Дата документу Справа № 332/5557/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 11-кп/778/185/15 ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 185 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2014 року,

якою задоволено подання Заводського МВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання в місця позбавлення волі

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений 21 лютого 2013 року вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

10 листопада 2014 року Заводський МВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про скасування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, оскільки вчинив новий злочин, за скоєння якого був засуджений вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2014 року. Крім того, 10 травня 2014 року до ЄРДР за № 0001108 стосовно ОСОБА_9 внесені дані за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2014 року зазначене клопотання задоволено, скасовано звільнення від покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 та постановлено направити останнього для відбування покарання в місця позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вказує, що дійсно, під час іспитового строку він був засуджений за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Однак, суд призначив покарання за правилами ст.ст. 71, 72 КК України у вигляді штрафу, який засуджений сплатив. Засуджений зазначає, що за час іспитового строку не притягувався до адміністративної відповідальності, покладені на нього судом обов`язки виконує, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення. Вважає безпідставними посилання в поданні КВІ про внесення до ЄРДР даних про вчинення злочину за № 0001108, оскільки в цьому провадженні він має процесуальний статус свідка.

Заслухавши доповідача, доводи засудженого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який не вбачав підстав для їх задоволення, перевіривши матеріали справи та обсудивши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений 21 лютого 2013 року вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

05 квітня 2013 року при постановці на облік Заводського МВ КВІ ОСОБА_7 був повторно ознайомлений з порядком і умовами відбування призначеного покарання, а також з обов`язками, покладеними на нього судом, про що відібрана підписка (а.с. 15).

Однак, 30 листопада 2013 року ОСОБА_7 скоїв новий умисний злочин, за вчинення якого вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2014 року засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу. Виходячи з положень ч.2 ст. 75, ч.3 ст. 78 КК України, а також розясень, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року про практику призначення судами кримінального покарання, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За таких обставин, колегія суддів знаходить, що суд прийшов до обґрунтованого висновку, що вчинення засудженим нового умисного злочину під час випробування за попереднім вироком свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, і обґрунтовано направив ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2014 року, якою задоволено подання Заводського МВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання в місця позбавлення волі стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: 1 2 3