№ провадження 1-кп/646/614/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2014 року
м. Харків

Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі: головуючого - судді
Білінської О.В., за участю секретаря -
Жура О.В., прокурора - Дриля В.В.,
обвинуваченого - ОСОБА_1, розглянувши у
підготовчому судовому засіданні
обвинувальний акт у кримінальному
провадженні, внесений до ЄРДР 23 липня
2014 року № 0001935 за підозрою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Харкова, громадянина України, українця,
засудженого за вироком
Комінтернівського районного суду м.
Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України
із застосуванням іспитового строку 2
роки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2014 року до
Червонозаводського районного суду м.
Харкова з прокуратури
Червонозаводського району м. Харкова
надійшов обвинувальний акт у
кримінальному провадженню, внесеному
до ЄРДР 23.07.2014 року № 0001935 за
підозрою ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до частини 4 статті 110 КПК
України, обвинувальний акт є
процесуальним рішенням, яким прокурор
висуває обвинувачення у вчиненні
кримінального правопорушення і яким
завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати
вимогам, передбаченим у статті 291 КПК
України. Згідно вимог п. 5, ч. 2 ст. 291 КПК
України обвинувальний акт повинен
містити виклад фактичних обставин
кримінального правопорушення, які
прокурор вважає встановленими, правову
кваліфікацію кримінального
правопорушення з посиланням на
положення закону і статті (частини
статті) закону України про кримінальну
відповідальність та формулювання
обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні при
вирішенні питань, передбачених
статтями 314, 315 КПК України, встановлено,
що обвинувальний акт не відповідає
вимогам ст. 291 КПК України.

Так, з об'єктивної сторони грабіж є
відкритим викраденням чужого майна.
Однак, в обвинувальному акті не
зазначено, в чому полягає саме відкрите
викрадення чужого майна ОСОБА_1, тобто
чи було майно вилучено в присутності
власника або інших осіб, які
усвідомлювали вчинення викрадення.
Отже, обвинувальний акт складено з
порушенням вимог п. 5 ст. 291 КПК України,
а неконкретизоване обвинувачення
порушує право обвинуваченого на
захист.

Згідно ч. 1 ст. 109 КПК України, реєстр
матеріалів досудового розслідування
складається слідчим або прокурором і
надсилається до суду разом з
обвинувальним актом. Перший з трьох
розділів залученого до матеріалів
кримінального провадження реєстру
матеріалів досудового розслідування,
який відповідно до вимог ч. 2 ст. 109 КПК
України передбачає чіткий перелік
процесуальних дій, замість цього
містить відомості щодо складання
протоколів (п. 8-10, 13, 15). Фактично цей
розділ не містить відомостей про
внесення слідчим або прокурором до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань даних стосовно вчинення
кримінального правопорушення, що є
саме процесуальною дією. В розділі
«Прийняті в ході досудового
розслідування процесуальні рішення»
безпідставно вказані процесуальні дії
- повідомлення про підозру, внесення до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань даних стосовно вчинення
кримінального правопорушення. Такий
спосіб складання реєстру не
узгоджується з нормами ст. 103, ч. 1 ст. 104,
ч. 2 ст. 109, ч. 1, 2 ст. 214 КПК України.

Що стосується клопотання прокурора про
продовження строку запобіжного заходу,
то суд вважає доведеним передбачені ст.
177 КПК України ризики стосовно
обвинуваченого, а тому вважає за
доцільне подовжити строк запобіжного
заходу, обраного обвинуваченому, в
межах, передбачених діючим
кримінально-процесуальним законом.

Під час розгляду клопотання прокурора
судом встановлено наявність
обґрунтованої підозри у вчиненні
обвинуваченим злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 186 КК України, наявність
достатніх підстав вважати, що існують
ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а
саме: можливість переховування від
органів досудового розслідування,
впливу на свідків у даному
кримінальному провадженні, вчинення
іншого правопорушення обвинуваченим, а
дані про його особу свідчать про
недостатність застосування більш
м'яких запобіжних заходів для
запобігання ризиків. У зв'язку з чим суд
вважає клопотання про продовженя
строку запобіжних заходів
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України,
у підготовчому судовому засіданні суд
повертає обвинувальний акт, клопотання
про застосування примусових заходів
медичного або виховного характеру
прокурору, якщо вони не відповідають
вимогам КПК України.

Виконуючи вимоги ст.ст. 314, 315 КПК
України, суд з'ясував думку учасників
підготовчого засідання про можливість
призначити судовий розгляд на
підставі обвинувального акта.
Заслухавши думку прокурора,
обвинуваченого, які вважали, що
обвинувальний акт відповідає вимогам
КПК України, суд вважає неможливим
призначення судового розгляду на
підставі обвинувального акту.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 314, ст. 291 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному
провадженні, внесеному до ЄРДР 23 липня
2014 року № 0001935 за підозрою ОСОБА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 186 КК України, - повернути прокурору
для приведення його у відповідність
вимогам закону.

Продовжити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою строком на 60 діб, тобто до 18
листопада 2014 року.

Ухвала суду може бути оскаржена
протягом семи днів з дня її
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги через
Червонозаводський районний суд м.
Харкова.

Суддя
О.В.Білінська