Справа № 369/4550/15-к
Провадження № 1-кп/369/273/15
УХВАЛА
Іменем України
16.06.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000730 від 01.03.2015 року про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

примусових заходів медичного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

встановив:
28 лютого 2015 року близько 21.50 ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Фора» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, провулок Софіївський, 26, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючі з особливою зухвалістю, не розуміючи значення своїх дій, безпричинно, з хуліганських спонукань, із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень праски, яку зберігав у поліетиленовому пакеті, наніс два удари в область голови потерпілої ОСОБА_6 , чим спричинив останній тілесні ушкодження, які, згідно висновку експерта № 26 від 03.03-03.04.2015 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

На підставі ч. 1 ст. 512 КПК України участь ОСОБА_5 у розгляді справи за клопотанням визнана судом не обов`язковою.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 28.02.2015 року близько 22 години вона перебувала на своєму робочому місці в магазині «Фора» в с. Петропавлівська Борщагівка по провулку Софївському, 26, де працює з грудня 2014 року касиром, та виставляла товар на полиці. Раптово відчула удар ззаду в область голови, від якого впала на коліна, та, обернувшись, побачила незнайомого чоловіка у спортивному костюмі з поліетиленовим пакетом в руках. Коли вона подивилась на невідомого, він вдарив її в обличчя ще раз, від чого в неї було запаморочення. Отямившись, вона зрозуміла, що в неї все обличчя в крові, а також побачили затриманого нападника та пакет з розбитою праскою. Каретою швидкої медичної допомоги вона була доправлена до лікарні, де їй надали необхідну медичну допомогу. Клопотання прокурора підтримала, також пояснила, що має претензії до ОСОБА_5 з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди, про що буде позиватися до суду в порядку цивільного судочинства.

Законний представник ОСОБА_5 ОСОБА_8 суду повідомив, що його син проживав сам у АДРЕСА_1 , сім`ї та дітей в нього не було. Також припустив, що психічне захворювання його сина ОСОБА_5 можливо спадкове, оскільки його матір була психічно хворою. Вважав, що до ОСОБА_5 повинно бути застосоване примусове лікування в психіатричній лікарні з загальним наглядом, оскільки він більше 2-х місяців перебуває на лікуванні в психіатричній лікарні та, зі слів лікарів, стан його покращився.

З досліджених судом документів слідує, що 01.03.2015 року до ЄРДР за № 0000730 були внесені відомості за заявою ОСОБА_6 , в якій вона просила вжити заходів до невідомого чоловіка, який 28.02.2015 року близько 21.50 в магазині «Фора», що по провулку Софіївському, 26 в с. Петропавлівська Борщагівка наніс два удари в область голови утюгом, який був замотаний в поліетиленовий пакет (том 2 а.с. 1, 7). Під час огляду місця події, проведеного 01.03.2015 року з 00.50 до 01.20 години, на підлозі відділу «Бакалія» магазину «Фора» виявлені сліди бурого кольору, схожі на кров, та розбита праска в поліетиленовому пакеті (том 2 а.с. 8-13). Відповідно до висновку експерта № 26 від 03.03-03.04.2015 року при судово-медичному огляді 03.03.2015 року у ОСОБА_6 були виявлені: підшкірна гематома правої тім`яної ділянки, забійно-рвана рана міжбрівної та лівої надбрівної ділянки, які утворились від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту, за давністю можуть відповідати 28.02.2015 року; підшкірна гематома відноситься до легких тілесних ушкоджень, забійно-рвана рана до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (том 2 а.с. 26).

За таких обставин, аналізуючи в сукупності всі докази по справі, суд приходить до висновку, що вчинене ОСОБА_5 суспільно-небезпечне діяння підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно висновку комісійної судово-психіатричної експертизи № 194 від 18.04.2015 року ОСОБА_5 , страждає та страждав в період вчинення суспільно-небезпечного діяння на гострий поліморфний психотичний розлад; психічні розлади виражені в нього значно, вони позбавляють його на момент проведення експертизи та позбавляли під час, коли були скоєні інкриміновані йому дії, здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. А враховуючи характер скоєного, наявність агресивних тенденцій в поведінці хворого підекспертному доцільно призначити примусові заходи медичного характеру примусове лікування в психіатричному закладі з суворим наглядом. Під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та в будь-якому емоційному стані, який міг би здійснювати суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував (том 2 а.с. 86-88).

За таких обставин, вислухавши доводи клопотання прокурора, з`ясувавши думку інших учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000730, суд вважає, що ОСОБА_5 в період вчинення інкримінованих йому дій не міг і на даний час не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними і у відповідності до ч. 2 ст. 19 КК України його слід визнати неосудним із застосуванням до нього примусових заходів медичного характеру.

Вирішуючи питання про вид примусового заходу, який повинен бути застосований до ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчинення діяння, ступінь небезпечності психічно хворого ОСОБА_5 для себе та інших осіб, а також те, що у відповідь на запит суду щодо стану здоров`я психічного хворого ОСОБА_5 , даних про покращення стану його психічного здоров`я не надійшло, а тому до нього повинен бути застосований примусовий захід медичного характеру відповідно до висновку комісійної судово-психіатричної експертизи № 194 від 18.04.2015 року у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 19, 92-94 КК України, ст. ст. 512-513 КПК України, суд -

ухвалив:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення ним суспільного небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000730 від 01.03.2015 року, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Речові докази у справі: диск з відеозаписом, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження (том 2 а.с. 19, 20), - залишити при матеріалах кримінального провадження; праску, яка передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів (том 2 а.с. 16), - знищити;

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1