Справа № 743/865/13-к провадження № 11-кп/795/159/2013 Головуючий у І інстанції Шляхов В.І.
Категорія - ст.249 ч.1 КК України Доповідач Шахова О. Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2013 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіШахової О. Г.
суддів: Антипець В.М., Заболотного В.М.,

при секретарі Оскірко Ю.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду матеріали обвинувального акту з додатками по кримінальному провадженню, що внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000009 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17 червня 2013 року щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_2

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України;

з участю прокурора Неворотіної С.Ю.

В С Т А Н О В И Л А:

На ухвалу суду прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він, вважаючи її необгрунтованою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи і підлягає скасуванню, просить повернути обвинувальний акт з додатками на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17 червня 2013 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000009, відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3, обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України повернуто прокурору для його складання, з підстав, передбачених ст. 291 п.3 ч.3 ст.314 КПК.

В апеляційній скарзі прокурор стверджує, що суд дійшов невірного висновку з наступних підстав: в обвинувальному акті вказані всі анкетні відомості відповідно до вимог ст. 291 КПК України, крім того, в матеріалах кримінального провадження наявний вирок суду від 01 жовтня 2012 року; щодо встановлення території скоєння правопорушення, то виходячи з фактичних його обставин, які встановлені, правопорушення вчинено на річці Дніпро в районі смт Радуль, в матеріалах кримінального провадження наявні адміністративні протоколи, в яких зазначено місце вчинення правопорушення територія Радульської селищної ради; щодо визначення істотної шкоди, то це оціночне поняття і в даному випадку виходили з кількості, вартості та екологічної цінності здобутих та знищених водних біоресурсів, враховуючи розяснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 року за №17 „Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля та беручи до уваги лист Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства в Чернігівській області від 07.08.2012 року за № 877; розмір збитків становить 8500 грн., тому прокурор вважає, що істотну шкоду заподіяно саме фінансово-економічним інтересам держави; в цивільному позові зазначена дата 20.05.2013 року, так як матеріали кримінального провадження направлені до суду 20.05.2013 року; всі наявні матеріали кримінального провадження планується долучити після призначення справи до судового розгляду, у звязку з чим суд матиме можливість ознайомитися з усіма наявними у прокурора матеріалами.

При розгляді наданих матеріалів судом зясовано, що згідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, при невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, в даному випадку суд встановив наявність наступних недоліків, зокрема:

-відсутність відомостей про призначення покарання обвинуваченим за минулими судимостями та відбуття ними покарання;

-не вбачається визначення території, де скоєне правопорушення;

-не зрозуміло визначення істотної шкоди і чиїм саме інтересам;

-сумнівна дата цивільного позову, заявленого чи то прокурором, чи головним державним управлінням використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Чернігівській області на стадії досудового розслідування, так як обвинувальний акт складений 18.05.2013 року, а дата цивільного позову 20.05.2013 року;

-не відома доля процесуальних документів, від одержання яких відмовився ОСОБА_3.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, просив її задовольнити, перевіривши матеріали обвинувального акту з додатками та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що в матеріалах обвинувального акту з додатками дійсно наявні:

-відомості щодо попередніх судимостей обвинувачених при зазначенні їх анкетних даних, однак не вказано вид і розмір покарання, призначеного обвинуваченим, не підтверджено і не спростовано факт відбування покарання (а.с.1,2),

- в частині викладення фактичних обставин справи зазначено про встановлення в ході досудового розслідування, що «… затримані ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які здійснювали вилов риби з р. Дніпро поблизу смт. Радуль Ріпкинського району…», що місце вчинення кримінального правопорушення дійсно зазначено неконкретно і не дає підстав вважати, що саме це місце розташовано на території Радульської селищної ради, а формулювання слідчим обставини справи про те, що обвинувачені «здійснювали вилов риби» не вказує на зайняття ними незаконним рибним добувним промислом, не зазначено в чому саме він полягає (а.с.1);

- в обвинувальному акті також не вказано підстав, з яких зроблено висновок, що вилов риби у кількості 49 штук не в період нересту заподіяло істотну шкоду державному інтересу і якому саме (а.с.2);

-до обвинувального акта додані розписки від 18.05.2013 року обвинувачених: ОСОБА_2 про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування та ОСОБА_3 про категоричну відмову від підпису розписки про отримання копій вказаних документів в т.ч. і цивільного позову в присутності понятих, без зазначення їх імен, по батькові, адрес (а.с.10,11). При цьому не вручені документи до обвинувального акту не додані, їх місцезнаходження невідомо;

- цивільний позов, поданий прокурором в інтересах Головного державного управління використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Чернігівській області в особі Радульської селищної ради Ріпкинського району (за шкоду, заподіяну навколишньому середовищу) про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, датований 20.05.2013 року, а обвинувальний акт складено та затверджено 18 травня 2013 року (а.с.6-9).

Виходячи з викладеного, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, тому твердження прокурора про наявність в матеріалах кримінального провадження протоколів про адміністративне правопорушення, складених щодо підозрюваних, де зазначено місце вчинення правопорушення, відхиляються колегією суддів як не переконливі. Крім того, ст. 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Сама подія кримінального правопорушення розуміється як елементи обєктивної сторони складу правопорушення, що відбуваються у певному часі, місці та певним способом, обовязок доказування яких покладається ст. 92 КПК України на слідчого і прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого. Стосовно способу вчинення кримінального правопорушення, він також є обовязковим елементом предмета доказування по кожному кримінальному провадженню.

Відносно розміру істотної шкоди, то в Постанові Пленуму ВСУ від 10.12.2004 року за № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» розяснено, що відповідальність за злочин, передбачений ст. 249 КК України, настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду. На те, що шкода є істотною, можуть вказувати, зокрема, такі дані: знищення нерестовищ риби; вилов риби в період нересту, нечисленних її видів або тих,у відтворенні яких є труднощі; добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено; тощо. Якщо внаслідок вчинених дій істотна шкода не настала, винна особа за наявності до того підстав може нести відповідальність за ч. 3 або ч. 4 ст. 85 КпАП.

Отже, колегія суддів вважає, що в обвинувальному акті не досить чітко визначено поняття, розрахунок істотної шкоди.

Твердження апелянта про те, що у ст. 291 КПК України не визначено обовязковість зазначення даних про судимості і їх відбування, колегією суддів спростовуються тим, що відсутність цієї інформації може призвести до порушення судом законності при визначенні обвинуваченому міри покарання.

Посилання апелянта на відсутність визначення порядку оформлення відмови отримання копії обвинувального акту та заперечення щодо вимоги суду про зазначення повних анкетних даних понятих, колегія суддів спростовує тим, що поняті як процесуальні особи, можуть бути допитані під час судового розгляду, для чого необхідні їх дані, також у чинному КПК України не зазначено, що при відмові від отримання будь-яких процесуальних документів вони мають бути знищені чи використані слідчим і прокурором на свій розсуд.

Отже, на підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд І інстанції дійшов вірного висновку щодо повернення обвинувального акту прокурору.

Виходячи з викладеного, доводи прокурора про відсутність підстав для повернення обвинувального акту не заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст.291,314,405,409,418,419 КПК України, колегія суддів-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17 червня 2013 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернуто прокурору для його складання відповідно до вимог ст. 291 КПК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Антипець В.М. Шахова О.Г. Заболотний В.М.