АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/544/15 Справа № 206/8359/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

представника ІВЦ-133 ОСОБА_8

засудженого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадженнязаапеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2015 року, якою у задоволенні клопотання за сумісним поданням ІВЦ-133 та міської спостережної комісії стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вишетарасівка, Томаківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, казаха, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 згідно вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2010 року було засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.289,71 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, з конфіскацією всього його особистого майна. На підставі ч.1ст. 71 КК України, до данного покарання частково приєднано, невідбутучастину покарання за вироком Томаківського районного суду від 02.11.2009 року у виді 1 року позбавлення волі і остаточно призначено покарання 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього його особистого майна.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2014 року не відбутий строк 2 роки 9 місяців 7 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі, на підставі ст. 82 КК України.

Згідно витягу з протоколів № 20 від 05.11.2014 року адміністративної комісії установи про надання пільг та встановлення адміністративногонагляду № 17 від 28.11.2014 року спостережної комісії при виконкомі Дніпропетровської міської ради, було вирішено надати матеріали про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку.

В листопаді 2014 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся з поданням ІВЦ № 133 з клопотанням звільнити ОСОБА_9 від покарання умовно-достроково, посилаючись на те, що з 14.02.2014 року засуджений відбуває покарання в Ігренському ВЦ № 133, характеризується позитивно, дотримується вимог режиму, має 1 заохочення та 1 стягнення, працевлаштований на об`єкті Спецливарня, приймає участь у програмі диференційного виховного впливу Професія, провину у скоєнні злочину визнав повністю, щиросердечно кається, що підтверджується також характеристикою на засудженого (а.с.2).

Відмовляючи в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 , суд першої інстанції послався на те, що останній засуджений за тяжкий злочин та своєю поведінкою виправлення не довів.

В апеляції адвокат ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду змінити, задовольнивши клопотання адміністрації ВЦ УДПтСУ ІВЦ № 133 та міської спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 . Вважає рішення суду необ`єктивним, необґрунтованим та несправедливим, оскільки як вбачається із характеристик, матеріалів особової справи, засуджений дійсно став на шлях виправлення, свою провину у раніше скоєних злочинах визнав повністю, щиросердечно розкаявся, сумлінно відноситься до праці, має намір створити сім`ю, відбув більш ніж 2/3 строку призначеного йому покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, пояснення адвоката, який просив задовольнити апеляцію, представника ІІЦ -133, який полагався на розсуд суду,перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої апеляції, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 раніше був неодноразово судимий, останній раз скоїв тяжкий злочин у 2010 році, в період іспитового строку.

Згідно зрапорту заступника начальника установи з соціально-виховної та психологічної роботи Ігренського виправного центру № 133 ОСОБА_8 , який вважає, ОСОБА_10 не заслуговує на застосування ст.81 КК України, у зв`язку з тим, що у характеристиці на засудженого не вказано жодних обставин, які б свідчили про свідомі та послідовні позитивні зміни в поведінці останнього. Так, 07.04.2014 року засуджений притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи за вживання алкогольних напоїв, що є злісним порушенням порядку відбування покарання (а.п.18).

Крім того, в поданні було зазначено, що раніше, під час перебування ОСОБА_9 у СІЗО м. Дніпропетровська, режим утримання не порушував, стягнень та заохочень не мав, під час перебування його у ВК № 89, характеризувався негативно, мав 2 заохочення та 3 стягнення (а.п.1).

Доводи адвоката в апеляційній скарзі про те, що засуджений

ОСОБА_9 твердо став на шлях виправлення, колегія суддів вважаєнеобґрунтованими.

Крім того, колегія суддів, повністю підтримує висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_9 своєю поведінкою не довів виправлення, що підтверджується зібраними по справі матеріалами.

Підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведення засудженим свого виправлення. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Разом з тим, від сумлінної поведінки слід відрізняти пристосування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання, тоді як реальна поведінка свідчить про негативну спрямованість особистості, або коли засуджені дотримуються вимог режиму тільки під контролем з боку адміністрації.

Про сумлінну працю засудженого додатково може свідчити отримання ним заохочень, передбачених відповідним законодавством (трудовим, кримінально-виконавчим, військовим).

Виходячи з матеріалів, які були предметом дослідження суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого під час відбування покарання є зразковою та свідчить про його повне виправлення та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_9 умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 404, 407КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2015 року щодо БектургановаЕрікаТурсінгалієвича залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженому, який знаходиться під вартою в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді: