Справа № 742/400/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/356/2015
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження, зареєстрованих в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12.014.270.210.001.696, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 лютого 2015 року, постановлений щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки

м. Улітіно, Онежського району Архангельської області, громадянки України, проживаючої в АДРЕСА_1 , не працюючої, раніше судимої Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області:

- 19.12.2011 року за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 18.03.2013 року за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст.ст. 75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

08 грудня 2014 року, в 10:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в будинку ОСОБА_9 , по АДРЕСА_2 , повторно, таємно викрала грошові кошти в сумі 300 грн..

Вироком районного суду ОСОБА_6 визнано винуватою у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 6 місяців арешту.

Згідно ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком від 18.03.2013 року та обрано остаточну міру покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченій не обрано.

На вирок місцевого суду прокурором подано апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та ухвалити новий і призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 6 місяців арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком від 18.03.2013 року та остаточно призначити покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеності вини обвинуваченої, вважає, що вирок суду від 16.02.2015 року підлягає скасуванню в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, не відповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж не відбута частина покарання за попереднім вироком.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача, прохання прокурора задовольнити апеляційну скаргу та прохання захисника і обвинуваченої залишити вирок районного суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

У судових засіданнях місцевого та апеляційного судів обвинувачена не заперечувала своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого діяння відповідає фактичним обставинам, підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, яким дана належна юридична оцінка, та ніким не оспорюється.

Дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно.

В той же час, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного обвинуваченого суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини кримінального провадження, що пом`якшують та обтяжують покарання, і призначити покарання, необхідне й достатнє для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Як того вимагає ч. 2 ст. 409 КПК України, підставами для скасування вироку місцевого суду, при розгляді справи в апеляційному суді, є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При обранні обвинуваченій ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої.

Але, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що при застосуванні правил ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж не відбута частина покарання за попереднім вироком.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 374, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

засудила:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 лютого 2015 року, щодо ОСОБА_6 , в частині призначеного покарання скасувати.

ОСОБА_6 вважати засудженою за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду від 18.03.2013 року та остаточно призначити покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

В решті вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4