Справа № 466/5574/15-к
УХВАЛА
Іменем України

24 липня 2015 р. Шевченківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю слідчого ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 розглянувши скаргу ОСОБА_4 на рішення слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим від 10.07.2015р. у кримінальному провадженні за № 0001954, -

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_4 на рішення слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим від 10.07.2015р. у кримінальному провадженні за № 0001954.

В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що 02.07.2015 р. в СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області на ім"я слідчого ОСОБА_3 ним було подано заяву про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001954 від 04.06.2015 р.. 17.07.2015 р. він отримав постанову слідчого СВ Шевченківського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 від 10.07.2015 р. про відмову визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0001954 від 04.06.2015 р.

Дану постанову вважає незаконною, тому просить скаргу задоволити, скасувати постанову слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 від 10.07.2015 р. у кримінальному провадженні № 0001954 від 04.06.2015 р.; зобов"язати слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 визнати його - ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0001954 від 04.06.2015 р.

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні до неї. Просить таку задоволити в повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги заперечив, просив у її задоволенні відмовити, оскільки, на його думку, така винесена правомірно.

Заслухавши пояснення скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що слідчим СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_3 проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001954 від 04.06.2015 року за ознаками складу злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Під час розслідування встановлено, що в кінці травня 2015р. невстановлена особа на ім"я ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Львові на вул. Промислова, шляхом обману та зловживання довірою, незаконно заволодів грошовими коштами, тим самим завдавши матеріальних збитків, сума збитків встановлюється. 04.06.2015 року заяву ОСОБА_4 було внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001954 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. 02.07.2015 року в СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області надійшла заява ОСОБА_4 про визнання його потерпілим.

Постановою слідчого СВ Шевченківського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 від 10.07.2015 р. прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви від 02.07.2015 р. про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001954 від 04.06.2015року.

Згідно ч.1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України встановлено, що права і обовязки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З вищенаведеного випливає, що слідчий вправі винести постанову про відмову у визнанні потерпілим лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим, слідчий СВ Шевченківського РВ ГУМВСУ у Львівській облаті ОСОБА_3 мотивував її тим, що в ході досудового розслідування на даній стадії досудового слідства у даному кримінальному провадженні не здобуто доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної чи майнової шкоди.

Однак при цьому, слідчим не взято до уваги ту обставину, що заява про кримінальне правопорушення була подана безпосередньо ОСОБА_4 , яке на думку скаржника, вчинене щодо нього, та не вчинено жодних дій, спрямованих на з"ясуваня питання завдання ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням майнової або моральної шкоди. Отже, слідчий при розгляді заяви обмежився лише дослідженням такого, не проаналізувавши інші матеріали кримінального провадження, зокрема, заяву про вчинення злочину.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена передчасно, оскільки обставини, наведені слідчим в оскаржуваній постанові не можна вважати очевидними та достатніми, та слідчим при цьому не вжито належних заходів для з"ясування факту завдання шкоди ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням, а тому дану постанову слід скасувати, зобов"язавши слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 02.07.2015 року у вказаному кримінальному провадженні, та за результатами розгляду заяви винести мотивовану постанову про визнання його потерпілим, чи вмотивовано відмовити у визнанні скаржника потерпілим, копію якої направити ОСОБА_4 в порядку та в строки визначені у КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов"язання припинити дію; зобов"язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, даний перелік є вичерпним. Тому, виходячи з цього, вимога скаржника ОСОБА_4 щодо зобов"язання слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 визнати його - ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001954 від 04.06.2015 р. не підлягає до задоволення, оскільки її задоволення в цій частині буде суперечити вищенаведеним нормам КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304,306,307, 318-380 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Шевченківського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 від 10.07.2015 р. про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні № 0001954 від 04.06.2015 р., задоволити частково.

Скасувати постанову слідчого Шевченківського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 від 10.07.2015 р. про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні № 0001954 від 04.06.2015 р.

Зобов"язати слідчого слідчого відділу Шевченківського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 02.07.2015 р. у кримінальному провадженні № 0001954 від 04.06.2015 р., та за результатами розгляду заяви винести мотивовану постанову про визнання його потерпілим, чи вмотивовано відмовити у визаннні його потерпілим, копію якої направити ОСОБА_4 в порядку та в строки визначені діючим законодавством.

В решті частин вимог скарги - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1