overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
Справа
№ 5-30107
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2007 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Н.Д. Бабич

при секретарі Я.Ю.
Косенко

за участю прокурора М.С.
Кацюба

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
матеріали за поданням Святошинського ВКВІ у м. Києві відносно: ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого підсобним
робітником ВАТ «Дарницький комбінат будівельних матеріалів і конструкцій»,
проживаючого в АДРЕСА_1, засудженого;

про звільнення від подальшого відбуття покарання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05 серпня 2005р. був засуджений вироком
Святошинського районного суду м. Києва за
ст. ст.75, 76, 186 ч.2 КК України до (чотирьох) років
позбавлення волі з випробуванням строком на 2(два) роки.

Для відбуття покарання засуджений ОСОБА_1 був поставлений
на облік в ВКВІ Святошинського РУГУ МВС України. За час відбуття покарання
засуджений обов'язки покладені на нього судом виконував, з'являвся на реєстрацію своєчасно, має одне затримання за адміністративне
правопорушення, нових злочинів не
вчиняв, громадський порядок не
порушував, працевлаштувався, характеризується за місцем проживання
позитивно, зробив для себе належні
висновки, став на шлях виправлення.

Суд, вислухавши
пояснення представника ВКВІ,
засудженого, думку прокурора який
не заперечував проти задоволення подання,
та вважає доцільним звільнити ОСОБА_1 від відбуття покарання, дослідивши матеріали контрольної справи, приходить до висновку щодо задоволення
подання.

Керуючись ст. ст.
75, 78 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 1979
р.н., засудженого 05 серпня 2005р.
вироком Святошинського районного суду м. Києва за ст. ст.75,
76, 186 ч.2 КК України до
4(чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки -
звільнити від подальшого відбуття покарання в зв'язку з закінченням іспитового
строку.

Постанова оскарженню не підлягає.
Дело №
11 июня 2007 года. Местный Енакиевский городской
суд Донецкой области в составе судьи Карякина О.А., при секретаре Андриенко И.Ю., с участием прокурора Ульяновой Е.В., рассмотрев в открытом судебном заседании в зале
суда города Енакиево дело по обвинению
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1рождения, уроженца города Енакиево Донецкой
области, гр-на Украины, со средне-специальным образованием, не женатого,
не судимого, не работающего, проживающего в АДРЕСА_1
в совершении преступления, предусмотренного ч.1 ст. 164 УК Украины,
ОСОБА_1 злостно уклонялся от уплаты
алиментов на двоих несовершеннолетних детей.
Преступление было совершено им при следующих
Решением Енакиевского городского суда
Донецкой области от 10 февраля
обязан выплачивать алименты в пользу ОСОБА_2 на несовершеннолетних детей - дочери ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2и
сына ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3рожденья в размере 1/3 части всех видов своих доходов
ежемесячно до их совершеннолетия.
Однако ОСОБА_1 злостно уклоняется от
уплаты алиментов на детей с этой целью нигде не работает, иной материальной помощи им не
оказывает, на учете в центре занятости
населения не состоит и задолженность по алиментам с октября 2006 года по апрель 2007 года составляет 6 месяцев 10 дней или в денежном выражении 1572 гривны 34 коп.
Допрошенный в судебном заседании
подсудимый ОСОБА_1 виновным себя признал полностью и показал, что действительно он знает о состоявшемся
решении суда о взыскании с него алиментов,
алименты он выплачивал, но с
по настоящее время нигде не работает,
посторонних заработков не имеет,
какой либо материальной помощи детям не оказывает, на учете в центре занятости населения не
состоит. В содеянном раскаивается, обязуется
трудоустроиться и погасить задолженность.
Кроме показаний самого подсудимого
его вина доказана в суде следующими доказательствами.
Из копии исполнительного листа
видно, что подсудимый выплачивал
алименты до октября 2006 года, согласно справки государственного исполнителя
он не выплачивает алименты с октября 2006 по апрель 2007 года
и задолженность по алиментам составляет 1572 грн 34 коп
При таких обстоятельствах суд
квалифицирует действия подсудимого по ч. 1 ст. 164 УК Украины, поскольку он злостно уклонялся от платежа
установленных решением суда средств на содержание несовершеннолетних детей.
Назначая наказание, суд учитывает тяжесть совершенного
преступления, обстоятельства смягчающие
и отягчающие наказание подсудимому, его
Преступление является небольшой
тяжести, а потому суд считает возможным
назначить наказание в виде общественных работ.
При этом суд учитывает,
что он ранее не судим, вину
признал полностью, раскаивается в
содеянном, по месту жительства
характеризуется положительно.
На основании изложенного, руководствуясь ст. 323, 324 УПК Украины,
ОСОБА_1признать виновным по ч.1 ст. 164 УК Украины и назначить
ему наказание в виде 100 /ста/ часов
общественных работ.
Приговор может быть обжалован в Апелляционный суд
Донецкой области через местный Енакиевский городской суд в течение 15 суток со дня его провозглашения.
№5-182-2007
ПОСТАНОВА

