Справа № 1-15/10
Провадження №без н/п
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2010 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря - Єнько Т.А.,

прокурора - Гойдало О.Є.,

потерпілого - ОСОБА_1,

законного представника потерпілого - ОСОБА_2,

законного представника підсудного ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

захисника підсудного ОСОБА_3 - ОСОБА_5,

представника служби у справах дітей ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, студента ІНФОРМАЦІЯ_7, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

та

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, неодруженого, непрацюючого, судимого вироком Малинського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2008 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

- за частиною 2 статті 186 КК України,-

встановив:

07 квітня 2009 року близько 14 години ОСОБА_8 повторно за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в міському парку ім. Миклухи Маклая в м. Малині вирішили заволодіти мобільним телефоном неповнолітнього ОСОБА_1 З цією метою вони, розподіливши між собою ролі, почали слідкувати за ОСОБА_1 доки той відійде в безлюдне місце де б вони могли реалізувати свої злочинні наміри. Потерпілий ОСОБА_1 повертався до себе додому на вулицю Фрунзе, йдучи по вулиці Мічурина м. Малина. ОСОБА_3 з метою заволодіння чужим майном попросив у ОСОБА_1 мобільний телефон «Sony Ericsson W 200 І», якого останній тримав у руках та слухав музику. Своє прохання мотивував тим, що хоче передзвонити знайомому. ОСОБА_1, знаходячись в безлюдному місці та уникаючи конфліктних ситуацій, поміняв сім-карту оператора «Лайф» на сім-карту «ACE & BACE», яку йому дав ОСОБА_8, і передав свій мобільний телефон ОСОБА_3 Останній передав телефон ОСОБА_8, а той, роблячи вигляд що розмовляє по телефону, почав відходити в глиб парку. Неповнолітній ОСОБА_1 пішов слідом за ОСОБА_8 Однак ОСОБА_7 сказав потерпілому не йти за ним, оскільки ОСОБА_8 скоро повернеться. Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_7 залишили в парку потерпілого ОСОБА_1 і ОСОБА_8 та пішли до свого знайомого, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_10 і працює водієм таксі. Через деякий час на автомобілі таксі, яким керував знайомий підсудних, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 підїхали на вулицю Мічурина, де їх чекав ОСОБА_8 Останній, тримаючи в руках мобільний телефон, який належав потерпілому ОСОБА_1, з метою відкритого заволодіння чужим майном та, уникаючи протидії зі сторони потерпілого, підбіг до автомобіля, сів в салон і поїхав в центр міста ОСОБА_2.

Своїми діями підсудні завдали ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 350 гривень.

Допитані в судовому засіданні підсудні ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину визнали повністю та показали, що 07 квітня 2009 року близько 14 години вони пішли в Малинський міський парк, щоб відібрати в когось телефон. Коли знаходились біля танцювального майданчика, то побачили школяра віком років 10, який йшов в напрямку заводу «Прожектор» та тримав в руках мобільний телефон. Це був потерпілий ОСОБА_1 ОСОБА_3 запропонував пройтися за ним і відібрати телефон. Всі разом пішли за ним до вул. Мічурина. Через деякий час ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_1 і попросив у нього мобільний телефон. Пояснив, що хоче передзвонити. Спочатку потерпілий сам набрав номер телефону, який продиктував йому ОСОБА_3, однак подзвонити вони не змогли. Після цього ОСОБА_8 дав потерпілому сім-карту «ACE & BACE» та попросив поставити її в свій телефон. ОСОБА_1 вставив в телефон вищевказану сім-картку і дав свій мобільний телефон «Sony Ericsson W 200 І» підсудному ОСОБА_3 Він передзвонив своєму знайомому таксисту, а потім надав телефон ОСОБА_8 ОСОБА_8, роблячи вигляд що розмовляє, пішов в глиб парку, а ОСОБА_7 притримав потерпілого, сказавши, що ОСОБА_8 зараз повернеться. Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_7 пішли до знайомого таксиста, а ОСОБА_1 ходив за ОСОБА_8, намагаючись повернути свій телефон. Через деякий час до нього на автомобілі таксі під?їхали ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ОСОБА_8 підбіг до автомобіля, сів в салон і всі разом поїхали в центр міста ОСОБА_2. Там пропонували своїм знайомим купити телефон, але в цей час під?їхали працівники міліції і затримали підсудних. Каються. Просять суворо не карати.

