У Х В А Л А

Справа № 338/1141/13-к

11.09.2013 смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Битківського Л.М., з участю секретаря Матлюк Л.Г., прокурора Готраш Н.М., захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд вироку Богородчанського районного суду від 29.11.2010 року за ново виявленими осбтавинами, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2010 року, яким він засуджений за ст. 309 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У поданій заяві зазначає, що в основу обвинувального вироку суду щодо нього покладено як доказ протокол огляду місця події від 07.09.2010 року, відповідно до якого у нього виявлено та вилучено 4 паперові згортки з вмістом подрібненої рослинної маси зеленого кольору. Вказаний протокол, відповідно до його змісту, складений за участі понятого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в м.Івано-Франківську. В протоколі допиту ОСОБА_5 від 13.09.2010 року зазначено, що ОСОБА_5 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак, за адвокатським запитом захисника ОСОБА_1 КП «Єдиний розрахунковий центр» 26.04.2013 року повідомило, що ОСОБА_5 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 лише до 01.02.2000 року. Таким чином, на момент складання протоколу огляду місця події від 07.09.2010 року за зазначеною адресою він не проживав.

Вказана обставина свідчить про те, що протокол огляду місця події складений з порушенням ст. 85, 127, 191 КПК України і не міг бути використаний як доказ. Дані обставини йому та суду не були відомі на момент судового розгляду і могли вплинути на вирок суду. Вважає, що на підставі вказаного доказу, який ліг в основу його обвинувачення, він незаконно засуджений. Тому вирок суду підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги поданої заяви підтримав з викладених у ній підстав.

Захисник ОСОБА_3 ОСОБА_1 підтримав заяву ОСОБА_3 Вказав, що у протоколі огляду місця, який ліг в основу обвинувачення, зазначено дані про особу понятого, які не відповідали дійсності, а це ставить під сумнів факт участі такого понятого при проведенні слідчих дій. Крім того, іншим понятим виступала особа, яка на час складання протоколу була студенткою Львівського державного університету внутрішніх справ, а тому не могла бути неупередженою при проведенні слідчих дій. Оскільки протокол огляду місця події складався не слідчим, а оперативним працівником органу внутрішніх справ, належних понятих при його складанні не було, то на його думку він , сфальсифікований, а тому мав бути визнаний судом неналежним і недопустимим доказом. В порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ОСОБА_3 був позбавлений права особисто допитати ОСОБА_5 як свідка обвинувачення. Тому, посилаючись на п.1, 5 ч.2 ст.459 КПК України вважає вказану обставину нововиявленою і просив скасувати з цих підстав ухвалений щодо ОСОБА_3 вирок суду від 29.11.2010 року.

ОСОБА_4, який засуджений цим же вироком суду за ст. 307 ч.2 КК України, подану ОСОБА_3 заяву вважає безпідставною, а вирок суду законним. Просив у задоволенні заяви про перегляд вироку відмовити.

Захисник ОСОБА_4 ОСОБА_2 підтримав позицію свого підзахисного.

Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви ОСОБА_3 про скасування вироку за нововиявленим обставинами. Вказала, що протокол огляду місця події не був єдиним встановленим судом доказом вини ОСОБА_3 Як на досудовому слідстві так і в ході судового розгляду ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнавав повністю. В ході судового розгляду підсудний мав можливість клопотати про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_5, який був понятим при огляді місця події, однак таких клопотань перед судом не ставив. Позиція заявника, що ОСОБА_5 не проживав за вказаною ним у протоколі допиту адресою, а також припущення, що він міг бути відсутнім при складанні протоколу огляду місця події будується на домислах і нічим не підтверджена.

Заслухавши пояснення заявника, інших учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до змісту Глави 34 Кримінально-процесуального кодексу України нововиявлені обставини це узагальнена категорія юридичних фактів, які мають суттєве значення для вирішення справи, але не були відомі суду та іншим учасникам процесу на момент постановлення рішення, внаслідок чого була допущена судова помилка. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: 1) їх існування на час розгляду справи, 2) те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, 3) істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте)

Як встановлено судом, вироком Богородчанського районного суду від 29.11.2010 року ОСОБА_3 засуджений за те, що 07.09.2010 року о 22 год. біля приміщення кафе «Монарх», що розташоване по вул. Шевченка в смт.Богорочани, незаконно придбав без мети збуту у ОСОБА_4 8,4 грама особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу (марихуани), який незаконно зберігав для власного вживання. Цим же вироком суду ОСОБА_4 засуджений за ст. 307 ч.2 КК України, крім іншого і за те, що 07.09.2010 року незаконно збув ОСОБА_3 8,04 грама згаданого наркотичного засобу.

В основу обвинувального вироку по кримінальній справі судом було покладено не протокол огляду місця події, як стверджує заявник, а показання самих підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вину у вчиненні інкримінованих дій визнали повністю і дали детальні показання про обставини скоєного злочину. Зокрема, у своїх показаннях перед судом ОСОБА_6 ствердив, що 07.09.2010 року за 100 грн. придбав у ОСОБА_4 декілька грамів марихуани, які в приміщенні кафе «Княже» розфасував у пакетики, після чого, до приміщення кафе зайшли працівники міліції і вилучили у нього пакетики з наркотичним засобом та склали про це протокол. Факт продажу ОСОБА_3 марихуани підтвердив в судовому засіданні при розгляді справи підсудний ОСОБА_4 Протокол огляду місця події, поряд із показаннями допитаних в судовому свідків був одним з багатьох доказів, на які послався суд у вироку.

Суд вважає безпідставними посилання ОСОБА_3 та його захисника на те, що невідповідність місця проживання ОСОБА_5, який значиться понятим у протоколі огляду місця події, може бути нововиявленою обставиною. Відповідно до представленої суду довідки КП «Єдиний розрахунковий центр» квартира по вул. Галицькій, 124/98 належить ОСОБА_7, яка є матірю ОСОБА_5. Користуючись конституційним правом вільного вибору місця проживання він цілком на законних підставах міг проживати за вказаною адресою і вказувати її як свою адресу. Той факт, що ОСОБА_5 дійсно фактично проживав за вказаною адресою підтверджується матеріалами кримінальної справи. Зокрема в ході виконання постанови про примусовий привід свідка в судове засідання дільничний інспектор Івано-Франківського МВМ ОСОБА_8 відшукав ОСОБА_5 за згаданою адресою і отримував у останнього розписку про обовязок явки до суду. ОСОБА_3, як підсудний, був знайомий з матеріалами справи, мав можливість клопотати про виклик вказаного свідка в судове засідання, наполягати на його безпосередньому допиті в ході судового розгляду для зясування усіх обставин, однак таких клопотань не заявляв. Позиція ОСОБА_3 та захисника, які заявили, що ОСОБА_5 взагалі міг бути відсутнім при складанні протоколу огляду місця події, а дані про нього внесені до протоколу працівниками міліції завідомо неправдиво, базуються на домислах і не підтверджені жодним чином.

Суд приходить до переконання, що жодних нововиявлених обставин, передбачених ч.2 ст. 459 КПК України, які могли би бути підставою для перегляду вироку суду ОСОБА_3 не наведено.

Питання належності та допустимості доказів по справі вирішував суд, який розглядав кримінальну справу по суті і переоцінювати докази, які не є нововиявленими при розгляді заяви про перегляд вироку суд не може.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.459-467 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд вироку Богородчанського районного суду від 29.11.2010 року за нововиявленими осбтавинами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя