У х в а л а

іменем україни

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Вус С.М. та Федченка О.С.,

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 28 жовтня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1 на постановлені щодо неї судові рішення.

За вироком Євпаторійського міського суду АР Крим від 7
вересня 2007 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
громадянка України, не судима,

засуджена:
за ч.1 ст. 289 КК України на 3 роки позбавлення волі; за ч.3 ст. 286 КК України
на 9 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними
засобами на 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України суд визначив ОСОБА_1 остаточне покарання за
сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 9 років з позбавленням
права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1: на користь ОСОБА_3 6 790 грн. 90 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди і 60 тис. грн. - моральної; на користь ОСОБА_2 1 801 грн. 31
коп. на відшкодування матеріальної шкоди і 50 тис. грн. - моральної, а також
судові витрати за проведення автотехнічних експертиз в сумі 766 грн. 13 коп.

Ухвалою апеляційного суду АР Крим від 4 грудня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1
залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні злочинів за наступних обставин.

8 травня 2007 року, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_1
незаконно заволоділа припаркованим біля будинку АДРЕСА_1, що належав
потерпілому ОСОБА_4 Рухаючись на указаному автомобілі по вул.
Інтернаціональній, в районі будинку № 60, ОСОБА_1 порушила п.п. 1.5, 2.1 (б),
2.3 (б), 2.9 (а), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, внаслідок чого не
впоралась з керуванням транспортним засобом, виїхала за межі проїзної частини,
де вчинила наїзд на пішоходів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 В результаті
дорожньо-транспортної пригоди потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померли, а ОСОБА_7 -
отримала тяжкі тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі, як видно із її змісту, засуджена ОСОБА_1, фактично,
ставить питання про пом'якшення призначеного їй покарання, зокрема, із
застосуванням положень, передбачених ст. 69 КК України. Крім того, засуджена
посилається на неповноту судового слідства.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши
викладені у касаційній скарзі засудженої доводи, колегія суддів вважає, що ця
скарга задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

Підставами для скасування або зміни судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій, крім постановлених апеляційним судом як судом першої
інстанції, відповідно до положень, зазначених у ч. 1 ст. 398 КПК України,
можуть бути - істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне
застосування кримінального закону, невідповідність призначеного покарання
тяжкості злочину та особі засудженого.

Що стосується засудження ОСОБА_1 за вчинення незаконного заволодіння
транспортним засобом та порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка
керує транспортним засобом, що спричинили загибель двох осіб та заподіяли
потерпілій тяжке тілесне ушкодження, то колегія суддів вважає правильними
висновки суду першої інстанції про доведеність її вини у вчиненні указаних
злочинів, які кваліфіковано за ч.1 ст. 289, ч.3 ст. 286 КК України, оскільки це
відповідає дослідженим у судовому засіданні й наведеним у вироку доказам.

Як видно із змісту касаційної скарги засудженої не заперечує правильність
цих висновків суду першої інстанції і сама ОСОБА_1

Питання призначення засудженій покарання суд першої інстанції вирішив
відповідно до вимог ст. 65 КК України. Зокрема, із змісту мотивувальної частини
вироку вбачається, що при цьому судом було враховано ступінь тяжкості вчинених
злочинів, дані про особу засудженої та обставини, які пом'якшують та обтяжують
покарання, у тому числі й ті, на які у своїй скарзі посилається ОСОБА_1 -
відсутність у неї судимості, характеризуючі її дані.

Підстав для пом'якшення призначеного засудженій покарання, у тому числі із
застосуванням положень ст. 69 КК України, колегія суддів не знаходить.

Що стосується посилань засудженої на
неповноту судового слідства, то перевірка цих обставин до компетенції
касаційного суду не відноситься.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які перешкодили чи
могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити
законний, обґрунтований вирок, колегією суддів по справі не виявлено.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність
касаційних підстав для скасування чи внесення змін до постановлених щодо
ОСОБА_1 судових рішень.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги засудженої ОСОБА_1
відмовити.

Судді:

Вус С.М.

Паневін В.О.

Федченко О.С.