Провадження № 11-кп/783/451/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого-судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові матеріали провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 17 березня 2015 року,

з участю прокурора : - ОСОБА_8

захисника : - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком :
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Шардінськ, Курганської області, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, розлученого, не працюючого, із середньою освітою, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно ст. 89 КК України

визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України та обрано йому покарання 8 (вісім) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу, залишено тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахується з моменту фактичного затримання - 07 вересня 2012 року.

По справі вирішено питання судових витрат та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_6 06 вересня 2012 року о 01 год. 30 хв. перебуваючи на кухні буд. АДРЕСА_2 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, керуючись раптово виниклим умислом спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, під час словесного конфлікту із потерпілою ОСОБА_9 , наніс їй зокрема долонями обох рук, не менше десяти ударів в ділянку голови та обличчя, спричинивши останній тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили її смерть.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок районного суду, та перекваліфікувати його дії з ч.2 ст. 121 КК України, на ч.1 ст. 119 КК України, призначити справедливе покарання в рамках санкції ч.1 ст. 119 КК України, та врахувати, що він розкаявся, вину визнав по ч.1 ст. 119 КК України. Мотивує це тим, що вирок суду незаконний, необґрунтований та не відповідає обставинам кримінального провадження. Зазначає, що суд прийшов до висновку, про те, що його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 121 КК України, оскільки він навмисно наніс потерпілій ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілої, однак, судом не взято до уваги те, що мати потерпілої ОСОБА_9 та свідок, сестра вважають, що ОСОБА_6 любив потерпілу ОСОБА_9 і мав намір з нею одружитись та удочерити її дитину, тому наміру на умисне її вбивство, чи умисні тяжкі тілесні ушкодження немав, так як ОСОБА_9 була конфліктною людиною, а він під час конфліктів заступався за її матір, та намагався не допускати конфліктів, про що вони свідчили в судовому засіданні суду першої інстанції. Крім цього вказує, що кваліфікація його дій за ч.2 ст. 121 КК України є неправильною, а застосування кримінального закону, яке виразилось в незастосуванні кримінального закону в частині кваліфікуючої ознаки, а саме, умисного тяжкого тілесного ушкодження, оскільки ОСОБА_6 не мав умислу, про що він з моменту його затримання постійно наголошував, а кваліфікуючою ознакою ст. 121 є умисел.

На вирок суду захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, визнавши ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченому ч.1 ст. 119 КК України, та обрати покарання в межах санкції ч.1 ст. 119 КК України. Мотивує це тим, що вирок суду незаконний та необґрунтований, є невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження № 0000012 міститься висновок експерта № 2667 по матеріалах справи від20.10.2012 року, зроблений лікарем судово-медичним експертом КЗ ЛОР ЛОБСМЕ ОСОБА_10 . Під час судового розгляду судово-медичний експерт ОСОБА_10 викликався стороною захисту для допиту з метою роз`яснення та доповнення висновку експерта №2667 по матеріалах справи від 20.10.2012 року, однак, після дачі показів у судовому засіданні 10.03.2015 року виникла необхідність у призначенні додаткової судово-медичної експертизи по матеріалах справи, оскільки судово- медичний експерт ОСОБА_10 по спливу більш як 2-х років після проведення експертизи не зміг дати чітких відповідей на поставлені йому в судовому засіданні захисником питання. Крім цього, в ході пояснень, експерт ОСОБА_10 зазначив, що в порушення вимог чинного законодавства, не складав опису тих матеріалів кримінального провадження, що йому були надані слідством для проведення судово-медичної експертизи (фонограма судового засідання за 10.03.2015 року, час вчинення запису 11:36:29).

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечив апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в його інтересах, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, колегія суддів не розглядаючи правильність кваліфікації дій у пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_6 досудовим слідством та судом, а також висновкам суду щодо цього обвинувачення, вважає, що судом допущено істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкоджали чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований та справедливий вирок.

Як вбачається з матеріалів судового провадження обвинуваченим ОСОБА_6 неодноразово подавались клопотання про призначення по цьому кримінальному провадженні додаткової судово-медичної експертизи (т.3 а.с. 50-51, 52-53, 60-61), які в процесі розгляду судом залишені поза увагою, та не вирішені по суті.

Водночас, є ухвала суду від 10 березня 2015 року (т.3 а.с. 259) про відмову захиснику ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про призначення судово-медичної експертизи, однак відмовляючи у цьому клопотанні судом не було одночасно вирішено і клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , де він ставив на вирішення судово-медичної експертизи питання, які не є ідентичними питанням поставленим захисником.

Крім цього, на думку колегії суддів, не повно з`ясований механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_9 , про що би мали зазначити у своїх висновках експерти.

Судом першої інстанції запитувався судово-медичний експерт ОСОБА_10 , який неповно підтримав попередній висновок судово-медичної експертизи, а про ряд питань захисника заявив, що це не входить у його компетенцію.

Колегія суддів знаходить, що вирішення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про призначення додаткової комплексної судово-медичної експертизи мало би значення для встановлення умислу в останнього на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, оскільки він заперечує нанесення умисно ним таких ушкоджень, так як остання неодноразово падала з висоти власного росту і могла вдаритись у тупі предмети головою.

Без усунення цих недоліків розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, унеможливлює розгляд апеляційним судом встановлення фактичних обставин події.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок Залізничного районного суду м. Львова від 17 березня 2015 року в силі залишатись не може, підлягає скасуванню і призначенню нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді слід врахувати наведене, а також вжити заходів щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження.

За сукупністю здобутого правильно кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_6 за статтями кримінального закону.

Водночас колегія суддів не знаходить підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу, та залишає такий до розгляду кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в його інтересах задовольнити частково, вирок Залізничного районного суду м. Львова від 17 березня 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , тримання під вартою, залишити попередній до розгляду кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4