Крім особистого зізнання вина підсудних підтверджується і іншими доказами, а саме:

- Показаннями потерпілого ОСОБА_1, який показав, що дійсно 07 квітня 2009 року близько 14 години він йшов додому через міський парк. Раптом до нього підійшов ОСОБА_3 і попросив мобільний телефон для здійснення дзвінка. Він спочатку попросив набрати певний номер телефону, а коли нічого не вийшло, то ОСОБА_8 дав свою сім-карту «ACE & BACE» та попросив поставити її в свій телефон і передзвонити з неї. ОСОБА_1 вставив в свій телефон «Sony Ericsson W 200 І» дану сім-картку і дав телефон підсудному ОСОБА_3 Він почав кудись дзвонити, а потім передав телефон ОСОБА_8 Останній пішов з телефоном в глиб парку, а ОСОБА_7 запевнив, що він зараз повернеться. Потім ОСОБА_3 та ОСОБА_7 кудись пішли, а ОСОБА_8 залишився, тримаючи у себе телефон. Через деякий час підсудні повернулись на автомобілі таксі. ОСОБА_8 підбіг до автомобіля, сів в салон і всі разом кудись поїхали.

- Протоколом очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (а.с. 49) під час якої підсудні підтвердили наявність попередньої змови на викрадення телефону.

- Протоколом очної ставки між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 50) під час якої ОСОБА_7 пояснив, що потерпілий хотів забрати свій телефон у ОСОБА_8, але ОСОБА_7 притримав його, пояснивши, що ОСОБА_8 повернеться.

- Постановою про приєднання до справи речових доказів від 07.04.2009 року (а.с. 21) згідно якої приєднані до справи як речові докази мобільний телефон «Sony Ericsson W 200 І» і сім-картка оператора «ACE & BACE».

- Висновком експерта з товарознавчої експертизи від 09.04.2009 року (а.с. 59) згідно якої вартість телефону «Sony Ericsson W 200 І» становить 350 гривень.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудних у вчиненні інкримінованого їм злочину доведена і кваліфікує їх дії за частиною 2 статті 186 КК України за наступними ознаками:

· ОСОБА_7 та ОСОБА_3 за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж) вчиненого за попередньою змовою групою осіб;

· ОСОБА_8 за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж) вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи підсудним вид і міру покарання, суд, у відповідності до статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, а щодо неповнолітнього підсудного ще й ступінь розвитку, умови виховання та вплив дорослих.

Злочин, який вчинив ОСОБА_7, передбачений частиною 2 статті 186 КК України, є тяжким злочином. За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується позитивно.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України помякшують покарання підсудного ОСОБА_7, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка відповідно до статті 67 КК України обтяжує покарання підсудного ОСОБА_7, суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.

Злочин, який вчинив ОСОБА_3, передбачений частиною 2 статті 186 КК України, є тяжким злочином. За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно, за місцем навчання - негативно.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України помякшують покарання підсудного ОСОБА_3, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставиною, яка відповідно до статті 67 КК України обтяжує покарання підсудного ОСОБА_3, суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.

Злочин, який вчинив ОСОБА_8, передбачений частиною 2 статті 186 КК України, є тяжким злочином. За місцем проживання ОСОБА_8 характеризується позитивно.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України помякшують покарання підсудного ОСОБА_8, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка відповідно до статті 67 КК України обтяжує покарання підсудного ОСОБА_8, суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за доцільне призначити підсудним покарання в межах санкції частини 2 статті 186 КК України у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи помякшуючі обставини та особи винних, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 і ОСОБА_3 без відбування основного покарання та звільняє їх від відбування основного покарання з випробуванням на підставі статей 75, 104 КК України і покладає на них певні обовязки, передбачені статтею 76 Кримінального кодексу України.

Суд не знаходить підстав для застосування відносно підсудного ОСОБА_8 статей 69 та 75 КК України, оскільки ОСОБА_8, будучи засудженим за тяжкий злочин, під час іспитового строку знову вчинив тяжкий злочин.

До набрання вироком законної сили суд залишає щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді взяття під варту, а щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_3 у виді підписки про невиїзд.

Речові докази:

· мобільний телефон «Sony Ericsson W 200 І» - повернути потерпілому ОСОБА_1;

· сім-картку «ACE & BACE» - знищити.

Керуючись ст. ст. 323, 324, 327 Кримінально-процесуального кодексу України,-

засудив:

Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України встановити ОСОБА_7 наступні обовязки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

· періодично з'являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

До набрання вироком законної сили залишити щодо ОСОБА_7 в силі запобіжний захід підписку про невиїзд.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі статей 75, 104 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України встановити ОСОБА_3 наступні обовязки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

· періодично з'являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

До набрання вироком законної сили залишити щодо ОСОБА_3 в силі запобіжний захід підписку про невиїзд.

Визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

У відповідності до статті 71 КК України суд за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуте покарання за попереднім вироком та призначає остаточне покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 рахувати з часу затримання з 07.04.2009 року.

До набрання вироком законної сили залишити щодо ОСОБА_8 попередній запобіжний захід взяття під варту.

Речові докази:

· мобільний телефон «Sony Ericsson W 200 І» - повернути потерпілому ОСОБА_1;

· сім-картку «ACE & BACE» - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим який знаходиться під вартою з моменту вручення його копії.

Суддя: ОСОБА_9