючи на викладене, судом вірно зроблений висновок про
умисне протиправне заподіяння засудженим смерті іншій людині, тобто вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Посилання
ОСОБА_1. про не роз'яснення слідчим йому його процесуальних прав не
-ґрунтується на досліджених матеріалах справи. Зокрема, при його затриманні
/а.с.12/, перед допитом в якості підозрюваного /а.с.15/, перед допитом в якості
обвинуваченого /а.с.20, 52/ ОСОБА_1. роз'яснювались процесуальні права, де він
власноручно робив запис про здійснення захисту без участі захисника. Аналогічна
позиція ним була зайнята і при розгляді справи в суді. Наведене засвідчує, що
порушень прав засудженого не було.

Зважаючи на викладене,
колегія судців не вбачає підстав для реагування в частині порушення
кримінального переслідування щодо свідків і слідчого за відсутністю підстав.

Висновок
наркологічної експертизи /а.с.36/ щодо визнання засудженого особою, яка
страждає хронічним алкоголізмом II ст. є
обгрунтованим і проведеним у відповідності до норм діючого законодавства, а
тому посилання апелянта, не підлягають до врахування.

Обставини справи
судом з'ясовано повно і об'єктивно. Будь-яких порушень норм
кримінально-процесуального права, які б вплинули на законність і
обґрунтованість судового рішення по даній справі допущено не було.

Покарання ОСОБА_1. призначено судом у відповідності з
ст.65 КК України, з врахуванням тяжкості вчиненого ним злочину, особи винного,
який характеризується виключно негативно, обтяжуючої покарання обставини -
вчинення злочину особою в стані алкогольного сп'яніння, а також враховано те,
що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.

3

Цивільний позов
розглянутий в межах заявлених вимог з врахуванням
встановлених обставин і визнавальної позиції самого засудженого.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів судової палати не
вбачає підстав для зміни чи скасування вироку щодо ОСОБА_1..

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.365, 366 КПК
України, колегія судців судової палати -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1залишити без задоволення, а
вирок Луцького міськрайонного суду від 06 березня 2007 року щодо
ОСОБА_1залишити без змін.