Справа №4- 163/2007р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04
жовтня 2007 року М.
Лубни

Лубенський
міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судці
- Чередникової B.C.

при секретарі -
Білик Т.П.

з участю:
прокурора - Мамедова Р.І.

скаржника - ОСОБА_1.

представника
скаржника-ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни скаргу ОСОБА_2в інтересах ОСОБА_1на постанову
помічника прокурора Лубенської міжрайонної прокуратури Полтавської області від
31.08.2007 року про закриття кримінальної справи, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, представник за довіреністю ОСОБА_1, 21.09.2007 року подав скаргу до суду на
постанову помічника прокурора Лубенської міжрайонної прокуратури Полтавської
області від 31.08.2007 року про закриття кримінальної справи по факту отримання
ОСОБА_3. та ОСОБА_1. середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознаками складу
злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі
ст. 6 п.2 КПК України, за
відсутністю в діянні складу злочину,
прохає:

постанову
скасувати і направити прокурору для відновлення слідства, зобов'язати прокурора виконати всі вказівки
викладені в Ухвалі Апеляційного суду Полтавської області від 13 грудня 2007
року;

зобов'язати
прокурора закрити кримінальну справу в частині нанесення ОСОБА_3. тілесних
ушкоджень, які відносяться до
"легких";

зобов'язати
прокурора винести постанову про визнання ОСОБА_1
потерпілим від злочину,
передбаченого ст. 122 ч.1 КК України.

Скаргу
обґрунтовує тим, що слідчий не виконав
вказівки, викладені в Ухвалі Апеляційного
суду Полтавської області від 13 грудня 2007 року, а саме:

не дав належної
оцінки показам ОСОБА_1та його дружини;

не дав належної
оцінки решти свідків;

не дав належної
оцінки показам протиречивим показанням ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

не дав
належної оцінки, передчасно та поспішно
прийшов до висновку про знаходженн ОСОБА_3 в стані необхідної оборони;

не дав
належної оцінки чи була необхідність у ОСОБА_3 наздоганяти ОСОБА_1 та забирати у нього
зброю;

не дав
належної оцінки умисному нанесенню тілесних ушкоджень подружжям ОСОБА_3 зі сторони
ОСОБА_1;

відсутності
доказів та підстав на підґрунті яких слідчий прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_3 мала місце необхідна
оборона.

Крім
того ОСОБА_1.
отримав тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості, що кваліфікується за ч. 1 ст.
122 КК України, а в матеріалах
справи акт від 03.11.2005 року № 255 зазначено "тілесні ушкодження
відносяться до легких тілесних ушкоджень". Незрозуміло чому слідчий
перекваліфікував ушкодження, отримані
ОСОБА_1. з середніх на легкі.

Згідно
висновку експерта від 03.11.2004 року № 255 ОСОБА_3. було нанесено легкі
тілесні ушкодження, однак в цій частині
кримінальна справа не закрита.

Протягом
всього провадження по справі ОСОБА_1. був
допитаний як свідок, і не дивлячись на
те, що отримав тілесні ушкодження не був
визнаний потерпілим відповідно до
ст. 49 КПК України.

В
постанові прокуратури зазначено, що
ОСОБА_3. був допитаний в якості потерпілого,
але постанова про визнання його потерпілим не виносилася.

В судовому засіданні представник
скаржника та скаржник скаргу підтримали,
прохають її задовольнити,
мотивуючи тим, що органи
досудового слідства не провели додаткового розслідування після скасування
попередньої постанови про закриття кримінальної справи та не виконали вимог ухвали
апеляційного суду Полтавської області від 13.12.2006 року.

Постанову про
закриття кримінальної справи було отримано по пошті 20.09.2007 року.

Прокурор
заперечує щодо скасування постанови,
вважає, що постанова є законною і
обґрунтованою.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали кримінальної справи та
скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно
до ст.
ст. 130, 214 КК України постанова про закриття
кримінальної справи має бути вмотивована,
висновки слідчого мають грунтуватися на матеріалах кримінальної справи.

Судом
встановлено, що Ухвалою Лубенського
міськрайонного суду Полтавської області від 13.10.2006 року скасовано постанову
слідчого Лубенської міжрайонної прокуратури Полтавської області від 01.08.2005
року про закриття кримінальної справи,
порушеної 08.04.2004 року по факту отримання ОСОБА_3. та ОСОБА_1.
середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознаками складу злочину, передбаченому ч.1 ст.
122 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 13.12.2006 року постанова
Лубенського міськрайонного суду від 13.10.2006 року в частині скасування
постанови слідчого про закриття кримінальної справи залишено без змін і
зазначено, що органами досудового
слідства не було надано належної оцінки показанням ОСОБА_1. та його
дружини, показанням свідків
очевидців, суперечливим показанням
ОСОБА_3. та його дружини ОСОБА_4 щодо їх місцезнаходження під час знешкодження
їх собаки ОСОБА_1., помічник прокурора
передчасно і поспішно прийшов до висновку про знаходження ОСОБА_3. в стані
необхідної оборони.

Не
з'ясовано, яка необхідність була у
ОСОБА_3. наздоганяти ОСОБА_1. та забирати в нього рушницю, оскільки він,
ідучи додому ніс її розрядженою і ніякої небезпеки для ооточуючих не
створював.

В ході
досудового слідства не з'ясовано чому саме ОСОБА_3. знаходився в стані
необхідної оборони, адже він наздогнав
ОСОБА_1., він став забирати у нього
рушницю і, будучи значно молодшим за
ОСОБА_1. і фізично сильнішим за нього,
наніс йому та його дружині тілесні ушкодження і чи викликалось це якоюсь
необхідністю.

Згідно
матеріалів справи, ОСОБА_3. заперечує
факт умисного нанесення тілесних ушкоджень подружжю ОСОБА_3, разом з тим із висновків комісійних експертиз
вбачається, що виявлені у них тілесні
ушкодження могли бути спричинені кистями рук стиснутими у кулак, про що стверджують і підексперті, але органами досудового слідства належна
оцінка цим обставинам не дана.

Матеріали
кримінальної справи, відповідно до
Постанови Лубенського міськрайонного суду від 13.10.2006 року та Ухвали
Апеляційного суду Полтавської області від 13.12.2006 року направлені
Лубенському міжрайонному прокурору для відновлення слідства і проведення
додаткового розслідування.

Органом
досудового слідства, після скасування постанови
про закриття кримінальної справи та направлення на додаткове
розслідування, виносилися постанови про
закриття кримінальної справи на підставі
ст. 6 п.2 КПК України, за
відсутністю в діянні складу злочину,
зокрема 01.03.2007 року та 31.08.2007 року.

Лубенський
міжрайонний прокурор, постановою від
12.03.2007 року, скасовуючи постанову
слідчого від 01.03.2007 року, про
закриття кримінальної справи по факту отримання ОСОБА_3. та ОСОБА_1. середньої
тяжкості тілесних ушкоджень за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст.
122 КК України, на підставі ст. 6 п.2 КПК України, за відсутністю в діянні складу злочину, зазначив,
що постанова є передчасною,
залишилися нез'ясованими суттєві обставини по справі, поверхнево проведено аналіз доказів, які обґрунтовують підстави для закриття
кримінальної справи.

31.08.2007
року помічник Лубенського міжрайонного прокурора Полтавської області, після проведення додаткової комплексної
судово-медичної експертизи, та допиту
свідка ОСОБА_5. з метою з'ясування місця перебування ОСОБА_1. 17.02.2004
року, повторно виніс постанову про
закриття кримінальної справи порушеної 08.04.2004 року по факту отримання
ОСОБА_3. та ОСОБА_1. середньої
тяжкості тілесних ушкоджень
за ознаками складу
злочину,

передбаченого
ч. 1 ст. 122 КК
України, на підставі ст. 6 п.2 КПК України, за відсутністю в діянні складу злочину.

Постанову
про закриття кримінальної справи скаржником було отримано по пошті 20.09.2007
року, а тому суд приходить до
висновку, що скаржник звернувшись до
суду 21.09.2007 року із скаргою на постанову про закриття кримінальної
справи, оскаржив її в межах строку на
оскарження, встановленого чинним
законодавством.

Дана
постанова мотивована тим, що в діях
ОСОБА_3. мала місце необхідна оборона,
оскільки він захищав себе та свою дружину від Шубенського міськрайонного
суду від 13.10.2006 року та Ухвали Апеляційного суду Полтавської області від
13.12.2006 року, висновок помічника
прокурора про те, що ОСОБА_3. діяв в
стані необхідної оборони невмотивований,
оскільки в постанові відсутні посилання на покази яких саме свідків та
на які інші матеріали справи він посилається,
обґрунтовуючи такий висновок.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_3. заперечує факт умисного нанесення
тілесних ушкоджень ОСОБА_1., разом з тим
з висновку комісійної судово-медичної експертизи від 11.10.2004 року та
додаткової комісійної судово-медичної експертизи від 16.04.2007 року механізмом
утворення ушкоджень у вигляді травматичної перфорації лівої барабанної
перетинки, ускладненної двобічним
післятравматичним кохлеоневритом,
закритої черепно-мозкоовї травми-струсу головного мозку, припухнення м'яких тканин лівої скроневої
ділянки; синця на тильній поверхні лівої кисті,
була дія в указані анатомічні області тупих предметів з обмеженою
контактуючою поверхнею, якими могли бути
кисті рук, стиснені в кулаки, як про це вказав ОСОБА_1. Крім
того, експертиза чітко визначила, що враховуючи характер, локалізацію,
кількість тілесних ушкоджень,
вони не могли утворитися від дії частин мисливської рушниці під час
того, як ОСОБА_3. та ОСОБА_1 0.1."виривали одни в одного
рушницю".

