Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/629/15-к
Провадження 1-кп/382/49/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року

Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Решетилівка Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , судимого згідно вироку Ленінського районного суду Полтавської області від 04.02.2010 року за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

Встановив:

4 лютого 2010 року вироком Ленінського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 засуджений до 3 років 9 місяців позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України. 07.09.2013 року ОСОБА_4 звільнився з Кременчуцької ВК № 69 Полтавської області по відбуттю строку покарання. Маючи непогашену в законному порядку судимість ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив повторно умисний злочин.

28 грудня 2014 року, близько 22 години ОСОБА_4 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 приїхали до м. Яготина Київської області до будинку АДРЕСА_2 , де проживають батьки ОСОБА_6 . На той момент в будинку також знаходився брат ОСОБА_6 - ОСОБА_5 ОСОБА_7 та ОСОБА_4 залишились ночувати у вказаному будинку. 29 грудня 2014 року близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебував у кухні. В цей час у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого злочинного умислу, діючи умисно та з корисливих мотивів, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно викрав шкіряний гаманець жовтого кольору вартістю 280 гривень, всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 1250 гривень з сумки ОСОБА_6 , мобільний телефон марки "Флай" вартістю 780 гривень та ювелірні вироби зі срібла, а саме, 5 кілець вартістю 490 грн., 70 грн., 40 грн., 40 грн., 45 грн, на загальну вартістю 725 грн., ланцюжок вартістю 490 грн., сережки вартістю 220 грн. Також ОСОБА_4 викрав барсетку вартістю 162 грн., належну ОСОБА_5 , всередині якої знаходились грошові кошти в сумі 15 000 грн., шкіряний гаманець вартістю 90 грн., водійське посвідчення на ім"я останнього та документи на автомобіль марки "FiatCROMA" реєстраційний номер НОМЕР_1 . Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд. В результаті вчинення крадіжки потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальних збитків на загальну суму 3035 грн., потерпілому ОСОБА_5 на суму 15252 гривень. В судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав та дав показання, що він разом з ОСОБА_6 приїхали до її батьків в м. Яготин. На той час в будинку перебував і брат ОСОБА_8 . Вночі він пішов на кухню випити кави. В нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, він вирішив вчинити крадіжку, оскільки йому необхідні були кошти. Він викрав вироби із срібла, із сумки ОСОБА_9 гаманець, в якому були грошові кошти в сумі 1250 грн. Викрадені речі він поклав до кишені одягу та коли виходив з будинку, то побачив барсетку, належну брату ОСОБА_9 , яку також забрав. Близько 2 години ночі він залишив будинок та коли по дорозі відкрив барсетку, то виявив там гроші в сумі 15 000 грн. Після чого він викинув документи з гаманцем та барсеткою у парку. Потім він поїхав до м.Києва на таксі. Гроші, які він викрав у ОСОБА_9 він витратив на власні потреби, а вироби із срібла та мобільний телефон здав у ломбард, отримавши за це 500 грн.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання, що 28 грудня 2014 року близько 22 години вона разом із ОСОБА_4 приїхала до своїх батьків, які проживали в м. Яготині. В будинку знаходився її брат ОСОБА_10 . В подальшому вони повечеряли та почали збиратися спати, але ОСОБА_4 сказав, що піде на кухню випити кави. Коли о 4 годині ранку вона прокинулась, то виявила відсутність телефону. ОСОБА_4 вона також не побачила в будинку, після чого розбудила батьків та брата повідомила, що ОСОБА_10 немає. Також брат виявив відсутність барсетки, всередині якої були кошти в сумі 15000 грн. В подальшому вона побачила, що зник належний їй шкіряний гаманець із грошовими коштами в сумі 1250 грн та ювелірні вироби.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні дав показання, що 28 грудня 2014 року близько 22 години він знаходився в будинку своїх батьків по АДРЕСА_2 , так як у нього вдома був ремонт. Близько 22 години того ж дня приїхала його сестра ОСОБА_11 з невідомим йому хлопцем та попоросила дозволу, щоб переночувати з ОСОБА_10 у батьків. Вони сіли повечеряли та пішли спати. Він залишив належну йому барсетку з грошовими коштами в сумі 15 000 грн. на тумбочці біля себе. Близько 4 години ранку його розбудила сестра та сказала, що ОСОБА_10 зник, та він зрозумів, що ОСОБА_4 скоїв крадіжку. В подальшому він дізнався, що ОСОБА_10 викрав також ювелірні вироби його сестри, її гаманець з грошими та мобільний телефон. 30 січня 2015 року він разом із ОСОБА_12 поїхали до м. Києва шукати ОСОБА_4 та коли знайшли його, то повернулись до м. Яготина то передали ОСОБА_10 працівникам міліції.

Враховуючи ті обставини, що обвинувачений по суті пред"явленого обвинувачення вину визнав повністю, а також те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, з"ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин справи, впевнившись у добровільності їх позицій та роз"яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушенні доведена повністю, а дії його за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, кваліфіковані вірно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілих, які просили суворо не карати винного, його особу, те, що ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, щиро кається у скоєному, сприяв розкриттю злочину, те, що шкода потерпілим не відшкодована та вважає, що міру покарання йому необхідно обрати в межах санкції статті, що передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею

-3 (три) роки позбавлення волі.

Строк рахувати з 2 лютого 2015 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області залишити попередню, до вступу вироку в законну силу.

Речові докази по справі: сім-карту мобільного оператора "Лайф" передати потерпілій ОСОБА_6 , барсетку, шкіряний гаманець, посвідчення водія на ім"я ОСОБА_5 , документи на автомобіль марки "Фіат", які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 дозволити використовувати йому за призначенням.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Яготинський районний суд Київської області, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору на підставі п.6 ст.376 КПК України.

Роз"яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не буде скасовано, він набирає чинності після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1