апеляційний суд чернівецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці « 12 » лютого 2008 р. колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у
складі:

головуючого Горецької
C.O.

суддів Яцинюка
В.Ф., Станковської Г.А.

за
участю прокурора Сулятицького
І.С

та
адвоката ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_2 на вирок Заставнівського
районного суду Чернівецької області від « 27 » листопада 2007 року.

Цим
вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець та мешканець АДРЕСА_1, українець, з середньою освітою, непрацюючий,
одружений, на утриманні двоє
неповнолітніх дітей, раніше не
судимий, -

засуджений
за ст.
185 ч. 1, 304 КК України:

·
за ст. 185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення
волі;

·
за ст. 304 КК України до 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
призначено остаточну міру покарання у виді 1 (одного) року і 6 місяців
позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України він звільнений від відбування
покарання з іспитовим строком на 1 рік,
якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки.

За ст. 386 КК України він звільнений з зв'язку із
закінченням строків давності.

Речові
докази передані потерпілому ОСОБА_3.

Справа № 11-44/2008 р. Головуючий
у І інстанції

Категорія: ст. 185 ч. 1,
304 КК Угриновська
Л.Я.

України Доповідач:
Яцинюк В. Ф.

2

Згідно вироку ОСОБА_2 засуджений за
те, що в період із серпня по жовтень
2004 року в с Хрещатик Заставнівського району,
використовуючи свого неповнолітнього сина - ОСОБА_4, маючи вільний доступ, неодноразово прибував до огорожі території МП
«Фортуна», де зберігалась автокара
401201, звідки після попереднього
розукомплектування викрав наступні комплектуючі навісного обладнання до
автокари: бак паливний - вартістю 62 грн. 40 коп., передній міст - вартістю 1950 грн., дві скоби кріплення моста - вартістю 75
гривень, два диски переднього колеса -
вартістю 105 грн., кожен на загальну
суму 210 грн., два диски заднього колеса
- вартістю 60 грн., кожен на загальну
суму 120 грн., коробку передач -
вартістю -4234 грн., розподільник -
вартістю 630 грн., колесо в зборі -
вартістю 105 грн., ланцюг , стріли - вартістю 105 грн., всього на загальну суму 7491 грн. 40 коп.

Викрадені
деталі знаходились в дома у засудженого.

Крім того, ОСОБА_2 , знаючи,
що його син ОСОБА_4 не досяг повноліття,
залучив його до розукомплектації та крадіжки навісного обладнання
автокари моделі 401201, яка належала МП «Фортуна», чим втягнув у злочинну діяльність.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_2 ,
не погоджуючись з рішенням суду,
своєї вини у скоєнні злочинів не визнає,
вважає, що в справі відсутні
докази доведеності його вини, що у
справі є багато суперечностей в показаннях потерпілого ОСОБА_3, слідством не доведено, що дана автокара належить МП «Фортуна», що експертизою невірно проведена оцінка
вузлів.

Також він вважає, що він не втягував
у злочинну діяльність свого сина,
просить вирок суду скасувати і провадження по справі закрити за ст. 6
п.2 КПК України, у зв'язку з відсутністю
складу злочину.

Заслухавши доповідача,
прокурора, який вважає, що апеляція засудженого задоволенню не
підлягає, захисника і засудженого, які підтримували доводи апеляції, провівши часткове судове слідство, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Вина засудженого ОСОБА_2 у викраденні
ним деталей і вузлів автокари спільно з неповнолітнім сином, доведена зібраними по справі доказами, які належним чином оцінені судом і яким дана
правильна юридична оцінка.

Не дивлячись на невизнання своєї вини засудженим ОСОБА_2 , його вина доведена слідуючими доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_3,
який у судовому засіданні пояснив,
що автонавантажувач він купив у жителя с Хрещатик у ОСОБА_5 ,
юридично ніяких документів не оформляв.

