Дата документу Справа № 332/565/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/958/15
Єдиний унікальний № 332/565/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000068, за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у провадженні, на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2015 року, якою

обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Згідно ухвали, до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд встановивши у підготовчому судовому засіданні, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, через відсутність у ньому точних відомостей про місце проживання обвинуваченого, оскільки вжиті судом заходи щодо виклику останнього та його приводу до судового засідання не дали позитивних результатів, повернув обвинувальний акт прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у провадженні, посилаючись на незаконність судового рішення через невідповідність викладених у ньому висновків, фактичним обставинам кримінального провадження зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки факт встановлення під час досудового розслідування місця проживання обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується характеристикою виданою на ім`я останнього головою квартального комітету № 59, довідкою про отримання паспорту, довідкою адресно-довідкового сектору ДМС України в Запорізькій області, яким суд не надав належної уваги. Крім того, слідчим суддею Заводського районного суду м. Запоріжжя 29.12.2014 року відносно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, дані щодо порушення якого до прокуратури не надходили. Зазначає, що сам факт відсутності обвинуваченого за місцем фактичного проживання чи реєстрації, не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки на момент проведення досудового розслідування обвинувачений мешкав за вказаною у обвинувальному акті адресою. При цьому неявка обвинуваченого до суду за викликом не є підставою вважати, що анкетні дані обвинуваченого встановлені невірно, оскільки останній може ухилятися від суду шляхом залишення свого місця проживання або не мати змоги з`явитися на судове засідання з інших причин. Тому, вважає, що за наявності обставин наведених вище, суд повинен був не повертати обвинувальний акт, а зупинити підготовче провадження та оголосити обвинуваченого у розшук, про що відповідно прокурором і було заявлено клопотання у підготовчому судовому засіданні.

На підставі викладеного, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу; колегія суддів перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, вважає, що апеляційна скарга прокурора, який брав участь у провадженні, задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно ухвали, до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час підготовчого судового засідання 31.03.2015 року встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, у обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, з рапортів працівників Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області та доданих до них пояснень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , вбачається, що за адресою проживання, яка вказана у обвинувальному акті, ОСОБА_7 не проживає.

Крім того, ухвали суду про привід обвинуваченого у підготовчі судові засідання на 23.03.2015 року та 31.03.2015 року працівниками Заводського райвідділу не виконана, обвинувачений до суду не доставлений.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому не зазначено дійсне місце проживання обвинуваченого, що перешкоджає повідомити останнього про день та час розгляду справи, а тому правильно повернув його прокурору.

Згідно до вимог ст. 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду.

Враховуючи вимоги закону, зокрема про те, що ці питання підлягають розгляду тільки під час судового розгляду, а не під час підготовчого провадження, колегія суддів вважає, що неприбуття обвинуваченого в підготовче судове засідання позбавляє районний суд можливості вирішувати питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, оскільки під час підготовчого провадження у нього відсутні повноваження по вживанню заходів до забезпечення прибуття обвинуваченого до суду, а тому рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору є обґрунтованим.

На інші доводи прокурора колегія суддів не звертає уваги, оскільки вони не можуть бути підставами для скасування ухвали місцевого суду.

За таких обставин, місцевий суд правильно дійшов висновку про повернення обвинувального акту прокурору, а тому апеляційну скаргу останнього необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні, залишити без задоволення, а ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4