Справа№1-1662007
ВИРОК

І М'Я М УКРАЇНИ

18
квітня 2007 р. М.
Житомир.

Богунський районний
суд м. Житомира
в складі:

Головуючого
: Іонніков В.М.

При
секретарі: Наральник
Н.А.

При
прокурорі: Ярошук
О.М.

При захиснику: ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1,
освіта неповна середня, не
одруженого, не працюючого, раніше судимого 21 жовтня 2005 року
Богунським районним судом м. Житомира
за ст.
296 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, за
ст. ст. 190 ч.1,
185 ч.2 КК України, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця та жителя АДРЕСА_2,
освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, - за
ст. 198 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В кінці
квітня місяця 2006 року ОСОБА_2.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходився в приміщенні нічного клубу
«Ріо», що по вулиці Щорса, 135 в м. Житомирі
разом зі своїм знайомим, ОСОБА_4. та раніше знайомим ОСОБА_5., ОСОБА_6.,
та ОСОБА_7., з яким познайомився
того ж дня у нічному клубі «Ріо», що по
вулиці Щорса 135 в м. Житомирі. Під час
спільного відпочинку ОСОБА_2. побачив,
що у ОСОБА_5. був з собою мобільний телефон марки «Соні-Еріксон К 700
І». В цей же день, близько 3 години ночі
ОСОБА_2. попросив у ОСОБА_5. належний йому мобільний телефон, щоб зателефонувати до свого знайомого, на

2

що потерпілий
погодився і будучи впевнений в щирості намірів ОСОБА_2., сприймаючи його
прохання правдивим, передав
останньому свій мобільний
телефон марки «Соні - Еріксон К 700 І», з яким
ОСОБА_2. вийшов з нічного клубу «Ріо» на вулицю.

Вийшовши на вулицю ОСОБА_2. почав телефонувати до свого знайомого проте
з'єднатися з абонентом йому не вдалося. Тоді у нього виник злочинний умисел
направлений на заволодіння вказаним мобільним телефоном, який належить ОСОБА_5., шляхом обману та зловживання довірою
останнього. З цією метою, реалізуючи
свій злочинний умисел, будучи
переконаний, що ОСОБА_5 не здогадується
про його злочинний умисел і переконаний у тому,
що він попросив у нього телефон з метою здійснення дзвінка, а не з метою подальшого заволодіння
телефоном, тобто таким чином скориставшись
довірою потерпілого, ОСОБА_2., шляхом обману та зловживання довірою, заволодів майном, яке належить ОСОБА_5. мобільним телефоном
марки «Соні - Еріксон К 700 І», вартістю
1049 гривень, з яким утримуючи телефон у
своїх руках з місця скоєння злочину втік,
чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

13 липня
2006 року, близько 3 години ночі, ОСОБА_2.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, зайшов до приміщення нічного клубу
«Ріо», що по вулиці Щорса 135 в м. Житомирі,
з метою зустріти своїх знайомих,
зупинившись біля барної стійки нічного клубу «Ріо». ОСОБА_2.,
помітив, що за
одним із столиків, який розташований на
відстані біля 5 метрів від барної стійки,
лежить без нагляду жіноча сумочка чорного кольору. В цей же день, час та місці у нього виник злочинний
умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна - вищевказаної
жіночої сумочки, яка належала раніше
йому незнайомій громадянці ОСОБА_8.

Реалізуючи
свій злочинний умисел, направлений на
повторне, таємне викрадення чужого майна
ОСОБА_2. підійшов до столика, біля якого
на диванчику лежала без нагляду жіноча сумочка,
що належала ОСОБА_8. Переконавшись у тому, що його злочинні дії залишаються ніким не
поміченими, він взяв вказану сумочку у
свою руку та з місця скоєння злочину разом з викраденим майном втік.

