Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/7006/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2015 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю:прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000711 від 13 вересня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого робітником на пилорамі без укладання трудового договору, неодноразово судимого, останній раз за вироком Овруцького районного суду від 28 січня 2013 року за ст.187 ч.1,75 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробовуванням та з іспитовим строком терміном 3 роки, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.296 ч.1,185 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
12 вересня 2014 року близько 21 години обвинувачений ОСОБА_4 на автобусній зупинці що по вул..Сабурова у м.Овручі поблизу магазину «Колос», скориставшись тим, що п`яний ОСОБА_5 спить, таємно викрав у останнього мобільний телефон марки « Нокіа Х2-02» вартістю 395 грн., заподіявши ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Досудовим розслідуванням ОСОБА_4 також висунуте обвинувачення в тому, що того ж дня, тобто 12 вересня 2014 року близько 21 години на зазначеній вище автобусній зупинці він з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вираженою у заподіянні тілесних ушкоджень, побив потерпілого ОСОБА_5 , заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді синця в правій навколоорбітальній ділянці та крововиливу в сполучнотканинні оболонки правого ока, синця в лівій навколоорбітальній ділянці, крововиливу під слизову оболонку нижньої губи посередині, подряпини на спинці носа справа, садна на лівій щоці і вже після цього викрав у останнього мобільний телефон.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні крадіжки мобільного телефону визнав повністю, факт побиття потерпілого ОСОБА_5 категорично заперечив. Зокрема обвинувачений в судовому засіданні показав, що в один з днів в середині вересня 2014 року у вечірній він час викрав мобільний телефон у потерпілого, який спав на автобусній зупинці, і якого він раніше не знав. Потерпілого він не бив. Хто це зробив йому не відомо.

.

Крім особистого часткового визнання провини у викраденні мобільного телефону, винуватість ОСОБА_4 у вказаному кримінальному правопорушенні підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що увечері 12 вересня 2014 року, отримавши по місцю роботи заробітну плату, він зі своїм співробітником ОСОБА_7 пив горілку. Потім він провів ОСОБА_8 до автобусної зупинки, той сів в автобус і поїхав додому в с.Покалів. А він (потерпілий) залишився сидіти в автобусній зупинці,курив. В цей час до нього підійшов обвинувачений, ударив його в обличчя, а коли він упав, обвинувачений наніс йому ще один удар рукою в обличчя, після чого він(потерпілий) заснув. Проснувся вранці вдома, там з`ясувалося, що не стало його мобільного телефону марки «Нокіа», одежі та грошей в сумі близько 300грн.

Під час проведення 14 вересня 2014 року огляду у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено мобільний телефон Нокіа Х2-02», вартість якого відповідно до висновку судово- товарознавчої експертизи на момент його викрадення становила 395 грн. Телефон повернутий під розписку потерпілому ОСОБА_5 .

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які працюють продавцями у магазині «Колос», показали суду, що в один з днів у вересні 2014 року, закінчивши о 22 годині роботу в магазині, вони, повертаючись додому, проїжджали на велосипедах повз автобусну зупинку, що на західній околиці м.Овруча. Там вони побачили потерпілого ОСОБА_12 , який лежав на землі зовсім голий і спав. Корчевська через свого чоловіка по телефону повідомила про цей випадок матері ОСОБА_5 . Що перед цим сталося з потерпілим, їм не відомо.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що їй по телефону повідомили про те, що її син ОСОБА_14 лежить голий на автобусній зупинці біля магазину «Колос». Коли вона туди прийшла, то побачила, що там дійсно лежав її син ОСОБА_14 без свідомості і абсолютно голий. При ньому не було мобільного телефону. За порадою жінок, які там були, вона викликала працівників міліції, які погрузили сина в автомобіль і відвезли його додому. Наступного дня вона побачила, що син побитий, на її запитання, що з ним сталось, син відповів, що нічого не пам`ятає. Син не зміг пояснити, хто його побив і куди пропала його одежа. Пізніше обвинувачений ОСОБА_15 зізнався їй, що це він побив її сина.

Свідок ОСОБА_16 показав суду, що увечері 12 вересня 2014 року він після роботи, отримавши заробітну плату, спільно з потерпілим ОСОБА_17 пив горілку на автобусній зупинці, а потім сів у рейсовий автобус і поїхав додому в с.Покалів. На другий день йому стало відомо, що ОСОБА_5 побили, викрали його мобільний телефон. Про обставини цього випадку ОСОБА_18 йому нічого не повідомив.

Таким чином суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, доведена повністю і кваліфікує його дії за ст.185 ч.2 КК України.

Суд приходить до висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні хуліганства, що виразилося у безпричинному побитті ним потерпілого ОСОБА_5 , оскільки це обвинувачення ґрунтується лише на показаннях самого потерпілого. Проте, суд критично ставиться до показань потерпілого ОСОБА_5 , який на час вчинення відносно нього кримінального правопорушення перебував у стані тяжкого алкогольного сп`яніння, нічого не пам`ятає про обставини викрадення у нього мобільного телефону, грошей та одежі. Викрадення грошей та одежі у потерпілого ОСОБА_5 у вину ОСОБА_4 не висунуто. Таким чином, з вказаного випливає, що кримінальне правопорушення (хуліганство) відносно потерпілого ОСОБА_5 могла вчинити й інша особа(особи), яка викрала у нього одежу і гроші, і яка досудовим розслідуванням не встановлювалась, оскільки даний факт не розслідувався. Не виключається, що саме ця особа(особи) могла побити потерпілого ОСОБА_5 , заподіявши останньому тілесні ушкодження. Отже суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 за ст.296 ч.1 КК України слід виправдати.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують його покарання судом не встановлено.

Обмірковуючи питання щодо міри покарання обвинуваченому суд враховує, як ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, так і особу винного, який кримінальне правопорушення вчинив вже не вперше, по місцю проживання характеризується негативно, являється потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС, також враховує умови його життя, сімейний стан та стан його здоров`я, думку потерпілого, який просить суворо обвинуваченого не карати. Але при цьому суд враховує ту обставину, що кримінальне правопорушення останній вчинив, будучи звільненим від відбування покарання з іспитовим строком за попереднім вироком, а відповідно до ч.4 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України» Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7 з послідуючими змінами у разі, коли особа протягом іспитового строку вчинила новий злочин, що є підставою для направлення засудженого для відбування призначеного покарання, судам не рекомендовано повторно застосовувати до таких осіб звільнення від відбування покарання з випробовуванням. А тому суд, приймає рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Ке

руючись ст.368, 370, 373,374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 2-х (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком і призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5(п`яти) років 2-х (двох) місяців позбавлення волі.

За ст.296 ч.1 КК України ОСОБА_4 виправдати.

Запобіжний захід особисте зобов`язання відносно ОСОБА_4 змінити на запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши обвинуваченого під варту в залі суду.

Строк відбування обвинуваченим ОСОБА_4 покарання рахувати з 05 лютого 2015 року.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон «Нокіа Х2-02» залишити у розпорядженні його законного власника потерпілого ОСОБА_5 .

На вирок суду до Апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1