№ 336/9273/14-к
провадження № 1кп/336/49/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2015 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, -
30.09.2014 р. приблизно о 06.30 годині ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, знаходячись на території Запорізького міського дитячого ботанічного саду (ЗМБДС), що розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул..Чарівна, б.11, скориставшись тим, що його ніхто не бачить, проник через металевий паркан до приміщення розплідника зазначеного ботанічного саду, де таємно викрав майно, що належить ЗМБДС, а саме: 6 рослин ялівець, за ціною 35 гривень за 1 шт., чим спричинив ЗМДБС матеріальну шкоду на загальну суму 210 грн. У подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний намір, склав викрадені ним рослини у свою сумку, переліз через паркан і направився в сторону виходу з території ЗМБДС, але був затриманий охоронцем ЗМБДС. ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не довів свій злочинний умисел до кінця внаслідок обставин, які не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками охорони ЗМБДС при спробі покинути зазначену територію.
09.10.2014 р. приблизно о 17.00 годині ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні супермаркету «Сільпо», що розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул..Чарівна, б.155 Б, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його ніхто не бачить, намагався таємно викрасти майно, а саме алкогольний напій віскі «Jameson» пляшка об`ємом 1 л, вартістю 341,67 грн., що належить ТОВ «Фоззі-Фуд», яку сховав у лівому рукаві светру, в який він був одягнений, та направився до каси для розрахунку, через яку покинув торгівельний зал магазину, не розрахувавшись за вказаний вище товар. Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не довів свій злочинний умисел до кінця внаслідок обставин, які не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками охорони ТЦ «Сільпо» при спробі покинути магазин.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України визнав, пояснив, що вночі 30.09.2014 р. він зайшов в будинок охоронця, який розташований на території Запорізького міського ботанічного дитячого саду, поспав у ньому. Прокинувшись вранці, переліз через паркан на територію саду, взяв шість стаканів з розсадою, як він вважав ялинок, та вийшов за територію ЗМБДС, але був затриманий охоронцем зазначеного підприємства. Крім того, 09.10.2014 р. з супермаркету «Сільпо» він намагався викрасти пляшку зі спиртним, яке вибрав оцінюючи його вартість, щоб в подальшому збути. Вказав, що кримінальні правопорушення вчиняв через скрутне матеріальне становище, розкаюється у вчиненому.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений не оспорює фактичних обставин справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, який не був доведений до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого, та за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, яке не було доведено до кінця з причин, які не залежали від волі обвинуваченого.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вчинив тяжкий та середньої тяжкості злочини. Обвинувачений до затримання не мав постійного місця проживання, раніше судимий, перебуває на обліку в протитуберкульозному диспансері № 3.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладені пом`якшуючі обставини, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, відсутність матеріальної шкоди, у зв`язку з поверненням викраденого, суд вважає, що дані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, тому відносно обвинуваченого можливо застосувати ст. 69 КК України і призначити основне покарання за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України нижче від найнижчої межі.
При призначенні покарання суд враховує позицію сторін обвинувачення та захисту, дані про особу підсудного, який не працює, раніше судимий, на обліку в наркологічному чи психіатричному диспансері не перебуває, та приходить до висновку, що з метою досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме кари та виправлення, ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним його відбуванням.
Цивільні позови не заявлялись.
Керуючись ст.ст.371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України (в редакції 2012 року), суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту;
за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ст.69 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань з урахуванням вироку Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24.11.2014 р. остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (одного) року 1 місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання період тримання його під вартою з 29 жовтня 2014 року.
Речові докази по справі:
Пляшку алкогольного напою віскі «Jameson», об`ємом 1 л, які передані на відповідальне зберігання ТОВ «Фоззі Фуд», залишити в розпорядженні потерпілого ТОВ «Фоззі Фуд»;
6 саджанців ялівцю, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити в розпорядженні Запорізького міського дитячого ботанічного саду.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя