Справа № 192/27/15-к
Провадження № 1-кп/192/33/15
В И Р О К
Іменем України
"26" лютого 2015 р.смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головоючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №000031, внесене до ЄРДР 07.05.2014 року, відносно

ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Ящикове Перевальського району Луганської області, громадянина України, що має середню спеціальну освіту, невійськовозобовязаного, холостого, непрацюючого, що мешкає по АДРЕСА_1 , несудимого,

ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Олександропіль Солонянського району Дніпропетровської області, де мешкає та зареєстрований по АДРЕСА_2 , громадянина України, невійськовозобовязаного, холостого, непрацюючого, несудимого,

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України,

В с т а н о в и в:

06 травня 2014 року близько 19-ї години 30 хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , маючи спільний умисел на незаконне заволодіння предметами з місць поховання, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, на цвинтарі по АДРЕСА_1 з могили невстановленої особи викрали металевий надгробок, вартістю 425 грн., завдавши Олександропільській сільській раді шкоди на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину в предявленому їм обвинуваченні визнали повністю, фактичних обставин справи не оспорювали та своїми показаннями підтвердили вищевикладені обставини скоєного ними злочину.

ОСОБА_4 пояснив суду, що 06 травня 2014 року у вечірній час вони разом з ОСОБА_5 викрали з кладовища металевий надгробок, який витягли з грунту. Викрадений надгробок вони винесли за територію кладовища, де їх побачили місцеві мешканці, які викликали дільничого інспектора міліції.

ОСОБА_5 в судовому засіданні дав аналогічні покази. Доповнив, що вони з ОСОБА_4 повернули надгробок на місце, зверталися до сільської ради, щоб взнати, кому належить могила, щоб вибачитися перед родичами, але їм повідомили, що власник могили невідомий.

Оскільки обвинувачені свою вину визнали повністю, фактичні обставини справи сторонами провадження не оспорюються, суд, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в незаконному заволодінні предметами, що знаходяться на могилі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, їх дії кваліфікуються за ч.3 ст.297 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, але не спричинив тяжких наслідків, вартість викраденого майна; особу обвинувачених, які до кримінальної відповідальності притягуються уперше, мають соціально корисні зв*язки: проживають у сім*ях, мають постійне місце проживання, де характеризуються задовільно; обставини, помякшуючі покарання: повне визнання своєї вини обвинуваченими, повне відшкодування шкоди потерпілому, що свідчить про їх щире каяття.

Приймаючи до уваги наявність вищезазначених обставин, що пом*якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинувачених, суд, призначаючи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі, вважає за доцільне в порядку ст.69 КК України призначити обом обвинуваченим покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.3 ст.297 КК України, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, вважаючи, що це покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених, а також попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватими ОСОБА_6 , ОСОБА_8 за ч.3 ст. 297 КК України і призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 місяців кожному.

На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий