Справа № 163/1594/15-к
Провадження № 1-кп/163/65/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження №0000211 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, виключеного з обліку військовозобов`язаних по віку, раніше судимого:

- 05.09.1984 року Любомльським районним судом Волинської області за ч.3 ст.81 КК СРСР в редакції 1960 року до 4-х років позбавлення волі з призначенням лікування від алкоголізму; 12.01.1988 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання;

- 27.03.1992 року Волинським обласним судом за ст.86-1, ч.1 ст.89, ч.2 ст.193 КК України в редакції 1960 року до 10 років позбавлення волі; на підставі ст.43 КК України частково приєднано покарання за вироком Любомльського районного суду Волинської області від 19.08.1991 року та остаточно визначено до відбуття 11 років позбавлення волі;

- 10.11.1992 року Маневицьким районним судом Волинської області за ч.2 ст.17, ч.1 ст.183 КК України в редакції 1960 року до 1 року 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст.43 КК України остаточно визначено до відбуття 12 років позбавлення волі; 02.06.2003 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання;

- 12.05.2004 року Старовижівським районним судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України до 5-ти років позбавлення волі; звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання;

- 27.08.2009 року Старовижівським районним судом Волинської області за ч.2 ст.296 КК України до 1 року позбавлення волі; 27.08.2010 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання;

- 06.06.2011 року Старовижівським районним судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України до 4-х років позбавлення волі (судовим рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 18.04.2013 року невідбуту частину покарання (1 рік 10 місяців 23 дні) замінено на обмеження волі; ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 21.11.2013 року звільнений від відбування невідбутої частини покарання умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 29 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ня, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, переданого з обліку призовників на облік військовозобов`язаних запасу, згідно ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , будучи неодноразово засудженим за вчинення умисних корисливих злочинів, судимості за які не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно, за попередньою змовою у групі з ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, 03 червня2015 року, близько 01-ї години через вхідні ворота проникли на територію господарства ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження навісного замка проникли у господарську споруду, звідки таємно викрали: сім труб з нержавіючої сталі діаметром 15 мм., товщиною 2 мм., довжиною 4 м. кожна, загальною вартістю 1568,00 грн.; одну трубу з нержавіючої сталі діаметром 75 мм., товщиною 5 мм., довжиною 2,5 м., вартістю 201,25 грн.; одну металеву трубу діаметром 35 мм., товщиною 2 мм., довжиною 3 м., вартістю 55,80 грн.; одну металеву стрічку шириною 40 мм., товщиною 2 мм., довжиною 2 м., вартістю 33,60 грн.; один металевий лист розмірами 200х60 см., товщиною 4 мм., вартістю 120,00 грн.; сорок три метри металевого водостоку, вартістю 825,60 грн., після чого, продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри, направлені на таємне викрадення чужого майна, які об`єднані єдиним умислом, ОСОБА_6 шляхом вибивання скла з вікна проник в житловий будинок за вказаною адресою, з комори якого спільно таємно викрали мотокосу марки «STIHL FS-55», вартістю 2900,00 грн., чим заподіяли потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 5704,25 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїми умисними діями скоїли таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, а ОСОБА_5 повторно, тобто злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.
Допитані судом обвинувачені, кожен зокрема, вину у вчиненні вказаного злочину визнали повністю.
Обвинувачений ОСОБА_5 дав показання про те, що ввечері 02 червня 2015 року разом з ОСОБА_6 вони домовились поїхати на територію колишнього колгоспу, що в с.Зачернеччя Любомльського району, щоб назбирати там металобрухту, який в подальшому здати та отримати гроші. Після цього, він пішов до односельчанина ОСОБА_7 та з його дозволу взяв коня, яким разом з ОСОБА_6 поїхали до колишнього колгоспу. Реалізувати свої задуми їм не вдалося, оскільки на території колгоспу не було нарізаного металу, однак ОСОБА_6 повідомив, що знає інше місце, де можна взяти металобрухт, а саме, в господарстві, де ніхто не проживає. Приїхавши на місце, на яке вказав ОСОБА_6 , вважав, що нічого протиправного вони не вчиняють, оскільки знав, що дід, який проживав у цьому будинку, помер. З території вказаного господарства повиносили різні металеві вироби (труби, ринви тощо) та мотокосу. Металеві вироби знаходились в сараї, з якого ОСОБА_6 їх повиносив, а він, в свою чергу, поносив їх на віз. Мотокосу винесли з будинку, у який ОСОБА_6 проник через вікно, з якого зняв шибку та розбив скло і через це ж вікно передав йому мотокосу, яку він відніс на віз. Оскільки двері будинку з внутрішньої сторони не відчинялись, ОСОБА_6 вибив їх декількома ударами ноги. Після цього, вони поїхали в с.Луків, щоб продати викрадені металеві вироби. При цьому, ОСОБА_6 уже знав місце, де здають металобрухт, а мотокосу останній планував продати своєму швагрові ОСОБА_8 . Металеві вироби спільно продали одній жінці за 600 грн., які поділили між собою порівну по 300 грн. кожному, а гроші за мотокосу ОСОБА_6 йому не віддав. У вчиненому щиро розкаявся, у потерпілого та суду попросив вибачення.
Обвинувачений ОСОБА_6 суду показав, що того вечора ОСОБА_5 попросив допомогти йому вивезти з території колишнього колгоспу металобрухт, за який останній попередньо домовився з хлопцями. Прийшовши на місце, побачили там собаку, яка голосно гавкала, тому вирішили металобрухт не збирати. Повертаючись назад, ОСОБА_5 запропонував зайти на територію господарства потерпілого ОСОБА_4 , оскільки, з його слів, там знаходилась мотокоса. Зайшовши на подвір`я, побачили, що все зачинено на замки. Тоді ОСОБА_5 металевим прутом з дверей сараю зірвав навісний замок, звідки він сам почав виносити різні металеві вироби (труби, бляху тощо), а ОСОБА_5 , в свою чергу, носив їх на віз. В будинок він проник через вікно за допомогою ОСОБА_5 , який його підсадив до вікна. При цьому, під час зняття шибки, розбилося скло. Виявивши в середині будинку мотокосу, через це ж вікно передав її ОСОБА_5 , а, оскільки зсередини не зміг відкрити двері, то вибив їх ногою. Після цього, разом з ОСОБА_5 пішли до односельчанина ОСОБА_7 , у якого взяли коня, щоб забрати викрадені металеві вироби та мотокосу. Погрузивши дані речі на віз, поїхали в село Луків, де металеві вироби продали одній жінці за 600,00 грн., які між собою поділили порівну, а мотокосу він продав своєму швагрові ОСОБА_9 за 500,00 грн., з яких ОСОБА_5 готівкою гроші не віддав, однак, у присутності останнього, у магазині погасив його борг в сумі 209 грн. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд не позбавляти його волі реально.
Допитаний судом потерпілий ОСОБА_4 дав показання про те, що сам він зі своєю сім`єю проживає в м.Ковелі Волинської області, а в АДРЕСА_2 знаходиться будинок його дружини, де на даний час ніхто не проживає, а вони лише приїжджають туди на вихідні дні. 03.06.2015 року близько 18 години до його дружини зателефонувала сусідка з с.Зачернеччя - ОСОБА_10 та повідомила, що у їх будинку вибиті двері та два вікна. Приїхавши на наступний день в с.Зачернеччя, побачив, що двері у будинок дійсно вибиті, навіси дверей у кімнату пошкоджені, розбиті два вікна та зірваний замок від сараю, при цьому встановив відсутність в коморі мотокоси, а в сараї металевих труб різних розмірів та інших металевих деталей. Крім цього, показав, що вікно до комори, де знаходилась мотокоса було завішене шкіряною курткою, тому через нього щось побачити було неможливо. До обвинувачених претензій матеріального та морального характеру не має, а при призначенні останнім покарання поклався на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_10 , яка є сусідкою потерпілого ОСОБА_4 в с.Зачернеччя Любомльського району, суду показала, що, зайшовши на подвір`я сусідів, оскільки у їх відсутності здійснює нагляд за будинком, побачила на землі пофарбовану, запінену планку, після чого виявила, що вхідні двері у будинок не закриті на замок, у зв`язку із чим зайшла всередину, однак господарі не відкликались. Тоді вона пішла до себе додому та, повернувшись з чоловіком, пересвідчились, що господарів дійсно немає вдома, після чого відразу зателефонувала до дружини потерпілого ОСОБА_4 . Крім цього, свідок звернула увагу суду на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 ріс та виховувався у неповній сім`ї, так як мати, вийшовши заміж за молодого чоловіка, покинула сім`ю та троє дітей, батько невдовзі також зник, а ОСОБА_6 ще зі школи залишився проживати зі своєю бабусею, яка час від часу зловживає спиртними напоями.
У протоколі огляду місця події від 04 червня 2015 року господарства, що знаходиться в АДРЕСА_2 , та фото-таблицях до нього зафіксовано факт пошкодження коробки вхідних дверей у будинок, а також виявлено уламки розбитого скла з вікна та пошкоджений навісний замок (а.с.6-12).
Навісний замок, який було виявлено та вилучено 04.06.2015 року під час огляду місця крадіжки з господарства ОСОБА_11 за вказаною адресою, пошкоджений шляхом виривання дужки з коробу замка, що підтверджується висновком експерта НДЕКЦ при УМВС України у Волинській області, проведеної судової трасологічної експертизи, від 20.06.2015 року №78 (а.с.59-61).
В ході проведеного слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_5 вказав на місце вчинення крадіжки з проникненням, про спосіб проникнення та вилучення викрадених речей, що зафіксовано в протоколі проведення слідчого експерименту від 25 червня 2015 року та долучених до нього фото-таблицях (а.с.90-92).
Зафіксовані у вказаному протоколі дані узгоджуються з вищенаведеними доказами: показаннями обвинувачених, потерпілого та свідка.
Крім цього, свідок ОСОБА_12 дала показання про те, що 03 червня 2015 року біля 05 години ранку, поспішаючи на автостанцію, зустріла двох незнайомих їй осіб - обвинувачених, які їхали на підводі та запитували у неї чи їй потрібні металеві труби різних розмірів та інші металеві вироби. Оскільки вдома вони планували робити паркан, оглянувши труби, погодилась їх придбати за 600,00 грн. На її запитання про причину продажу даних металевих виробів, обвинувачені відповіли, що їм дали їх продати певні люди, яким потрібні гроші.
З протоколів пред`явлення особи для впізнання від 06.06.2015 року встановлено, що свідок ОСОБА_12 впізнала осіб, які 03 червня 2015 року продали їй за 600 грн. металеві труби та інші металеві вироби, якими є обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.26-31).
Протоколом огляду місця події від 06.06.2015 року стверджено, що ОСОБА_12 придбала в обвинувачених: сім труб з нержавіючої сталі діаметром 15 мм., товщиною 2 мм., довжиною 4 м. кожна; одну трубу з нержавіючої сталі діаметром 75 мм., товщиною 5 мм., довжиною 2,5 м.; одну металеву трубу діаметром 35 мм., товщиною 2 мм., довжиною 3 м.; одну металеву стрічку шириною 40 мм., товщиною 4 мм., довжиною 2 м.; один металевий фрагмент розмірами 200х60 см., товщиною 4 мм.; сорок три метри водостоку з бляхи (а.с.22-24).

Та обставина, що викрадена у потерпілого ОСОБА_4 мотокоса була реалізована громадянину ОСОБА_9 підтверджується протоколом огляду місця події від 09.06.2015 року та фото-таблицях до нього, у якому зафіксовано факт виявлення та вилучення у господарстві останнього вказаної мотокоси марки «STIHL», моделі «FS-55» (а.с.36-37).

Висновком експерта НДЕКЦ при УМВС України у Волинській області, проведеної судово-товарознавчої експертизи, від 23.06.2015 року №319, визначено залишкову вартість викрадених з господарства ОСОБА_4 речей, а саме: мотокоси марки «STIHL FS-55» - 2900,00 грн.; одного погонного метра труби з нержавіючої сталі діаметром 15 мм., товщиною 2 мм. 56,00 грн.; одного погонного метра труби з нержавіючої сталі діаметром 75 мм., товщиною 5 мм. 80,50 грн.; одного погонного метра труби металевої діаметром 35 мм., товщиною 2 мм. 18,60 грн.; одного погонного метра металевої стрічки шириною 40 мм., товщиною 4 мм. 16,80 грн.; металевого листа розмірами 200х60 см., товщиною 4 мм. 120,00 грн.; одного погонного метра металевого водостоку (ринви) 19,20 грн. (а.с.46-50).

