Справа №
11-321/07року Головуючий
в 1-інстанції Демчук П.В.
ст.185 ч.3 КК України Доповідач
УХВАЛА

Ім'ям України

16 травня 2007
року колегія судців Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Хмельницької області у складі:

головуючого-судді:
Кульбаби В.М.

суддів: Курдзіля
В.Й., Задворного О.Л.

з участю
прокурора: Бантюка І.М. розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Хмельницькому справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Ізяславського
районного суду від 27 лютого 2007 року.

Цим вироком:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Мала Салиха Красилівського району, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України,
українця, не працюючого, не одруженого, раніше судимого :

· 19.
04.2000 року Красилівський районним судом за ст. 140 ч.1 КК України на 2 роки
виправних робіт;

· 06.10.2000
року Красилівський районним судом за ст.ст. 140 ч.2, 140 ч.3 КК України на 3
роки 6 міс. позбавлення волі.

засуджено: за
ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

До набрання
вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 залишено попередній
- утримання під вартою.

Строк покарання
постановлено рахувати з 13 лютого 2007 року.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку
та мешканку АДРЕСА_2,
громадянку України, українку, з неповною середньою освітою, не працюючу, раніше
не судиму ,-засуджено: за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі
ст.75 КК України ОСОБА_2 від відбування основного покарання звільнено з
випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 рік.

На підставі ст.
76 КК України ОСОБА_2 зобов'язано повідомляти органи кримінально - виконавчої
системи про зміну місця проживання та роботи.

Засуджена
перебуває на підписці про невиїзд.

Постановлено
стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - 730 грн.
матеріального збитку.

Питання про
речові докази вирішено на підставі ст. 81 КПК України.

За вироком
районного суду ОСОБА_1 засуджено за те, що він у стані алкогольного сп'яніння в
період з 1 по 15 вересня 2006 року за попередньою змовою з ОСОБА_2, таємно
проникали у жилий будинок, належний ОСОБА_3 в с Нове Село Ізяславського району, звідки викрали майно на
загальну суму: 730 грн., а саме: два мішки цукру по 50 кг. у кожному, дві
алюмінієві каструлі ємністю по 15 літрів кожна, дві алюмінієві каструлі ємністю
по 5 літрів кожна, дві алюмінієві каструлі ємністю по 2 літра кожна. За змістом
апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду змінити і пом'якшити йому
покарання. Вважає, що при призначенні покарання суд належним чином не врахував
його щире каяття у скоєному, часткове відшкодування завданої матеріальної
шкоди, відсутність претензій з боку потерпілої, сімейний стан, зокрема
перебування на утриманні 4 дітей-інвалідів, 2 з яких є неповнолітніми.

В доповненнях до
апеляції засуджений зазначає, що злочину не вчиняв, а викрав лише відро цукру,
в решті злочину був змушений себе оговорити під фізичним та моральним впливом
працівників міліції. Просить врахувати, що у нього хворе серце, дружина
перебуває на обліку у психіатра, на утриманні 4 дітей-інвалідів.

В своїх
запереченнях на апеляцію прокурор просить вирок залишити без змін, як законний
та обґрунтований.

Засуджена
ОСОБА_2 вирок не оскаржила.

Заслухавши
доповідача, пояснення прокурора на заперечення, засудженого ОСОБА_1 в підтримку
апеляції, вивчивши матеріали справи та перевіривши наведені доводи колегія
суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення.

Висновок суду 1
інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні крадіжки майна потерпілої ОСОБА_3 на
загальну суму 730 грн., шляхом проникнення у її житло та за попередньою змовою
з ОСОБА_2 при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам справи і
ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, сам ОСОБА_1
по суті не заперечував факту вчинення крадіжки майна потерпілої на зазначену
суму разом з ОСОБА_2, однак в судовому засіданні змінив свої показання і
заявив, що викрав лише відро цукру.

На досудовому
давав показання під тиском працівників міліції.

Проте, його вина
в повному обсязі доведена такими доказами.

Засуджена
ОСОБА_2 визнала, що дійсно разом з ОСОБА_1 викрали з будинку ОСОБА_3 2 мішки з
цукром по 50 кг. у кожному,
2-і п'ятнадцятилітрові, 2-і п'ятилітрові, 2-і двохлітрові каструлі з алюмінію.

Свідок ОСОБА_4 підтвердила, що
у вересні 2006 р. до неї неодноразово приходив ОСОБА_1 та приносив цукор, за
який вона розраховувалася горілкою або грошима.

Свідок ОСОБА_5
підтвердив, що у той же період зустрів свого брата, ОСОБА_1, який перебував у
стані сп'яніння і ніс дві алюмінієві каструлі.

Свідок відібрав
їх і заніс до свого господарства

Потерпіла
ОСОБА_3 підтвердила, що повернувшись додому після відвідування дітей виявила
крадіжку зазначеного майна.

Наведені
обставини підтверджено даними протоколів оглядів господарств ОСОБА_2 і ОСОБА_4
де було виявлено та вилучено викрадене майно.

Всім доказам суд
дав належну оцінку і правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 185 ч.3КК
України.

Що ж стосується
доводів апеляції про т.е, що ОСОБА_1 давав показання у яких визнавав себе
винним у крадіжці всього зазначеного майна, під примусом з боку працівників
міліції, то з матеріалів справи це не вбачається.

Його показання
вільні, послідовні, співпадають з іншими доказами у справі.

Покарання
ОСОБА_1 призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням
всіх обставин справи, в тому числі і на які є посилання у апеляції, даних, що
характеризують винного.

При цьому з
матеріалів справи не вбачається, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває 4-ро
дітей-інвалідів, тому колегія суддів не приймає наведений довід, як обставину,
що пом'якшує покарання.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Вирок
Ізяславського районного суду від 27 лютого 2007 року що до ОСОБА_1 залишити без
зміни, а апеляцію засудженого - без задоволення.