Таким
чином, ОСОБА_2., таємно,
повторно викрав майно, яке
належить ОСОБА_8.:

сумочку
жіночу, вартістю 40 грн.;

шкіряний
гаманець, вартістю 40 грн.;

гроші в сумі 200
грн.;

студентський
квиток на ім'я ОСОБА_8;

банківську
картку «Приват банку»
на ім'я ОСОБА_8, на якій грошей на той
час не було, загальна вартість втрачених
документів складає 60 грн.;

золоту каблучку
583 проби, вагою 1 гр., вартістю 120 грн.;

мобільний
телефон марки «NOKIA
6610» з навушниками, загальною

вартістю 700 грн.; сім-картку оператора
мобільного зв'язку «Ді-Джус», вартістю
50 грн.;

1 банку вітамінів, які матеріальної цінності для потерпілої не

представляють;

пудру «Two» , вартістю 10 грн.; туш для вій , вартістю 10 грн.; блиск для губ, вартістю 13 грн.;

2 косметичні олівці, вартістю 4 грн. кожен, загальною вартістю 8 грн.;

засоби
для догляду за нігтями, загальною
вартістю 8 грн.;

тіні "Robi Rose"
вартістю 9 грн.; помаду , вартістю 8
грн.; помаду, вартістю 11 грн.; підводку
для очей, вартістю 8 грн.;

гребінець, вартістю 5 грн., а всього на загальну суму 1300 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_8. матеріальної
шкоди на вищевказану суму.

ОСОБА_3.
в кінці квітня місяця 2006 року, поблизу
свого будинку АДРЕСА_2, зустрів своїх
знайомих ОСОБА_2. та ОСОБА_9., які в цей
же день, час та місці показали ОСОБА_3.
мобільний телефон марки «Соні-Еріксон К
700 І » та повідомили йому, що даний
телефон є викраденим та попросили при цьому допомогти їм продати даний
мобільний телефон.

ОСОБА_3., достовірно знаючи про те, що мобільний телефон марки «Соні-Еріксон К 700 І », який йому показали ОСОБА_2. та ОСОБА_9.
викрадений, здобутий злочинним
шляхом, не повідомляючи про даний злочин
правоохоронні органи, переслідуючи мету
отримання коштів, погодився з
пропозицією останніх продати вищевказаний викрадений мобільний телефон. Після
цього ОСОБА_3., реалізуючи свій
злочинний умисел, направлений на
заздалегідь не обіцяний збут майна,
завідомо здобутого злочинним шляхом,
в той же день, близько 14-00
години, взяв у ОСОБА_2. та ОСОБА_9.,
вищевказаний викрадений мобільний телефон, який в цей день продав своєму брату ОСОБА_10.

Таким
чином, ОСОБА_3. заздалегідь не
обіцяючи, збув майно, заздалегідь здобуте злочинним шляхом -
мобільний телефон «Соні-Еріксон К
700 І », який був викрадений
ОСОБА_2. у потерпілого ОСОБА_5.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2. вину свою в пред'явленому йому обвинуваченні визнав повністю та дав відповідні покази в
суді.

Підсудний
ОСОБА_3. вину свою в пред'явленому йому обвинуваченні визнав частково.

Підсудний
ОСОБА_2. в суді пояснив, що в квітні
місяця 2006 року він, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, знаходився
в приміщенні нічного клубу «Ріо». Він побачив у ОСОБА_5. мобільний телефон
марки «Соні-Еріксон К 700 І» і
попросив у нього цей мобільний телефон. ОСОБА_5 дав

4

йому
мобільний телефон, щоб він
зателефонувати до свого знайомого. Він вийшовши на вулицю і вирішив заволодіти
вказаним мобільним телефоном, а тому він
забрав собі цей телефон і втік з клубу "Ріо". Пізніше він показав цей
викрадений мобільний телефон ОСОБА_3.,
сказав йому, цей телефон
викрадений і попросив його продати, що
ОСОБА_3. і зробив, отримавши за це
частину грошей від викраденого телефону.

13 липня
2006 року, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, він зайшов до
приміщення нічного клубу «Ріо», де на
столику помітив жіночу сумочку, яку він
викрав разом з речами, які в ній
знаходились.

Підсудний ОСОБА_3. в суді пояснив,
що в кінці квітня місяця 2006 року на вулиці АДРЕСА_2він зустрів своїх
знайомих ОСОБА_2. та ОСОБА_9., які
показали йому мобільний телефон марки «Соні-Еріксон К 700 І » та просили його
продати, що він і зробив. Про те, що даний телефон був до цього викрадений -
він не знав, а взнав наступного дня.

