Справа № 1-45/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Шевчука М.П.

при секретарі - Заковоротній Т.І.

з участю прокурора - Петренко Л.В.

потерпілої - ОСОБА_1

потерпілого - ОСОБА_2

представника потерпілої - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4, 11 січня 1972 року

народження , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 Дніпропетровської

області, українця громадянина України, не одруженого, із не

закінченою вищою освітою , працюючого ТОВ „ Премітур

директор, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 буд.

№ 7 кв.11 Київської області, раніше не судимого .-

у скоєні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України /в редакції 2001 року /,-

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_5, за таких обставин.

Так, підсудний ОСОБА_4 21 листопада 2009 року, близько 20 години 30 хвилин в м.Бровари Київської області, в темну пору доби, на вул. Короленка, проявивши неуважність та безпечність, в порушення п.2.3-б Правил дорожнього руху /ПДР/ України, відповідно до якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни, керував по дорученню автомобілем НОМЕР_1, що належить ОСОБА_6. Рухаючись по вказаній вулиці та керуючи вищевказаним автомобілем, підсудний, не вибрав в установлених межах видимості, безпечної швидкості, яка б надавала можливість, при виникненні небезпеки, безпечно зреагувати на неї, не врахував дорожню обстановку, чим грубо порушив вимоги п.12.3 ПДР України, відповідно до якого, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду. Як наслідок, підсудний ОСОБА_4 не переконавшись у безпечності для руху, невірно оцінив дорожню обстановку, при виникненні небезпеки для руху, не застосував термінове гальмування та допустив наїзд керованого ним автомобіля НОМЕР_1, на пішохода ОСОБА_5, що переходив проїзну частину вул. Короленка зліва направо, відносно напрямку руху керованого підсудним автомобілем, хоча відповідно до висновку судової-автотехнічної експертизи за № 850-а від 16.11.2010 року, мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода, шляхом застосування термінового гальмування, в момент виникнення небезпеки для його руху.

В результаті вказаного наїзду, пішохід-потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: повні поперечні переломи 1-1 ребер справа по задньопідмишечній лінії., 1-6 ребер справа і 1-3 ребер зліва по навколопозвонковим лініям., переломи 3-8 ребер справа по навкологрудинній лінії., повний перелом позвонкового стовпа між 2 і 3 грудними позвонками з розривом міжпозвонкових дисків і звязочного апарата., пошкодження речовини спинного мозку., неповний перелом тіла грудини в середній третині., багаточисельні розриви нижньої долі правих легень., повний розрив аорти в грудному відділі., рідка кров зі згустками в плевральних порожнинах: зліва - близько -1500 мл., справа - 450 мл., пятна Мінакова під ендокардом лівого шлуночка, рідке малокрівя внутрішніх органів., кровопідтічність мяких покровів голови в затилочній області зліва., ссадна на тильній поверхності кісток, від яких він помер на місці дорожньо-транспортної пригоди. Згідно висновку судово-медичної експертизи за № 52/447 від 18.12. 2010 року смерть потерпілого ОСОБА_5 настала від закритої травми грудної клітини у вигляді переломів кісток скелета з пошкодженням внутрішніх органів і розвитком крововтрати. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа виявлений етиловий спирт в концентрації 1.61 %, що при житті могло відповідати середньому ступеню алкогольного спяніння.

Невиконання та грубе порушення водієм-підсудним ОСОБА_4 вимог п. п. 2.3-б, 12.3, ПДР України призвело до виникнення аварійної ситуації, що являється слідчою причиною скоєння дорожньо-транспортної пригоди, та знаходиться в прямому причинному зв'язку наслідками, що наступили: - отриманням потерпілим ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, що були несумісними з життям і як наслідок настання його смерті після ДТП .

Органом досудового слідства підсудному ОСОБА_4 пред'явлено обвинувачення за вчинення злочину передбаченого ст. 286 ч.2 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину в пред'явленому обвинуваченні за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся, факт та обставини злочину підтвердив та пояснив, що він дійсно 21.11. 2009 року, близько 19 години 30 хвилин, в темну пору доби, на вул. Короленка, в м.Бровари Київської області, керував по дорученню автомобілем НОМЕР_1, що належить ОСОБА_6. Рухаючись по вказаній вулиці та керуючи вищевказаним автомобілем, він їхав з швидкістю біля 30-40 км/годину, при ближньому світлі фар, так як виїхав з вулиці Незалежності, повернув на ліво і проїхав до 100 метрів та знав, що попереду буде пішохідний перехід. Коли перебував в районі пішохідного переходу, який не освітлювався, десь в метрах 2-х за ним, то раптово перед автомобілем побачив пішохода десь, за 0,5 метра від автомобіля, одітий той був у темну одежу, і вважає що тому раніше, він його не замітив, який ішов з ліва направо по відношенні його руху. Він зразу ж нажав на гальма і автомобіль зупинився через 1-1,5 метри, однак уникнути наїзду не вдалось, коли вибіг зразу ж підбіг до потерпілого, він ще був живий, то він викликав швидку допомогу та міліцію. В той час він був тверезий, вважає, що їхав з безпечною швидкістю, права на керування автомобілем має з 1991 року, автомобіль він взяв в аренду і не являється його власником. Заявлені потерпілими позови, про спричинення матеріальної та моральної шкоди визнає в повному обсязі, та буде його відшкодовувати, він частково відшкодував потерпілому суму матеріальної шкоди. Він визнав свою вину повністю та щиро кається в тому, що зробив, просить не позбавляти його волі, якщо таке є можливим, врахувати, що на його утриманні знаходиться бабка похилого віку, надати шанс на виправлення, він буде працювати та відшкодовувати потерпілим шкоду.

