Справа № 1-202/10
номер стат. звіту 12
код суду - 0707
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2010 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Курах Л.В., при секретарі Золтан В.М., з участю прокурора Грицак А.В., підсудної ОСОБА_1, неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2, представника органу опіки та піклування Мукачівської РДА ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Мукачево кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, вдови, на утриманні троє неповнолітніх дітей, працює в ВАТ «Верстатозавод», раніше несудимої,

за ст.166 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 будучи матірю своєї неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в порушення вимог ст. 12 Закону України від 26 квітня 2001 року «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 151, 152 Сімейного кодексу України умисно, на протязі 2001 2009 років, не виконувала встановлені законом обов'язки по догляду та вихованню неповнолітнього сина, не піклувалася про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створювала належні умови для розвитку природних здібностей, готування його до самостійного життя та праці, в результаті чого неповнолітній ОСОБА_2, учень 9-Б класу Кольчинської ОСОБА_4 ступенів, систематично не відвідував даний навчальний заклад. В результаті вказаних умисних дій ОСОБА_1 її неповнолітньому синові спричинено тяжкі наслідки, які виразилися в тому, що ОСОБА_2 практично не володіє елементарними навичками читання та письма, відстає у розумовому розвитку від своїх однолітків, чим йому спричинено тяжкі наслідки.

Підсудня ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину визнала повністю і пояснила суду, що вона являється матір'ю неповнолітнього ОСОБА_2, який є учнем 9-Б класу Кольчинської ОСОБА_4 ступенів. Підсудна стверджує, що кожного ранку вона відправляла сина в школу, але як пізніше зясувалося він школу не відвідував. Вона не мала змоги доглядати за своїм сином так як багато працює, ранком йде на роботу і приходить пізно ввечері втомлена, після чого ще займається хатньою роботою. Вона знала про те, що її син часто пропускає заняття в школі, але на її запитання чому він не відвідує школу син їй відповідав, що йому соромно перед однолітками за те, що він не вміє читати і писати. Про те, що син не вміє читати і писати вона дізналася від вчителів школи, які проводили з нею бесіди на рахунок її сина. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_2, у судовому засіданні, в присутності представника органу опіки та піклування, пояснив суду, що проживає разом з матірю та чотирма братами, на даний час навчається в 9-Б класі Кольчинської ОСОБА_4 ступенів і до четвертого класу постійно відвідував школу, але в подальшому почав пропускати заняття, оскільки йому стало не цікаво в школі через те, що він не вмів читати та писати і однокласники з нього глузували. Матері він не говорив про те, що пропускає заняття, але вона його і не питала. Директор школи та класний керівник проводили з ним бесіди на рахунок того, що він пропускає заняття, навіть викликали маму до школи, але вона вдома з ним не займалася через те, що постійно була на роботі, а у вечері займалася домашніми справами. У восьмому класі він часто пропускав уроки, так як ходив заробляти собі гроші і виконував різну роботу. Просив суворо не карати підсудну, зобовязався відвідувати заняття в школі.

- 2 -

Судом постановлено здійснити обмеження обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та роз'яснено підсудній та іншим учасникам судового розгляду правові наслідки такого розгляду, і встановлено наступний порядок дослідження доказів у порядку ст. 299 КПК України: допитати підсудну, неповнолітнього потерпілого, дослідити докази, що містяться в матеріалах справи, оскільки ніхто з учасників судового розгляду не оспорив фактичні обставини справи.

Крім визнання підсудною своєї вини, її вина у вчиненні злочину підтверджується такими доказами:

- Рапортом заступника прокурора Мукачівського району Ю.Гецко

від 11.01.2010 року (а.с. 5);

- Довідкою Кольчинської ОСОБА_4 ступенів, згідно якої учень 9-Б класу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 не відвідує заняття в школі,

не вміє писати та читати (а.с. 7);

- Довідкою Кольчинської амбулаторії про те, що ОСОБА_2 стиоїть

на обліку з приводу затримки психомоторного розвитку (а.с. 10).

Оцінюючи зібрані докази в сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми по справі, кваліфікує дії підсудньої ОСОБА_1 за ст.166 КК України, як злісне не виконання батьками встановлених законом обовязків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_1 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, обставини, що помякшують покарання, а саме, що остання щиро розкаялася у вчиненому злочині, відсутність обтяжуючих обставин, дані про її особу, яка раніше не судима, та приходить до висновку про можливість її виправлення без відбування покарання, звільнивши ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням.

Речові докази по справі відсутні.

Судових витрат по справі немає.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 за ст.166 КК України до двох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити засуджену ОСОБА_1 від відбуття призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку терміном в один рік не вчинить нового злочину і виконає обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженій до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуюча Л.В. Курах