Суд
критично оцінює його покази в суді. На досудовому слідстві при допиті його 29
липня 2006 року він пояснив, що знав про
те, що продає крадений мобільний
телефон. За продаж краденого мобільного телефону він отримав 50 грн. Ці свої
покази він давав вільно, не перебуваючи
під вартою. Скарг прокурору на незаконні методи слідства він не писав. Крім
того ці його покази підтверджуються дослідженими матеріалами справи, показами свідків, потерпілих,
а тому суд кладе ці його покази,
дані ним на досудовому слідстві,
в основу вироку.

Допитавши
підсудних, потерпілих, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що вина підсудних доказана та
підтверджується наступними доказами по справі.

По
епізоду викрадення майна у потерпілої ОСОБА_8. вина підсудного ОСОБА_2.
підтверджується:

протоколом від
13 липня 2006 року усної заяви про злочин,
згідно якої ОСОБА_8. вказала, що
невідома особа викрала у неї в клубі «Ріо» її сумочку з речами;

протоколом від
13 липня 2006 року огляду місця пригоди,
яким було зафіксовано вилучення мобільного телефону «Нокіа»;

протоколом від
13 липня 2006 року огляду місця пригоди,
згідно якого було зафіксовано місце скоєння злочину;

протоколом від
13 липня 2006 року огляду місця пригоди,
яким було зафіксовано викрадення майна у ОСОБА_8.;

протоколом від
18 липня 2006 року огляду речових доказів по справі -мобільного телефону
«Нокіа»;

протоколом від
18 липня 2006 року огляду речових доказів,
згідно якого було оглянуто жіночу сумочку, викрадену у ОСОБА_8.;

висновками
№1240 від 21 липня 2006 року, №1242 від
21 липня 2006 року, №1234 від 21 липня
2006 року, №1233 від 20 липня 2006
року, судово-

5

товарознавчих
експертизи, згідно яких була визначена
вартість викраденого майна;

протоколом від
19 липня 2006 року огляду речових доказів,
яким було оглянуто упаковку від мобільного телефону «Нокіа»;

протоколом від
27 липня 2006 року, згідно якого свідок
ОСОБА_11. впізнав ОСОБА_2., як того,
хто 13 липня 2006 року вночі перебував в клубі «Ріо», виходив з приміщення клубу та тримав в руках
жіночу сумочку;

протоколом від
27 липня 2006 року відтворення обстановки та обставин події з участю
ОСОБА_2., згідно якого
він показав та розповів
про обставини викрадення ним майна у ОСОБА_8.;

протоколом від
27 липня 2006 року пред'явлення особи для впізнання, згідно якого
ОСОБА_12.
впізнала ОСОБА_2., як того, хто виходив 13 липня 2006 року з нічного
клубу «Ріо» та тримав в руках жіночу сумочку;

розпискою від ОСОБА_8. про отримання в Житомирському MB
викрадених у неї речей.

По
епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_5. та збуті майна, здобутого завідомо злочинним шляхом вина
підсудних підтверджується:

- протоколом від 20 липня 2006 року
усної заяви про злочин від ОСОБА_5;

показами
потерпілого ОСОБА_5., який пояснив, що в кінці квітня 2006 року він знаходився в
нічному клубі "Ріо", коли у
нього ОСОБА_2. попросив мобільний телефон,
щоб передзвонити. Він дав ОСОБА_2. свій мобільний телефон.
ОСОБА_2. вийшов з
клубу і зник
з мобільним телефоном, викравши його;

- протоколом від 24 липня 2006 року
огляду місця пригоди, яким було

зафіксовано місце скоєння злочину;

показами свідка
ОСОБА_9., який пояснив, що ОСОБА_2. запропонував ОСОБА_3. продати
викрадений мобільний телефон і той погодився та продав цей викрадений мобільний
телефон. ОСОБА_3. вони сказали, що той
продає крадений мобільний телефон. За продаж телефону ОСОБА_3. отримав гроші -
50 грн.;

протоколом від
24 липня 2006 року явки з повинною,
згідно якої ОСОБА_2. вказав, що
він незаконно заволодів чужим мобільним телефоном Соні-Еріксон», який потім продав ОСОБА_3.;

протоколом від
27 липня 2006 року відтворення обстановки та обставин події з участю
ОСОБА_2., згідно якого
він показав та розповів
про обставини викрадення майна у ОСОБА_5.;

- оголошеними в судовому засіданні
показами свідка ОСОБА_10., який на

досудовому слідстві пояснив, що в
кінці квітня 2006 року він купив мобільний

телефон у ОСОБА_3. Пізніше він взнав,
що ОСОБА_3. продав йому

крадений мобільний телефон.