30 липня 2007
року Лозівський міськрайонний суд
Харківської області у
складі:

головуючого - судді Ткаченко О.А.,

при секретарі - Терновій Н.Л.,

за участю прокурора - Яциченко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Лозова
Харківської області матеріал відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Царадарівка
Лозівського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, з
неповною середньо - спеціальною освітою, який навчається в Панютинському
професійно аграрному ліцеї та мешкаю за адресою: АДРЕСА_1 за ст.309 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно
до ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з
випробувальним строком на один рік, про звільнення від призначеного судом
покарання згідно п.А ст.1 Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року,

встановив:

25 грудня 2006 року вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської
області ОСОБА_1 засуджений за ст.309 ч.І КК України строком до 2 років
позбавлення волі, відповідно до ст.ст.75,104 КК України звільнений від
покарання з призначенням випробувального строку 1 рік.

В Лозівський міськрайонний суд
Харківської області надійшло подання від начальника Лозівського МРВ КВІ УДДУ
ПВП в Харківській області, про застосування до засудженого ОСОБА_1 Закону
України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року, на тих підставах, що за період
відбування покарання він зарекомендував себе з позитивного боку та на момент
вчинення злочину був неповнолітнім.

Перевіривши
матеріали справи, заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_1, представника
кримінально-виконавчої інспекції та висновок прокурора, який вважав необхідним
звільнити засудженого від відбування покарання, суд вважає що подання слід
задовольнити.

Згідно п.А. ст.1
Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року, який набрав чинності 9
червня 2007 року, підлягають звільненню від покарання у виді позбавлення волі
та від інших покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, особи засуджені за
умисні злочини, за які законом передбачено покарання менш суворе, ніж
позбавлення волі на строк не більше п'яти років та які на момент вчинення
злочину були неповнолітніми.

Згідно зі ст.8 цього ж Закону його виконання покладається
на суди.

Враховуючи, що
ОСОБА_1 засуджений за вчинення умисного злочину, за яке законом не може бути
призначено покарання більше п'яти років позбавлення волі, а також що гр.
ОСОБА_1 не заперечує проти застосування до нього Закону України «Про амністію»
від 19 квітня 2007 року, необхідно відносно засудженого застосувати амністію та
звільнити від подальшого відбування покарання.

Керуючись
ст.ст.409, 411 КПК України, п.А ст.1 Закону України «Про амністію» від 19
квітня 2007 року, суд, -

постановив:

Подання
Лозівського міжрайонного відділу кримінально - виконавчої інспекції від 16
липня 2007 року задовольнити: ОСОБА_1 від відбування призначеного вироком
Лозівського міськрайонного суду Харківської області покарання звільнити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.
Справа № 5 - 1039 2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня
2008 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора:
Тарасенко І.О.

адвоката:
ОСОБА_1

представника установи:
Білянкіної М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву
лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах
психіатричної лікарні із суворим
наглядом відносно ОСОБА_2, 1975 року народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра, до
якого прикладений висновок
комісії лікарів-психіатрів акт від 27.05.2008 року ставиться питання про те, що ОСОБА_2 страждає на
шизофренію параноїдною формою і за своїм психічним станом підлягає подальшому
перебуванню на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву, заслухавши
учасників процесу і перевіривши
матеріали справи, суд вважає,
що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 страждає тяжким психічним
розладом і здійснив дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього і
навколишніх.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування примусових
заходів медичного характеру,
призначених постановою Великобурлуцького районного суду Харківської області від
29.03.2000 року відносно ОСОБА_2 в
умовах психіатричної лікарні із
суворим наглядом.

На постанову може бути подана
апеляція в 15-денний строк.

Суддя:
Справа № 5 - 1049 2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня
2008 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора:
Тарасенко І.О.

адвоката:
ОСОБА_1

представника установи:
Білянкіної М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Дніпропетровську заяву лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом відносно ОСОБА_2, 1954 року народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра, до якої доданий
висновок комісії лікарів-психіатрів
від 27.05.2008 року, ставиться питання
про те, що ОСОБА_2 страждає шизофренією, параноїдною формою, параноїдним
синдромом і за своїм психічним станом підлягає подальшому перебуванню на
примусовому лікуванні в психіатричній лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву,
заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню,
оскільки ОСОБА_2 страждає тяжким психічним розладом і вчинив дії, які
представляють безпосередню небезпеку для нього і оточуючих.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування примусових
заходів медичного характеру,
призначених постановою Нікопольського міського суду Дніпропетровської області від
13.10.2003 року відносно ОСОБА_2 в
умовах психіатричної лікарні із
суворим наглядом.