Підсудний ОСОБА_4 та інші учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб обмежитись в дослідженні доказів його допитом, оскільки він вину визнає і не заперечує факт скоєння ним порушення правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження, що потягло за собою його смерть, їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову у апеляційному порядку, тобто зміст ст. 299 КПК України їм зрозумілий.

За таких обставин, суд відповідно до ст.ст. 299., 301-1 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного ОСОБА_4В за виключенням дослідження документів, що характеризують його особу і визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи в сукупності, всі докази, зібрані і перевірені по справі в процесі судового слідства, суд приходить висновку, що в судовому засіданні повністю доведена винність підсудного ОСОБА_4 в тому, що він, керуючи транспортним засобом, порушив п. п. 2.3-б, 12.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до виникнення аварійної дорожньо-транспортної ситуації, та явилось причиною вчинення аварії наїзду пішохода-потерпілого ОСОБА_5 Все це знаходиться в прямому причинному зв'язку з наступившими наслідками, спричиненням потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень та настання його смерті, тобто у вчинені злочину, за який він повинен нести кримінальну відповідальність .

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_4 за ст. 286 ч.2 КК України (редакція 2001 року), як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

При призначенні підсудному покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, дані про його особу, що він позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

Обставинами, що пом'якшують покарання стосовно підсудного ОСОБА_4 суд визнає : визнання підсудним вини та щире каяття в скоєному, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, знаходження на утриманні бабки похилого віку.

Обставин, що обтяжують покарання стосовно підсудного ОСОБА_4 в судовому засіданні та на досудовому слідстві не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу підсудного ОСОБА_4 що він позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, пом'якшуючі його відповідальність обставини що він розкаявся в скоєному та визнав свою вину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на утриманні має бабку похилого віку, суд враховує і ту обставину, що потерпілий, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, сам наразив себе на небезпеку, однак підсудний скоїв злочин, що призвів до тяжких непоправних наслідків - смерті людини. На час розгляду справи в судовому засіданні, матеріальна шкода відшкодована лише частково, а моральна шкода не відшкодовувалась потерпілим взагалі, потерпілі вимагають примінити до підсудного, покарання в виді позбавлення волі. На підставі викладеного суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливі лише при призначенні йому покарання пов'язаного з ізоляцією від суспільства, тобто призначити йому покарання у виді позбавлення волі, і не вбачає підстав та можливостей для примінення іншої міри покарання.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 77 КК України, суд вважає, що до підсудного ОСОБА_4 необхідно застосувати додаткове покарання, у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобами, так як, він скоїв дорожньо - транспортну пригоду, що потягло важкі наслідки, смерть людини .

Відповідно до ст.1166 ЦК України, суд вважає, що підлягає до часткового задоволення цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_2 Анатолієвичем, про стягнення матеріальної шкоди в сумі 23 640 гривні 66 копійки, з підсудного, який визнав повністю заявлений позов. Заявлений позов складається з суми матеріальної шкоди, яка була понесена сімєю потерпілого на поховання батька, купівлю одежі, продуктів харчування на похорон та поминальні обіди, витрати за надання юридичної допомоги. Все це знайшло своє документальне підтвердження в наданих потерпілим органу досудового слідства та в судовому засіданні розрахунках, по визначенні понесених витрат. Так, відповідно до наданих розрахунків, товарних чеків та квитанцій, вказана сума знайшла своє підтвердження. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 просить змінити суму позову, в частині відшкодування матеріальної шкоди, так як підсудний добровільно відшкодував йому 9 000 гривні і на вказану суму, він зменшує суму позовних вимог. Тому до відшкодування підлягає сума - 14 640 гривні 66 копійки, вказана сума повинна бути стягнута з підсудного ОСОБА_4 на користь потерпілого.

