АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 617/864/14-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11КП/790/1360/15 Доповідач апел.інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.15ч.2 та 115ч.1 КК України
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження № 617/864/14-к по обвинуваченню ОСОБА_8 за ст.ст.15ч.2 та 115ч.1 КК України
за апеляційними скаргами: обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 26 січня 2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 26 січня 2015 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, росіянина, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , судимого:
-10.06.1992 року за ч.1 ст.101 КК України до 2 років позбавлення волі,
-04.04.1994 року за ч.3 ст.142 КК України до 12 років позбавлення волі,
-14.06.2007 року за ч.1 ст.121 та ч.1 ст.296 КК України до 6 років позбавлення волі,
визнано винним і засуджено за ч.2 ст.15 та ч.1 ст.115 КК України до 7років позбавлення волі. Запобіжним заходом до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою. Початок відбування покарання ОСОБА_11 ухвалено обраховувати з 6.00години 4 квітня 2014 року, тобто з дня фактичного затримання. Речові докази у справі знищено. Стягнуто з ОСОБА_8 витрати за проведення судових експертиз в дохід держави в сумі 733 грн. 50 коп.
В апеляційних скаргах:
-захисник просить скасувати вирок і призначити новий розгляд апеляційного провадження у суді першої інстанції;
-прокурор просить скасувати вирок та постановити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання за ст.ст.15ч.2 та 115ч.1 КК України у вигляді 9 років позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинуваченого, його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 не підлягає, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 4 квітня 2014 року близько 02.00 години, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння в тамбурі літньої кухні домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на протиправне спричинення смерті іншій особі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи небезпечний наслідок і бажаючи його настання, наніс власним розкладним ножем удари в область живота, паху і грудної клітини ОСОБА_12 , який знаходився разом з ним у тамбурі власної літньої кухні, в результаті чого завдав потерпілому 12 ударів, якими спричинив одне проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з наявністю рани на передній черевній стінці в лівій епігастральній області з ушкодженням по ходу ранового каналу великого сальника, що супроводжувалось кровотечею; по одній колото-різаній рані на лівій половині грудної клітки по лопатковій лінії в області проекції 8 ребра, в лівій пахвовій області по середньо-пахвовій лінії в області проекції 5 міжребер?я на лівій половині грудної клітки між середньо-ключичною і передньо-пахвовою лініями в області проекції 8 міжребер?я, на лівій половині грудної клітки по середньо-ключичній лінії в області проекції 8 міжребер?я, на лівій половині грудної клітки між середньо-ключичною і передньо-пахвовою лініями у краю ребрової дуги, на лівій половині грудної клітки по середньо-паховій лінії в області проекції 7 міжребер?я, дві колото-різані рани на лівій половині грудної клітки по передньо-пахвовій лінії в області проекції 6 міжребер?я; по різаній рані на волосистій частині голови в лівій тім?яно-скроневій області та на лівому плечі по зовнішній поверхні в нижній третині, які відносяться до категорії: проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з наявністю рани на передній черевній стінці в лівій епігастральній області з ушкодженням по ходу ранового каналу великого сальника, що супроводжувалось кровотечею -тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння; колото-різані рани та різані рани після первинної хірургічної обробки, як окремо, так і в сукупності - легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю більш 6 днів, але менш ніж 3 тижні (21 день). Але ОСОБА_13 не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали вій його волі, у зв`язку з тим, що потерпілому була надана своєчасна медична допомога, однак виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Обставини події, викладені в оскаржуваному вироку, ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Так, обвинувачений ОСОБА_13 в судовому засіданні суду першої інстанції свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що 3.04.2014 року приїхав в гості до брата та тітки в АДРЕСА_2 . Ввечері він з потерпілим ОСОБА_12 знаходилися в літній кухні, вечеряли, при цьому, розпили спиртне. В ході співбесіди у них виникла сварка. Що відбулося після сварки, він не пам`ятає, оскільки був дуже п?яний. Прийшовши в себе близько першої ночі, він побачив лежачого на підлозі у крові ОСОБА_12 . Його руки були у крові, а його ніж знаходивсь у нього в кишені.
Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що 3.04.2014 року до нього у гості приїхав його двоюрідний брат ОСОБА_13 , який привіз з собою 0,7 л. горілки «Хлібний Дар». Він запросив ОСОБА_8 до літньої кухні, де вони удвох розпили спиртне, і в ході розмови у них виникла сварка. Що трапилося далі він не пам`ятає, так як прийшов до тями тільки в лікарні. У кухні вони були з ОСОБА_14 тільки удвох.
Свідок ОСОБА_15 пояснив, що він працює лікарем ЦЕМДТМК Вовчанського відділення швидкої допомоги. 04.04.2014 року о 00.30 годин був зроблений виклик швидкої в с.Хотімля. Приїхавши на місце, в літній кухні вони побачили лежачого на підлозі чоловіка в крові з багатьма різаними ранами на тілі. Той був у тяжкому шоковому стані. Коли свідок надавав першу медичну допомогу потерпілому, біля них знаходилася його мати. Більше нікого він не бачив.
Свідок ОСОБА_16 пояснила, що 03.04.2014 року близько 19.00 години до неї приїхав племінник ОСОБА_17 , який привіз пляшку горілки «Хлібний Дар». Вона приготувала їжу та пішла до хати дивитеся телевізор, а її син ОСОБА_12 та ОСОБА_13 залишилися вечеряти та випивати спиртне в літній кухні. Потім після 24.00 годин до неї у кімнату забіг ОСОБА_18 весь у крові та сказав що він порізав ОСОБА_19 . Вона одразу побігла до літньої кухні і там побачила, що її син лежить весь у крові. Побачивши таке, вона побігла до сусідів та викликала швидку допомогу. Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_20 була доведена письмовими доказами:
-протоколом огляду місця події від 04.04.2014 року, ям зафіксовано обстановку в місці події безпосередньо після скоєння правопорушення обвинуваченим (том 1 а.с.31-53, 55-56);
-висновком експерта № 124-ВЛ/14 від 22.05.2014 року, згідно якого на підставі даних судово-медичних експертизи громадянина ОСОБА_12 встановлено, що у зв?язку з подіями 4 квітня 2014 року у нього мали місце тілесні ушкодження, зазначені вище, які утворилися від дії гострого предмет, що володіє колото-ріжучими властивостями (том 1 а.с.77-79, 81-85);
-висновками експертиз № 83-ВЛ/14 від 05.05.2014 року та № 123-ВЛ/14 від 29.05.2014року, згідно яких у ОСОБА_20 малися легкі тілесні ушкодження (т.1 а.с.90-98);
-висновками експертиз, згідно яких на розкладному ножі, вилученому 04.04.2014 року працівниками міліції за адресою АДРЕСА_2 , на його клинку та рукоятці маються сліди крові людини групи А (11) з ізогемагглютинином анті-В, яка належить потерпілому ОСОБА_21 (т.1 а.с. 111- 221);
-актом судово-психіатричного експерта № 442 від 14.05.2014 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_13 є осудною особою (т.1 а.с. 224-226);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.05.2014 року, в ході якого було перевірено показання потерпілого щодо обставин події (т.2 а.с.37-43).
Дії ОСОБА_8 суд першої інстанції правильно кваліфікував за ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто на протиправне заподіяння смерті іншій людині, яке не було доведене до кінця з незалежних від його волі причин.
Зазначеним доказам в їхній сукупності суд першої інстанції дав належну оцінку.
Так, судом правильно було зазначено, що посилання ОСОБА_20 на відсутність у його діях складу злочинного діяння, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України є такими, що суперечать іншим, зібраним у справі доказам, є способом захисту й обумовлені намаганням уникнути відповідальності та покарання за фактично ним вчинений злочин.
Посилання захисту на необхідність кваліфікувати дії обвинуваченого за більш м?якими нормами КК України, в т.ч. за ст.121 КК України, не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, в яких відсутні будь- які дані, що вказували би на наявність передумов для насильницьких дій з його боку щодо потерпілого. Посилання захисту на відсутність умислу заподіяти смерть потерпілому спростовуються самим характером дій обвинуваченого, який 12 разів ударив потерпілого ножем в області грудної клітки та голови, тобто у зони розташування життєво важливих органів. Крім того, обвинувачений посилався на те, що всі обставини події він не пам?ятає. Крім того, матеріалами кримінального провадження підтверджено, і це не оспорюється обвинуваченим, що останній з потерпілим знаходилися у приміщенні, в якому сталася подія, тільки удвох. Обвинувачений ані в суді першої інстанції, ані в апеляційному суді не заперечував свою причетність до заподіяння ножових поранень потерпілому. Його посилання на нібито образливі висловлювання потерпілого на його адресу, нічим об?єктивно не підтверджені.
Таким чином, правильність кваліфікації дій обвинуваченого у колегії суддів сумнівів не викликає.
Доводи адвоката щодо необхідності призначення нового судового розгляду не ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах процесуального закону. Захисник не послалася на обставини, які передбачені ст.415 КПК України, як підстави призначення нового судового розгляду. Посилання на істотні порушення кримінально-процесуального закону є голослівними і не конкретними. Посилання на неправильність кваліфікації дій обвинуваченого також не відповідає матеріалам кримінального провадження.

