В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.12.2014 Справа №607/18203/14-к
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження № 0000599 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городниця, Підволочиського району Тернопільської області, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

15 жовтня 2014 року о 19 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_3 прийшов в гості до свого знайомого ОСОБА_5 , який проживає в с. Лозова, Тернопільського району Тернопільської області. Знаходячись у гостях, обвинувачений ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 почали вживати спиртні напої. Після вживання спиртних напоїв ОСОБА_5 попросив обвинуваченого ОСОБА_3 , щоб він вийшов із будинку і ішов до себе додому, на що останній погодився. Надалі, обвинувачений ОСОБА_3 , цього ж вечора близько 23 год., знаходився неподалік від будинку ОСОБА_5 , і в цей момент у нього виник злочинний умисел спрямований на незаконне проникнення у житловий будинок ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 15 жовтня 2014 року близько 23 год. 00 хв., переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, підійшов до житлового будинку ОСОБА_5 , що в с. Лозова, Тернопільського району Тернопільської області, де побачив, що кватирка у правому вікні відчинена. Після цього, обвинувачений ОСОБА_3 через дану кватирку проник у житловий будинок ОСОБА_5 , чим порушив право кожної людини на недоторканість житла, гарантоване Конституцією України.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 15 жовтня 2014 року близько 23 год. 00 хв., знаходячись в приміщення кімнати будинку ОСОБА_5 , що в с. Лозова, Тернопільського району Тернопільської області, на столі побачив мобільний телефон марки «Samsung» і в цей момент у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 15 жовтня 2014 року близько 23 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні кімнати будинку ОСОБА_5 , що в с. Лозова, Тернопільського району Тернопільської області, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, а також, що він не буде помічений сторонніми особами, шляхом вільного доступу із стола викрав мобільний телефон марки «Samsung SGH-C270», вартістю 140 гривень, у якому знаходився стартовий пакет оператора стільникового зв`язку «Київстар», вартістю 15 гривень та із жіночої сумки гроші в сумі 70 гривень, які належали ОСОБА_6 . Викрадені речі обвинувачений ОСОБА_3 заховав собі в кишеню і подальшому покинув приміщення будинку. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 225 гривень.

Вказані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто порушення недоторканості житла та за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

31 жовтня 2014 року, між потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000599 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченим.

Згідно даної угоди, потерпілі та обвинувачений дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення та отримана згода обвинуваченого на його призначення, а саме за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважає, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять затвердити угоду про примирення та призначити ОСОБА_3 обумовлену міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 , в судовому засіданні також просить вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_7 просить затвердити угоду про примирення та призначити ОСОБА_3 обумовлену міру покарання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується та визнав себе винуватим ОСОБА_3 , згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_3 визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України, а тому його дії кваліфіковані вірно, за якими належить призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про примирення, міру покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 471, 473, 474 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000599 угоду про примирення від 31 жовтня 2014 року укладену між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 31 жовтня 2014 року покарання за:

- ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «SAMSUNG SGH-C270» із червоно-чорним корпусом, який, згідно розписки знаходиться на зберіганні в ОСОБА_6 залишити в розпорядженні останньої, після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726) процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи № 6-482/14 від 29 жовтня 2014 року в розмірі 368 грн. 94 коп. (триста шістдесят вісім гривень 94 копійки).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1