Щодо позову заявленого потерпілим ОСОБА_2 Анатолієвичем, про відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 100 000 гривні, та підтриманого в судовому засіданні потерпілим в повному обсязі, то суд вважає, що така була завдана потерпілому, не умисними діями підсудного ОСОБА_4 який визнав заявлений позов. Він повинен нести за це відповідальність, оскільки потерпілий переніс душевні переживання в зв'язку з втратою батька, це внесло в його життя негативні зміни, порушило його нормальні життєві відносини. Він назавжди позбавлений можливості спілкування з рідною для нього людиною. За вказаних обставин суд з урахуванням даних про підсудного, його сімейний стан та матеріальні доходи сім'ї, вважає, що заявлений цивільний позов про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягає задоволенню частково на суму - 60 000 гривні та вказана сума повинна бути стягнутою з підсудного відповідно до ст. 1167 ЦК України, на користь потерпілого.

Щодо позову, заявленого потерпілою ОСОБА_7, про відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 100 000 гривні, та підтриманого в судовому засіданні представником потерпілої в повному обсязі, то суд вважає, що така була завдана потерпілій, не умисними діями підсудного ОСОБА_4 який визнав заявлений позов. Він повинен нести за це відповідальність, оскільки потерпіла перенесла душевну біль та переживання в зв'язку з втратою чоловіка, це внесло в її життя негативні зміни, порушило її нормальні життєві відносини. Вона назавжди позбавлена можливості спілкування з рідною для неї людиною, позбавлена фінансової підтримки вся сімя. Вона являється інвалідом і чоловік опікувався нею, підтримував та допомагав. За вказаних обставин суд з урахуванням даних про підсудного, його сімейний стан та матеріальні доходи сім'ї, вважає, що заявлений цивільний позов про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягає задоволенню частково на суму - 80 000 гривні та вказана сума повинна бути стягнутою з підсудного відповідно до ст. 1167 ЦК України, на користь потерпілої.

Щодо позову, заявленого потерпілою ОСОБА_1, про відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 100 000 гривні, та підтриманого в судовому засіданні потерпілою в повному обсязі, то суд вважає, що така була завдана потерпілій, не умисними діями підсудного ОСОБА_4 який визнав заявлений позов. Він повинен нести за це відповідальність, оскільки потерпіла перенесла переживання в зв'язку з втратою батька, це внесло в її життя негативні зміни, порушило її нормальні життєві відносини, вона позбавлена підтримку яку той її надавав, був порадником. Вона назавжди позбавлена можливості спілкування з рідною для неї людиною, яким був батько. За вказаних обставин суд з урахуванням даних про підсудного, його сімейний стан та матеріальні доходи сім'ї, вважає, що заявлений цивільний позов про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягає задоволенню частково на суму - 60 000 гривні та вказана сума повинна бути стягнутою з підсудного відповідно до ст. 1167 ЦК України, на користь потерпілої.

Речові докази по справі : - автомобіль НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику затриманого транспорту Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, /а.с.42/, після набрання вироком законної чинності, повернути власнику ОСОБА_6 та дозволити розпоряджатися ним.

Судові витрати по справі :- сумма 656 гривні 88 копійки, за проведення судової-автотехнічної експертизи № 59 А від 22.02.2010 року /а.с.71/ та сумма 1393 гривні 20 копійки за проведення судової-автотехнічної експертизи № 850 А від 16.11.2010 року /а.с.102/, необхідно стягнути з підсудного на користь експертної установи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України (редакція 2001 року) та призначити йому за цією статтею покарання у виді, позбавлення волі на строк - 3 (три) роки, з позбавленням його права керувати транспортними засобами на строк - 2 (два) роки.

Міру запобіжного заходу, стосовно засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної чинності, змінити з підписки про невиїзд - на утримання під вартою, в Чернігівському СІЗО № 31 ДД ВП України в Київській області, взявши його під варту з зали суду.

Початок відбуття строку покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 26 січня 2011 року.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 та жителя в ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області р/р № 312 502 722 107 00 в ГУДКУ у Київській області МФО 821018, , суму - 656 (шістсот пятдесят шість ) гривні 88 копійки, /за проведення експертизи № 59-А від 22.02.2010 р. в тому числі ПДВ /.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 та жителя в ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області р/р № 312 502 722 107 00 в УДК у Київській області МФО 821018, код ЗКПО 25574713, суму - 1393 (одна тисяча триста девяносто три) гривні 20 копійки, /за проведення експертизи № 850-А від 16.11.2010 р. в тому числі ПДВ /.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 та жителя в ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь потерпілого ОСОБА_2 - 14 640 (чотирнадцять тисяч шістсот сорок) гривни 66 копійки, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 та жителя в ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь потерпілого ОСОБА_2 - 60 000 (шістдесят тисяч) гривні, в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 та жителя в ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь потерпілої ОСОБА_7 - 80 000 (вісімдесят тисяч) гривні, в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 та жителя в ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь потерпілої ОСОБА_1 - 60 000 (шістдесят тисяч) гривні, в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Речові докази по справі - автомобіль НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_6 та дозволити розпоряджатися ним.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині, вирок суду першої інстанції може бути оскаржено протягом 15-ти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Суддя М. П. Шевчук