Дана автокара використовувалась підприємством, а після поломки двигуна вона зберігалась поза
огорожею на причепі. В період з серпня по жовтень місяць 2004 року він
побачив, що автонавантажувач був
розкомплектований, відсутній передній
міст, ланцюг страховий і інші
деталі, у

3

зв'язку з чим він звернувся із заявою в органи міліції і під час проведення
оперативно-розшукової роботи працівниками міліції були виявлені в господарстві
ОСОБА_2 вузли автонавантажувача, передній міст, скоби кріплення моста, страховий ланцюг, паливний бачок і інші деталі, які були вилучені.

Показаннями
свідків:

- свідок
ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив,
що він був

присутній під час виявлення працівниками міліції в
господарстві ОСОБА_2

деталей від автонавантажувача. Він впізнав паливний
бак, задній міст, коробку

передач, ланцюг і
інші деталі;

- свідок
ОСОБА_5 у судовому засіданні
підтвердив, що він продав

автонавантажувач ОСОБА_3,
документів на продаж не оформляли.

Крім показань потерпілого,
свідків, вина ОСОБА_2 у викраденні деталей та вузлів автокари
підтверджується і матеріалами справи:

·
протоколом виявлення та вилучення від 07.12.2004
року, згідно якого в господарстві
засудженого були вилучені слідуючі деталі автокари: паливний бак, деталі розподілювача, диски від коліс, коробка передач, скоби та інші деталі (Т. 1 а. с. 70 ).

·
Висновком товарознавчої експертизи №2007-928 від
10.04.2007 року, з якого
вбачається, що вилучені деталі
відносяться до автонавантажувача та являються його комплектуючими і визначена
їх ринкова вартість (Т.2 а. с. 171-
175).

Винність
ОСОБА_2 в скоєнні крадіжки комплектуючих
вузлів і деталей автонавантажувача і втягненні свого неповнолітнього сина
ОСОБА_4 в злочинну діяльність, підтверджується речовими доказами, вилученими в його господарстві комплектуючих
вузлів та деталей, а також показаннями
свідків.

Так, свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні
пояснив, що осіню 2004 року він разом з
ОСОБА_8 пішли брати металолом туди, де
стояла автокара, коли вони прийшли на
місце, то там застали сина ОСОБА_2 - ОСОБА_4,
який відкручував деталі від автокари і складав їх у кущі. Коли він побіг
до корів і повернувся до них, то заявив
претензії до них, що вони забрали його
ключі. Коли прийшов його батько ОСОБА_2,
то він також вимагав, щоб
повернули ключі, заліз на автокару, відібрав паливний бак, після чого взяв запчастини, які зняв його син з автокари, поклав їх в автомашину і поїхав.

Аналогічні
показання дали у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 (Т.3 а. с. 107,
108).

Посилання
засудженого на те, що задній міст і інші
деталі він не викрадав, а взяв у школі
на металоломі в м. Заліщиках, спростовуються показаннями свідків ОСОБА_10
та ОСОБА_11, які заперечують, що в них були такі деталі.

Злочинні
дії ОСОБА_2 судом кваліфіковані вірно
за ст.
ст. 185 ч.1, 304

4

КК
України, оскільки він скоїв викрадення
майна МП «Фортуна»
на суму 7491 грн. 40 коп. спільно із неповнолітнім сином, чим втягнув останнього у скоєння крадіжки.

При
обрані виду і міри покарання за скоєння злочинів, суд врахував характер і ступінь суспільної
небезпечності вчинених злочинів, дані
про особу засудженого і усі обставини,
що пом'якшують відповідальність,
що він раніше не судимий,
позитивно характеризується, на
утриманні має двоє неповнолітніх дітей, тому
призначив ОСОБА_2 покарання не пов'язане
з позбавленням волі, а також дії
ОСОБА_2 згідно ст. 7 п. «є» не передбачають застосування
Закону України «Про амністію».

Тому підстав до
зміни вироку судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а вирок Заставнівського
районного суду Чернівецької області від « 27 » листопада 2007 року щодо ОСОБА_2
- без змін.