УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №281/3359/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.125 КК україни Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі :
головуючого - судді ОСОБА_2 суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Лугини Житомирської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , судимого 17.12.2014 року Лугинським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.129 КК України на 1 рік обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за участю прокурора ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_6
в с т а н о в и л а :
в апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді 80 годин громадських робіт. Вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 17.12.2014 року виконувати самостійно.
Посилається на безпідставне застосування судом вимог ч.4 ст.70 КК України, оскільки у даному випадку вироки мають виконуватись самостійно, з урахуванням того, що за ч.1 ст.125 КК України судом призначено покарання у виді громадських робіт, яке слід виконувати реально. Також зазначає, що звільнення від відбування покарання з випробуванням для покарання у виді громадських робіт не передбачено ст.75 КК України.
Згідно змісту вироку, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 80 годин.
Згідно ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання до даного покарання частково приєднано покарання за вироком Лугинського районного суду Житомирської області від 17.12.2014 року за ч.1 ст.129 КК України і остаточно призначено до відбуття покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 4 дні.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном 1 рік 3 місяці, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст.. 76 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Речові докази по справі відсутні.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, обвинувачений ОСОБА_6 17.11.2014 р. о 23 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов в будинок своєї співмешканки ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , де в той час перебували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в збудженому стані, на ґрунті ревнощів підійшов до ОСОБА_8 та наніс їй удар рукою в область голови, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_8 було заподіяно тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Заслухавши доповідача, прокурора, обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України ніким з можливих апелянтів не оспорюється.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України судом 1-ї інстанції правильно.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Покарання призначене обвинуваченому у межах санкції інкримінованої статті у виді громадських робіт.
Водночас, суд 1-ї інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 застосував закон, який не підлягає застосуванню, що є підставою для скасування вироку суду.
Згідно матеріалів провадження обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий 17.12.2014 р. Лугинським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.129 КК України на 1 рік обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік.
Доводи апеляційної скарги про те, що вироки мають виконуватись самостійно, є обґрунтованими, оскільки коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається.
Крім того, суд 1-ї інстанції при призначенні покарання обвинуваченому застосував звільнення від відбування покарання з випробуванням та поклав на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.76 КК України,
Твердження апелянта про те, що до кримінального покарання у виді громадських робіт кримінальним законом не передбачено застосування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком є обґрунтованими.
Так, відповідно до ст.75 КК України, суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки якщо суд при призначення покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Таким чином, суд 1-ї інстанції застосував закон, який не підлягає застосуванню, що є підставою для скасування вироку суду в частині призначеного покарання та постановлення нового вироку.
Апеляційний суд не проводить судове слідство відповідно до ч.3 ст.404 КПК України, так як ніхто з учасників судового провадження не заявляв такого клопотання. Докази по даному кримінальному провадженню досліджувались судом 1-ї інстанції, а також докази характеризуючі особу винного.
Керуючись ст.ст.404, 407, 408 КПК України, колегія суддів
апеляційну скаргу заступника прокурора прокуратури Житомирської області задовольнити, а вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 14 січня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання та постановити новий вирок.
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 80 годин громадських робіт.
Вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 17.12.2014 р. щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст.129 КК України виконувати самостійно.
У решті вирок залишити без зміни.
Вирок апеляційного суду може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
С у д д і: