Справа № 199/1747/15-к
ВИРОК
іменем України
2015 року квітня місяця 17 дня Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську кримінальне провадження № 0002725 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента Професійно-технічного училища № 2, холостого, раніше піддавався заходам виховного характеру згідно постановам Амур-Нижньодніпровського районного суду від 14.05.2012,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 та його законного представника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 , педагога ОСОБА_8 , представника управління служби у справах дітей ОСОБА_9 , представника КНДМ ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:
20.12.2014 близько 01:30 години ОСОБА_3 знаходився на території спортивного майданчика школи № 116 за адресою: вул. Передова, 601 у місті Дніпропетровську, де між ним та ОСОБА_5 розпочався словесний конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_3 нецензурно висловився на адресу ОСОБА_5 , після чого останній наніс йому один удар по обличчю кулаком. У відповідь ОСОБА_3 наніс один удар кулаком по обличчю ОСОБА_5 , після чого між ними почалась спільна бійка, під час якої ОСОБА_5 та ОСОБА_3 впали на землю. Першим піднявся ОСОБА_5 , який допоміг піднятися ОСОБА_3 , подавши йому руку.
Після того, як ОСОБА_3 піднявся з землі, на грунті раніше виниклої образи, у нього раптово виник злочинний намір на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . В цей же день, близько 01:40 години, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись на території спортивного майданчика школи № 116 за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючі свій злочинний намір на умисне спричинення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння, підняв ізземлі невстановлений предмет, яким, тримаючи його в обох руках, наніс ОСОБА_5 один удар в ділянку голови з правої сторони. Після вказаного удару ОСОБА_5 впав на землю.
Далі ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний намір на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 ще один удар невстановленим предметом в область голови, тим самим заподіяв останньому тілесні ушкодження згідно висновку експерта № 5033е від 29.12.2014 у вигляді: черепно-мозкової травми, забію головного мозку 3-го ступеню з контузійним вогнищем в правій тім`яній долі, вдавленого перелому тім`яної кістки праворуч, перелому лобної кістки з переходом на основу черепа, пневмоцефалії, гемосинусу, саднин в тім`яно-скроневій області праворуч, синців та субкон`юктивальних крововиливів в обох параорбітальних областях, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.
Також ОСОБА_5 згідно висновку експерта № 5033е від 29.12.2014 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця по передній поверхні грудної клітини ліворуч між середньо-ключичною та передньо-пахвовою лініями в проекції 3-го міжребір`я, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав в повному обсязі та пояснив, що 20.12.2014 о 01:30 годині він йшов додому через територію школи № 116 по вул. Передовій, де зустрів ОСОБА_5 . Він попросив у ОСОБА_5 запальничку, на що той відповів, що спалить обличчя, після чого між ними розпочався словесний конфлікт. Через деякий час підійшли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і ОСОБА_5 наніс йому удар по обличчю, почалась штовханина і вони впали на землю. Першим піднявся ОСОБА_13 . Далі він злякався, що його поб`ють хлопці, бо їх було троє, і наніс ОСОБА_5 удар дерев`яною палкою, яку він намацав в ході бійки. ОСОБА_5 впав на землю. Тоді він палкою ще раз вдарив ОСОБА_5 . Куди вдарив не бачив, допускає, що міг вдарити по голові. Палку вибросив, побіг додому. О 5-ій годині приїхала міліція, наділи наручники, спитали це він зробив так з ОСОБА_5 .. Пізніше йому стало відомо про стан здоров`я ОСОБА_5 . Тілесні ушкодження ОСОБА_5 отримав від його дій. Він не думав, що так все вийде. В лікарню до ОСОБА_5 їздив, намір допомогти потерпілому в лікарні був, але батьки ОСОБА_5 не бажали допомоги від нього.