Скоєне ОСОБА_2. суд кваліфікує:

6

за ст. 190 ч.
1 КК України, як умисні дії, які виразились в заволодінні чужим майном
шляхом обману та зловживання довірою;

185 ч.2 КК
України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого
майна, вчиненими повторно.

Скоєне
ОСОБА_3. суд кваліфікує за ст. 198 КК України, як умисні дії, які виразились у збуті чужого майна, здобутого завідомо злочинним шляхом.

При
призначенні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_2. суд враховує, що обставинами, які пом'якшують його відповідальність є
щиросердне каяття, скоєння злочину
неповнолітнім, що обставинами, які обтяжують його відповідальність є скоєння
злочину в стані алкогольного сп'яніння,
рецидив злочинів. Суд також враховує,
що він характеризується за місцем проживання добре, не працює та не навчається, скоїв умисні злочини в період іспитового
строку, завдану потерпілим шкоду не
відшкодував, а тому суд з урахуванням
обставин справи та особи винного вважає за необхідне застосувати до нього міру
покарання у вигляді позбавлення волі.

При призначенні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_2. за ст.
190 ч. 1 КК України суд враховує,
що він щиросердно розкаявся,
скоїв злочин неповнолітнім, що
він ніде не працює, характеризується за
місцем проживання добре, а тому суд з
урахуванням обставин справи та особи винного вважає за необхідне застосувати до
нього міру покарання за цією статтею у вигляді арешту.

При
призначенні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_3. суд враховує, що обставин,
які пом'якшують або обтяжують його відповідальність по справі не
встановлено. Суд також враховує, що він
характеризується за місцем проживання добре,
не працює та не навчається, скоїв
умисний злочин, втретє скоює умисні
злочини, та втретє притягується до
кримінальної відповідальності, завдану
потерпілим шкоду не відшкодував, а тому
суд з урахуванням обставин справи та особи винного вважає за необхідне, з метою його виправлення та
перевиховання, застосувати до нього міру
покарання у вигляді арешту.

Судові витрати
підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_2.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним в скоєнні злочинів,
передбаченних ст. ст.
190 ч.1, 185 ч.2 КК України та
призначити йому покарання:

за ст. 190 ч.1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - 45 діб арешту;

за ст.
185 ч.2 КК України - 2 роки 6 місяців позбавлення волі. За ст. 70 КК України остаточно встановити йому
покарання, за сукупністю, шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим - 2 роки 6

місяців позбавлення волі.

За ст. 71 КК України до призначеного покарання
частково приєднати невідбуте
покарання за вироком
від 21 жовтня
2005 року Богунського районного суду м. Житомира та
встановити йому покарання - 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Міру
запобіжного заходу для нього змінити з підписки про невиїзд на утримання під
вартою. Взяти його під варту в залі судового засідання.

Зарахувати
йому в строк відбутого покарання час знаходження під вартою з 25 липня 2006
року по 3 серпня 2006 року.

Початок строку
покарання з 18 квітня 2007 року.

ОСОБА_3
визнати винним в скоєнні злочину,
передбаченного ст. 198 КК України
та призначити йому покарання за ст. 198
КК України - 2 місяці арешту.

Міру запобіжного
заходу для нього змінити з підписки про невиїзд на утримання під вартою. Взяти
його під варту в залі судового засідання. Початок строку покарання з 18 квітня 2007 року.

Стягнути з
ОСОБА_2. на користь УМВС України 180 грн. судових витрат. Речові докази повернути
ОСОБА_8.

На вирок
може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області через
Богунський районний суд м. Житомира на
протязі 15 діб з моменту його проголошення,
а засудженими ОСОБА_2. і ОСОБА_3. в той же строк з моменту отримання ними
копії вироку суду.