Вказані предмети визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 (а.с.68).
Наявність попередньої змови між обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується спрямованістю спільного умислу на заволодіння чужим майном, їх узгодженими діями у ході проникнення в господарську споруду та житловий будинок, вилучення майна та розпорядження ним спільною реалізацією.
Обвинувачений ОСОБА_5 востаннє судимий 06.06.2011 року Старовижівським районним судом Волинської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за який, з врахуванням положень ст.89 КК України, судимість не погашена, що підтверджує кваліфікацію його дій за ознакою повторності.
Наведені докази у своїй сукупності доводять вину кожного з обвинувачених у вчиненні за попередньою змовою групою осіб, крадіжки, поєднаної з проникненням у житловий будинок та господарську споруду, а обвинуваченого ОСОБА_5 , крім того, повторної крадіжки, у встановлених місці, часі й на зазначену суму.
Поміж цього, розбіжність у показаннях обвинувачених щодо тієї обставини, хто саме був ініціатором вчинення злочину, на кваліфікацію дій кожного із них не впливає та її не змінює.
Показання свідка ОСОБА_13 , допитаної в судовому засіданні, суд до уваги не приймає, оскільки вони не доводять та не спростовують обставини, що мають значення для даного кримінального провадження.
Обираючи обвинуваченим вид та міру покарання, суд, згідно з вимогами ст.ст.50, 65 КК України, враховує те, що вчинений ними злочин відноситься до категорії тяжких, всі обставини кримінального провадження, те, що вони визнали свою вину, відсутність претензій матеріального та морального характеру зі сторони потерпілого, а також позицію останнього при призначенні обвинуваченим кримінального покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання кожного з винних є їх щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає рецидив злочинів, оскільки хоча судимість останнього за вироком Старовижівського районного суду Волинської області від 06.06.2011 року має значення для кваліфікації його дій за ознакою повторності, однак ОСОБА_5 має попередні незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення інших умисних злочинів.

Обтяжуючих покарання обставин обвинуваченому ОСОБА_6 судом по справі не встановлено.
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен зокрема, по місцю проживання характеризуються з негативної сторони, ніде не працюють та суспільно-корисною працею не займаються, раніше притягувалися до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, при цьому, обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово, та має незняті і непогашені у встановленому законом порядку судимості, розлучений, не має постійного місця реєстрації. Такий спосіб життя ОСОБА_5 свідчить про його схильність до вчинення корисливих злочинів, небажання ставати на шлях виправлення і вказує на стійкість його злочинних переконань.
Враховуючи наведене та небезпеку ОСОБА_5 , як особи, для суспільства, суд вважає, що його виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі та одночасно не вбачає підстав для застосування відносно нього вимог ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, чи вимог ст.69 КК України, яка передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , то, незважаючи на ту обставину, що в силу ст.89 КК України він вважається таким, що не має судимості, але дана обставина характеризує його з негативної сторони. Однак, з огляду на його молодий вік, відсутність шкідливих звичок, те, що він виховувався у неповній сім`ї і був позбавлений належного батьківського піклування та виховання, має постійне місце проживання та реєстрації, його щире каяття у вчиненому, яке дає надію на його виправлення, суд усе ж має обґрунтоване переконання, що вчинене зумовлене його молодістю. Зазначене в сукупності з фактичними обставинами справи, даними про особу обвинуваченого, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, та за відсутності тяжких наслідків, суд вважає за можливе у відповідності до положень ст.69 КК України призначити ОСОБА_6 інший, більш м`який вид покарання, ніж передбачений санкцією ч.3 ст.185 КК України, обравши йому покарання у виді арешту.
Саме такі, визначені обом обвинуваченим покарання, на думку суду, будуть справедливими, необхідними і достатніми для їх виправлення, перевиховання і попередження вчинення ними нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Органом досудового розслідування в ході встановлення обставин вчиненого злочину проведено судові експертизи: товарознавчу та дві трасологічні, витрати за проведення яких в загальній сумі 859,32 грн., відповідно до положень ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинувачених в дохід держави в рівних частинах з кожного (а.с.45, 56, 62).
Оскільки суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу змінити йому міру запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, а обвинуваченому ОСОБА_6 залишити раніше обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Речові докази:

- сім труб з нержавіючої сталі діаметром 15 мм., товщиною 2 мм., довжиною по 4 м. кожна; одну трубу з нержавіючої сталі діаметром 75 мм., товщиною 5 мм., довжиною 2,5 м.; одну металеву трубу діаметром 35 мм., товщиною 2 мм., довжиною 3 м.; одну металеву стрічку шириною 40 мм., товщиною 2 мм., довжиною 2 м.; один металевий лист розмірами 200х60 см., товщиною 4 мм.; сорок три метри металевого водостоку; мотокосу марки «STIHL FS-55», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , - залишити у володінні останнього;

- сліди основи тканини та навісний замок, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів при Любомльському РВ УМВС України у Волинській області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в дохід держави 859(вісімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 32 копійки судових витрат за проведення експертиз в рівних частках - по 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 66 копійок з кожного.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу, змінити з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду негайно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту взяття його під варту із залу суду, тобто з 29.07.2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній - особисте зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області на протязі 30 днів із дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 на протязі 30 днів з дня вручення копії даного вироку через Любомльський районний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуюча: суддя ОСОБА_1