Крім повного визнання своєї вини неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 , суд вважає, що його вина у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, з показів потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні слідує, що в ніч з 19 на 20 грудня 2014 року він провів свою дівчину ОСОБА_14 і близько 01:30 години проходив на території школи № 116, де зустрів ОСОБА_3 , з якимось незнайомцем. ОСОБА_3 чекав його. Він зателефонував брату та другу ОСОБА_15 , щоб вони прийшли. ОСОБА_3 почав без підстав ображати його, провокував на бійку та був ініціатором конфлікту. Після цього вони схопили один одного за одяг і впали на землю, почали душити, але не бились, друзі розтягнули їх. Потім друг ОСОБА_3 , який був з ним, відійшов убік в темряву і вийшов з битою в руках. ОСОБА_3 комусь подзвонив і під`їхав мерседес сірого кольору, з якого вийшли люди і побігли на ОСОБА_16 . В цей момент ОСОБА_3 взяв биту і завдав йому удар битою по голові, від якого він впав та відчув, як йому наносять ще удар по голові. Він втратив свідомість в машині ОСОБА_17 , коли їхали в лікарню. Тільки 26 грудня 2014 року в реанімації лікарні ОСОБА_18 він вийшов з коми та опритомнів. Лікарі говорили, що стан здоров`я дуже важкий, зробили операцію на голові, шиї, він не міг дихати, на голові залишилася вм`ятина. Обвинувачений ОСОБА_3 в лікарню не приходив, але приходила його мама та пропонувала гроші. ОСОБА_3 перший розпочав конфлікт, запальничку він не просив, вийшов з темряви і відразу почав нецензурно висловлюватися на його адресу. ОСОБА_3 він не бив та вважає, що обвинувачений повинен понести суворе покарання за вчинений злочин, за те, що з ним зробив, він ледве залишився живим.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що 20.12.2014 його брат ОСОБА_5 пішов проводжати свою дівчину з кафе «Лено», а він з ОСОБА_12 чекали його біля магазину. ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_20 і попросив прийти в школу № 116. Вони підійшли та побачили там ОСОБА_3 з якимсь незнайомим хлопцем. ОСОБА_3 почав ображати брата, кричав та лаявся. Потім ОСОБА_3 та ОСОБА_5 схопилися за одяг і впали на землю, тоді вони з ОСОБА_20 стали їх відтягувати. Потім хлопець, який був з ОСОБА_21 вийшов з темряви з битою, ОСОБА_3 комусь зателефонував. Майже відразу під`їхала машина і почалася бійка. ОСОБА_3 підняв биту і почав нею цілеспрямовано бити ОСОБА_5 по голові. Тяжкі тілесні ушкодження його брату спричинив тільки ОСОБА_3 . Останній наніс брату два удари битою по голові. Брат знаходився в тяжкому стані, в машині втрачав свідомість, знаходився в лікарні в реанімації в комі, тривалий час лікувався.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що уночі 20.12.2014 йому зателефонував ОСОБА_22 і попросив прийти на територію школі № 116. Вони з ОСОБА_19 підійшли і побачили там ОСОБА_5 , ОСОБА_3 і якогось незнайомця, у яких відбувався словесний конфлікт. ОСОБА_3 нецензурно виражався на адресу ОСОБА_5 , потім схопив його і вони опинилися на землі. В цей момент незнайомець вийшов з битою і він попросив його покласти біту на підлогу. ОСОБА_3 комусь подзвонив, після чого під`їхав мерседес сріблястого кольору, з якого вийшли незнайомі люди і почали їх бити. Далі він побачив як ОСОБА_3 завдав удару битою по голові ОСОБА_5 . Потім він зателефонував ОСОБА_23 , яка приїхала з батьком та забрали ОСОБА_5 в лікарню. Бійку цілеспрямовано розпочав ОСОБА_3 , який прямо провокував ОСОБА_5 на бійку. Стан здоров`я у ОСОБА_5 після побиття ОСОБА_3 був дуже важкий.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що вночі з 19 на 20 грудня 2014 року ОСОБА_5 пішов проводжати її додому. По дорозі йому хтось зателефонував і він сказав, що передзвонить пізніше. Потім, через деякий час, їй зателефонував ОСОБА_12 і сказав, що ОСОБА_5 вдарили битою по голові. Вони з батьком повезли його до лікарні, по дорозі у ОСОБА_5 почалися судоми, йшла кров. Після побиття ОСОБА_5 шість днів перебував у реанімації. Вважає, що ОСОБА_5 пощастило, що він залишився живим, оскільки стан його здоров`я був дуже тяжкий, ініціатором бійки вважає ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показав, що 20.12.2014 йому зателефонувала донька і попросила відвести додому ОСОБА_5 . По дорозі ОСОБА_5 стало погано, йшла кров і він відвіз його на швидку допомогу, після чого потерпілого повезли до лікарні ім. Мечнікова. В машині ОСОБА_19 і ОСОБА_15 сказали, що це ОСОБА_3 побив ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні показав, що 19.12.2014 близько 21:00 години вони з друзями зібралися біля магазину «АТБ», а потім пішли в кафе «Лено». Близько 01:00 години 20.12.2014 ОСОБА_5 пішов проводжати ОСОБА_14 , а він пішов додому. Пізніше йому зателефонував ОСОБА_12 і попросив телефонний номер когось із знайомих, щоб відвезти ОСОБА_5 , сказав що ОСОБА_22 вдарили битою по голові і його стан дуже поганий. Пізніше ОСОБА_15 сказав, що ОСОБА_5 знепритомнів і батько ОСОБА_14 повіз його до лікарні. Знає, що ОСОБА_5 знаходився 6 днів у реанімації без свідомості після побиття ОСОБА_3 . Характеризує потерпілого ОСОБА_5 , як врівноваженого та неконфліктного товариша.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 20.12.2014 та фото-таблиці до нього оглянуто місце вчинення злочину ділянку місцевості, розташовану на території середньої школи № 116 по вул. Передовій в місті Дніпропетровську.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 27.02.2015 потерпілий ОСОБА_5 в присутності понятих та експерта на місці вчинення злочину, а саме: на території середньої школи № 116, за адресою: вул. Передова, 601 в місті Дніпропетровську, розповів та показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень дерев`яною битою ОСОБА_3 по голові та тулубу в ході конфлікту, що мав місце 20.12.2014 близько 01:00 години.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 02.03.2015 обвинувачений ОСОБА_3 в присутності понятих та експерта на місці вчинення злочину, а саме: на території середньої школи № 116, розташованої за адресою: вул. Передова, 601 в місті Дніпропетровську, розповів та показав механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 дерев`яною палицею по голові в ході конфлікту, що мав місце 20.12.2014.

З протоколів проведення слідчих експериментів від 27.02.2015 свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_15 , кожен окремо, в присутності понятих та експерта на місці вчинення злочину, а саме: на території середньої школи № 116, розташованої за адресою: вул. Передова, 601 в місті Дніпропетровську, розповіли та показали механізм нанесення тілесних ушкоджень дерев`яною битою ОСОБА_3 по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_5 в ході конфлікту, що мав місце 20.12.2014 близько 01:00 години.

З висновку експерта № 5033е від 29.12.2014 слідує, що у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забію головного мозку 3-го ступеню з контузійним вогнищем в правій тім`яній долі, вдавленого перелому тім`яної кістки праворуч, перелому лобної кістки з переходом на основу черепа, пневмоцефалії, гемосинусу, саднин в тім`яно-скроневій області праворуч, синців та субкон`юктивальних крововиливів в обох параорбітальних областях, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Тілесні ушкодження у вигляді: синця по передній поверхні грудної клітини ліворуч між середньо-ключичною та передньо-пахвовою лініями в проекції 3-го міжребір`я відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися від не менш як 2-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів) частина яких з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути і дерев`яна бита (палиця). Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворились незадовго до надходження на стаціонарне лікування в ОКЛ ім. Мечнікова, тобто можливо і в термін на який вказує слідчий у постанові. Виявлені у нього тілесні ушкодження спричиненні в короткий проміжок часу. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони не є характерними для спричинення їх при одномоментному падінні з висоти власного росту.
З додаткового висновку експерта № 859е від 03.03.2015 слідує, що виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, забію головного мозку 3-го ступеню з контузійним вогнищем в правій тім`яній долі, вдавленого перелому тім`яної кістки праворуч, перелому лобної кістки з переходом на основу черепа, пневмоцефалії, гемосинусу, саднин в тім`яно-скроневій області праворуч, синців та субкон`юктивальних крововиливів в обох параорбітальних областях, синця по передній поверхні грудної клітини ліворуч між середньо-ключичною та передньо-пахвовою лініями в проекції 3-го міжребір`я, їх локалізація та характер тілесних ушкоджень в область голови не суперечать механізму їх утворення на який вказують свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_15 та потерпілий ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту.
Судово-медичний експерт ОСОБА_26 , в судовому засіданні повністю підтвердила висновки вищевказаних експертиз та пояснила, що тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_5 спричинені в короткий проміжок часу, не менш як двох механічний дій тупого твердого предмету.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 повинні бути правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи вид і міру покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Суд, виходячи з вимог ст. 103 КК України, також враховує умови життя і виховання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , рівень його психофізичного розвитку.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 умисного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та вчинений проти життя та здоров`я потерпілого; дані про обвинуваченого ОСОБА_3 , який на теперішній час є неповнолітньою особою, раніше не судимий, але піддавався примусовим мірам виховного характеру, виховується у повній сім`ї, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем навчання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: вчинення злочину неповнолітнім, його повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За таких обставин, виходячи з вимог: Глави 38 КПК України, положень Конвенції про права дитини 1989 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, зокрема ст. 40 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою ВР України від 27.02.1991 № 789-ХІІ, визнається право кожної дитини, яка порушила кримінальне законодавство та визнається винною в його порушенні на таке поводження, що сприяє розвиткові у дитини почуття гідності і значущості, зміцнює в ній повагу до прав людини й основоположних свобод та при якому враховуються її неповнолітній вік і бажаність сприяння її реінтеграції та виконання нею корисної ролі в суспільстві.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі. Проте суд, враховуючи зазначені вище обставини, що пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, повне визнання ним вини, щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім та зараз ще обвинувачений не досяг повнолітнього віку, відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі потерпілому, про що надана суду розписка, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, на підставі ст. 69 КК України, знаходить можливим призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 121 КК України. Проте суд, враховуючи обставини по справі, сплановані, активні послідовні дії ОСОБА_3 , яки носили насильницький характер, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , тяжкі наслідки, яки наступили для життя та здоров`я потерпілого, вважає неможливим застосування до обвинуваченого вимог ст.75 КК України.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 10937,63 гривень та моральної шкоди в розмірі 100000 гривень.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_27 уточнив позовні вимоги та пояснив, що матеріальна шкода йому відшкодована в розмірі 10000 гривень, про що ним написана розписка від 27.03.2015, яка міститься в матеріалах справи. Від стягнення матеріальної шкоди в повному обсязі в розмірі 10937,63 він відмовляється та просив стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 100000 гривень.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди визнала частково.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_27 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, вчиненого неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 , підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками.

Частиною 3 ст. 1179 ЦК України передбачено, що обов`язок батьків відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1180 ЦК України шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних засадах.

Так, суд приходить до висновку про наявність у потерпілого ОСОБА_5 моральних страждань внаслідок вчиненого злочину.

У зв`язку із характером і глибиною моральних страждань, які переніс потерпілий, їх тривалістю, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості суд вважає, що заявлена потерпілим сума 100000 гривень як компенсація моральної шкоди є явно завищеною, тому з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , а після досягнення повноліття з обвинуваченого ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, відповідно до ст. 127-129 КПК України, на його користь підлягає стягненню сума в розмірі 80000 гривень.

В задоволенні позову в іншій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 110, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та на підставі ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Початок строку відбуття покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити колишній особисте зобов`язання.

Позовну заяву потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з законного представника ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_5 , а після досягнення повноліття, тобто після ІНФОРМАЦІЯ_2 , з обвинуваченого ОСОБА_3 , в рахунок відшкодування моральної шкоди в результаті злочину 80000 (вісімдесят тисяч) гривень.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_5 в іншій частині - відмовити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1