На постанову може бути подана апеляція протягом
15 діб.

Суддя:
Справа № 5 - 914 2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора:
Тарасенко І.О.

адвоката:
ОСОБА_1

представника
установи:
Фененко Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву
лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах
психіатричної лікарні із суворим
наглядом відносно ОСОБА_2, 1975 року народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра,
до якої доданий висновок
комісії лікарів-психіатрів від 15.05.2008 року, ставиться питання про те, що ОСОБА_2 страждає
шизофренією параноїдної форми і за своїм психічним станом підлягає подальшому
перебуванню на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву,
заслухавши учасників процесу і
перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню,
оскільки ОСОБА_2 страждає тяжким психічним розладом і вчинив
дії, які представляють безпосередню небезпеку для нього і оточуючих.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування
примусових заходів медичного характеру,
призначених постановою Докучаївського міського суду Донецької області від
4.04.2003 року відносно ОСОБА_2 в
умовах психіатричної лікарні із
суворим наглядом.

На постанову може бути подана апеляція в 15-денний строк в апеляційний суд
Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя:
Справа № 5 - 1007 2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора:
Тарасенко І.О.

адвоката:
ОСОБА_1

представника установи:
Бреславської Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву
лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом відносно ОСОБА_2,
1975 року народження, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Пологівського районного суду Запорізької області від 23.06.2006
року ОСОБА_2 направлений на примусове
лікування в психіатричну лікарню з
суворим наглядом. До кримінальної відповідальності притягався за ст.ст. 126
ч.2, 296 ч.4 КК України.

У заяві
лікаря-психіатра, до якого прикладений висновок
комісії лікарів-психіатрів акт від 20.05.2008 року ставиться питання про те, що ОСОБА_2 страждає
шизофренією параноїдною формою і за своїм психічним станом підлягає подальшому
перебуванню на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву, заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню,
оскільки що ОСОБА_2 хоч і страждає тяжким психічним розладом, але здійснив дії,
які не посягають на життя інших осіб, і не становлять особливу небезпеку для
суспільства. Тому згідно зі ст.. 94 КК України 2001 року законних підстав для
продовження застосування що до ОСОБА_2
примусових заходів медичного характеру
в умовах психіатричної лікарні із
суворим наглядом - не має.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом відносно ОСОБА_2 - відмовити.

На постанову може бути
подана апеляція протягом 15 діб.

Суддя: О.Я. Леон
Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора: Таранов
Д.Ю.

адвоката:
ОСОБА_1

представника
установи: Євтушевської К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Дніпропетровську заяву лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом відносно ОСОБА_2, 1968 року народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра, до якого прикладений
висновок комісії
лікарів-психіатрів від 25.03.2008 року ставиться питання про те, що ОСОБА_2, страждає шизофренією параноїдною
формою, за своїм психічним станом підлягає подальшому перебуванню на
примусовому лікуванні в психіатричній лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву,
заслухавши учасників процесу і
перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню,
оскільки ОСОБА_2, страждає тяжким психічним розладом і здійснила дії, які
являють собою безпосередню небезпеку для неї і навколишніх.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування примусових
заходів медичного характеру,
призначених ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.12.2004 року
відносно ОСОБА_2 в умовах
психіатричної лікарні із суворим
наглядом.

На постанову може бути подана апеляція протягом 15 діб.

Суддя:
О.Я. Леон
Справа № 5 - 940
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора:
Тарасенко І.О.

адвоката:
ОСОБА_1

представника установи:
Нікітіна О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву
лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_2, 1975 року
народження, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Донецького обласного суду
від 16.03.1999 року ОСОБА_2 направлений
на примусове лікування в психіатричну лікарню з
суворим наглядом за те, що він
зґвалтував та вбив 7 річну дівчинку.

У заяві лікаря-психіатра, до
якого доданий висновок комісії лікарів-психіатрів акт № 748 від 07.05.2008 року ставиться питання про те, що ОСОБА_2 страждає
шизофренією параноїдної форми. Внаслідок проведеного
лікування стан здоров'я його поліпшився та у теперішній час він особливої
соціальної небезпеки не представляє, в
примусовому лікуванні в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом не потребує. Тому для подальшого примусового
лікування і проведення реабілітаційних заходів може бути переведений у психіатричну лікарню з
посиленим наглядом.

Обговоривши заяву,
заслухавши учасників процесу і
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки стан здоров'я хворого хоч і поліпшився, однак він здійснив тяжкий
злочин, на лікуванні знаходиться тривалий час, тому представляє небезпеку для суспільства.