Поряд з цим, твердження прокурора щодо надмірної м?якості покарання, що було призначено судом першої інстанції, є обґрунтованим.

Відповідно до чч.1 та 2 ст.65 КК України, покарання винній особі має бути призначено у межах санкції закону, за яким її визнано винною, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу, із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вимог цього закону суд першої інстанції повною мірою не дотримавсь.

Так, суд обґрунтовано послався на відсутність претензій до обвинуваченого з боку потерпілого.

Обставинами, які обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом також обґрунтовано було визнано вчинення злочину особою у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.
Разом з тим, призначаючи покарання, суд першої інстанції недостатньо врахував як самі зазначені обставини, що обтяжують покарання, так і характер правопорушення зухвалість, з якою його було скоєно нанесення потерпілому 12-ти ударів ножем в місця знаходження життєво важливих органів. Недостатньо було враховано й особу обвинуваченого. Суд першої інстанції послався у вироку на наявність в обвинуваченого тільки однієї не знятої й непогашеної судимості, тоді як ОСОБА_8 на момент скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення мав 3 судимості за тяжкі злочини, дві з яких за умисні тяжкі тілесні ушкодження, а третя за розбій, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, в усіх трьох випадках тяжкі тілесні ушкодження були заподіяні ним ножем, за місцем відбування покарання за попереднім вироком обвинувачений мав 21 стягнення і не мав жодного заохочення, за місцем проживання характеризується як особа, що зловживає спиртними напоями.
Таким чином, доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та щодо явної несправедливості вироку в частині призначеного покарання через надмірну м?якість заходу примусу, заслуговують на увагу.
На думку колегії суддів, призначення обвинуваченому найм?якішого за санкцією норми кримінального закону, за якою його засуджено, покарання, не сприятиме виправленню обвинуваченого та запобіганню скоєння ним нових злочинів.
В решті вирок суду є законний та обґрунтованим, а тому вимога прокурора про скасування вироку в цілому не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження й на законі.
Керуючись ст.ст. 407,409,420 КПК України, колегія суддів,-

ПРИСУДИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 26 січня 2015 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного йому покарання скасувати.
Ухвалити в цій частині свій вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 115 КК України покарання у виді 9 /ДЕВ?ЯТИ/ років позбавлення волі.

В решті вирок суду від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Копію вироку апеляційного суду негайно вручити засудженому і прокурору.

Вирок апеляційного суду, відповідно до ч.4 ст.532 КПК України, набирає законної сили з моменту його проголошення.

На вирок може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Подача касаційної скарги не зупиняє виконання вироку.

Головуючий -
суддя суддя суддя
_______________ _________________ _________________

ОСОБА_22 ОСОБА_23 ОСОБА_24