Зважуючи
на дану обставину, а також на те, що в постанові взагалі відсутні посилання на
докази, на підставі яких слідчий прийшов
до висновку про те, що в діях ОСОБА_3.
мала місце необхідна оборона, що він
захищав себе та свою дружину від неправомірних дій озброєної особи - ОСОБА_1.
та дружини останнього ОСОБА_6. і що в
його діях відсутний складу злочину,
постанова помічника прокурора від 31.08.2007 року про закриття
кримінальної справи підлягає скасуванню.

При
проведенні додаткового розслідування необхідно дати належну оцінку показанням
ОСОБА_1. та його дружини, показанням
свідків очевидців, суперечливим
показанням ОСОБА_3. та його дружини ОСОБА_4 щодо їх місцезнаходження під час
знешкодження їх собаки ОСОБА_1.,
помічник прокурора передчасно і поспішно прийшов до висновку про
знаходження ОСОБА_3. в стані необхідної оборони.

Слід
з'ясувати, яка необхідність була у
ОСОБА_3. наздоганяти ОСОБА_1. та забирати в нього рушницю, оскільки він,
ідучи додому ніс її розрядженою і ніякої небезпеки для ооточуючих не
створював.

В ході
досудового слідства слід з'ясувати чому саме ОСОБА_3. знаходився в стані
необхідної оборони, адже він наздогнав
ОСОБА_1., він став забирати у нього
рушницю і, будучи значно молодшим за
ОСОБА_1. і фізично сильнішим за нього,
наніс йому та його дружині тілесні ушкодження і чи викликалось це якоюсь
необхідністю.

Дати
належну оцінку факту умисного нанесення тілесних ушкоджень подружжю ОСОБА_3, що могли бути спричинені кистями рук стиснутими у
кулак, про що стверджують і підексперті.

Необхідно
встановити факт чи дійсно ОСОБА_3. діяв в стані необхідної оборони та зазначити
докази, якими підтверджується даний факт
і обґрунтовується такий висновок.

Крім
того, під час розслідування кримінальної
справи було допитано в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Помічник прокурора в
своїй постанові критично оцінює покази свідка ОСОБА_1., не зазначаючи якого саме свідка.

Відповідно
до ст.
114 КПК України при провадженні досудового слідства всі рішення про
спрямування слідства і про провадження слідчих дій слідчий приймає
самостійно, за винятком випадків, коли законом передбачено одержання згоди від
суду (судді) або прокурора, і несе повну
відповідальність за їх законне і своєчасне проведення.

Відповідно
до ст 234, 236 КПК України дії слідчого
можуть бути оскаржені прокуророві як безпосередньо так і через слідчого. Дії
слідчого та прокурора можуть бути оскаржені до суду.

На
підставі викладеного, підстав для
задоволення вимог скаржика щодо закритття кримінальної справи в частині
нанесення ОСОБА_3. тілесних ушкоджень,
які відносяться до "легких"; винесення постанови про визнання
ОСОБА_1. потерпілим від злочину передбаченого ч. 1 ст.
122 КК України суд не має.

Керуючись ст. 236-6 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2в інтересах ОСОБА_1на постанову
помічника Лубенського міжрайонного прокурора Полтавської області від 31.08.2007
року про закриття кримінальної справи задовольнити частково.

Скасувати
постанову помічника Лубенського міжрайонного прокурора Полтавської області
Загребельного О.В. від 31.08.2007 року про закриття кримінальної справи
порушеної 08.04.2004 року по факту отримання ОСОБА_3. та ОСОБА_1. середньої
тяжкості тілесних ушкоджень за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст.
122 КК України.

Матеріали
справи направити Лубенському міжрайонному прокурору для відновлення слідства і
проведення додаткового розслідування.

Зобов'язати
Лубенського міжрайонного прокурора виконати всі вказівки ухвали апеляційного
суду Полтавської області від 13.12.2006 року.

В задоволенні
інших вимог скаржника відмовити.

Постанова
може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 7-ми діб
з дня її винесення.