На основі викладеного і керуючись ст. 422 КПК України і ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом
про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_2- залишити без задоволення.
Продовжити лікування в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом

На постанову може
бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту оголошення в апеляційний суд
Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя: О.Я. Леон
№
П О С Т А Н О В Л Е Н И Е
Красноперекопский горрайонный суд Автономной Республики Крым в составе:
председательствующего судьи Халдеевой Е.В.
при секретаре Бахтиной
прокурора Шевцовой
в открытом судебном заседании в г. Красноперекопск АР Крым материалы уголовного
возбуждённого по признакам ст.185 ч.3 УК Украины 2001г., поступившие с
постановлением следователя СО
Красноперекопского ГО ГУМВД Украины в АР Крым Аристархова А.В. для решения
вопроса о прекращении производства по делу,
по факту кражи имущества, принадлежащего гр-ке ОСОБА_1 по ст.140 ч.3 УК Украины
(в редакции 1960 г.).
Постановлением от 17.08.2008г., в
связи с вступлением в законную силу нового Уголовного кодекса Украины -
01.09.2001г., преступное деяние переквалифицированно со ст.140 ч.3 УК Украины в
редакции 1960г. на ст.185 ч.3 УК Украины.
следственными мероприятиями лицо, совершившие данное преступление, не
30.08.2008 г. следователь СО
Красноперекопского ГРО ГУМВД Украины в АР Крым Аристархов А.В., рассмотрев
гр-ке ОСОБА_1, возбуждённого по признакам ст.185 ч.3 УК Украины 2001г., с
согласия Красноперекопского межрайонного прокурора, обратился в суд с
постановлением для решения вопроса о прекращении производства по делу по основаниям,
предусмотренным ст.49 ч.1 УК Украины
2001 г. в порядке ст.11-1 УПК Украины по истечению сроков давности.
Суд,
выслушав мнение прокурора, поддержавшего постановление следователя, считает
возможным прекратить производство по данному делу; исследовав материалы
материалов дела, уголовное дело возбуждено 05.08.1993 г. по признакам
преступления, предусмотренного ст.140 ч.3 УК Украины 1960 г. В настоящее время
с момента совершения преступления истекло 15 лет. Лицо, совершившие данное
преступление, не установлено.
дело, по которому в ходе досудебного следствия не установлено лицо, совершившее
преступление, суд вправе прекратить на основании, предусмотренном ч. 1 ст. 49
УК Украины, если со свремени совершения
преступления истекло 5 лет, то есть лицо освобождается от уголовной
имеются основания, предусмотренные ч. 1 ст. 49 УК Украины, при этом
отсутствуют, предусмотренные ч.3-5 ст.49 УК Украины, исключения для применения
сроков давности, производство по делу должно быть прекращено, а лицо
освобождено от уголовной ответственности за истечением сроков давности.
доказательства по делу отсутствуют.
Руководствуясь ст. ст.11-1, 248
УПК Украины, на основании ст.49 УК
Украины, суд
по факту кражи имущества, принадлежащего гр-ке ОСОБА_1, возбуждённого по
признакам ст.185 ч.3 УК Украины 2001г., прекратить за истечением сроков
давности. Лицо, совершиевшее
преступление освободить от уголовной ответственности.
постановление может быть подана апелляция в Апелляционный суд АР Крым в течение
7 суток со дня его вынесения.
Судья:
Дело №5-114/07
Первомайский районный суд Автономной Республики Крым в
председательствующего - судьи Михайловой Л.А.
при секретаре Руденко В.Г.,
с участием прокурора Логунова А.С.,
рассмотрев в открытом судебном
заседании в пгт. Первомайское материал по представлению Первомайского РП
Красноперекопского МО УИИ УГДУВИН в АР Крым в отношении ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженки с. Привольное Первомайского района АР
Крым, проживающего по адресуАДРЕСА_1,
от отбывания наказания по амнистии,
ОСОБА_1 осуждена Первомайским
районным судом АР Крым 18 апреля
2007 года по ст. 162 ч. 1 УК
Украины к одному году ограничения свободы,
с применением ст. 75, 76 УК
Украины, с испытанием сроком на один
Осужденная совершила умышленное
преступление, за которое законом
предусмотрено наказание менее суровое, чем
лишение свободы на срок не более пять
несовершеннолетнего ребенка, поэтому в
соответствии со ст. 1 п. «б» Закона Украины «Об амнистии»
она подлежит освобождению от отбытия наказания. Против освобождения от
наказания по этим основаниям осужденная не возражает.
На основании изложенного и
руководствуясь ст. 85, 86 УК
Украины, ст. 411 УПК Украины, ст. 1 п. «б» Закона Украины от 19 апреля 2007 года «Об амнистии», суд
Освободить ОСОБА_1 от отбывания
наказания по приговору Первомайского районного суда АР Крым от 18 апреля 2007 года,
в связи с амнистией.
Постановление может быть обжаловано в
Апелляционный суд Автономной Республики Крым в течение семи суток со дня его
оглашения через Первомайский районный суд Автономной Республики Крым.