АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/736/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2015 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 лютого 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого в ОВС управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління ОСОБА_9 , яке погоджене із старшим прокурором 2-го відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 09 лютого 2015 року під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій порушує питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді та просить зобов`язати старшого слідчого в ОВС управління з розслідування ОВС ГСУ ОСОБА_10 або іншого слідчого, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004, повернути ОСОБА_8 речі, які були вилучені під час його особистого обшуку.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_7 зазначає, що лише 06 березня 2015 року дізнався та отримав копію ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 лютого 2015 року.
Стосовно оскаржуваної ухвали слідчого судді, тоапелянт, вважаючи її незаконною, стверджує, що в ній не зазначено, які саме є підстави для висновку, що вилучені у ОСОБА_8 речі відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Крім того, захисник звертає увагу, що в ухвалі слідчого судді значиться, що 06 лютого 2015 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, хоча ОСОБА_8 був затриманий лише 09 лютого 2015 року.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що захисник ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді не пропустив, але його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 12 лютого 2015 року без виклику власника майна та його захисника, копію даної ухвализахисник ОСОБА_7 отримав 06 березня 2015 року, а 10 березня 2015 року направив по пошті апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції. Таким чином, ОСОБА_7 не пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується безпосередньо апеляційної скаргизахисника ОСОБА_7 , то колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, в провадженні Генеральної прокуратури України перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 12 січня 2015 року за підозрою ОСОБА_11 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, а також ОСОБА_12 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.
Зокрема, органи досудового слідства вважають встановленим, що ОСОБА_8 , будучи службовою особою, а саме комерційним директором ПАТ «Центренерго», за попередньою змовою групою осіб одержав неправомірну вигоду в особливо великих розмірах для себе за вчинення в інтересах того, хто надав неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, що було поєднано з вимаганням неправомірної вигоди.
06 лютого 2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
09 лютого 2015 року ОСОБА_8 було затримано на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 лютого 2015 року.

10 лютого 2015 рокуухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 год. 47 хв. 09 квітня 2015 року.
12 лютого 2015 року слідчий в ОВС управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління ОСОБА_9 , за погодженням із старшим прокурором 2-го відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням, в якому порушив питання про поновлення йому строку для подачі клопотання про арешт майна та просив накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час затримання та особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12 лютого 2015 року клопотання слідчого було частково задоволено та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_8 ,а саме на його мобільний телефон «iPhone», imei: НОМЕР_1 ;мобільний телефон «Nokia», imei: НОМЕР_2 ;флешку Transced 16 GB, на якій збережені файли «presentation Chemo GPCMl», «Gemini PharmChem 2013», «Gemini PharmChem Visit Synbias 14 June2013» з інформацією щодо презентації медичного заводу з виготовлення медикаментів;грошові кошти в сумі 3040 гривень, грошові кошти в сумі 650 російський рублів,грошові кошти у сумі 600 доларів США, грошові кошти у сумі 880 євро. В решті вимог клопотання слідчого, а саме в частині накладення арешту на три банківські картки підозрюваного ОСОБА_8 було відмовлено.

Задовольняючи частково дане клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0000004, про накладення арешту намайно підозрюваного ОСОБА_8 ,слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_9 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що існують достатні підстави вважати, що вилучені під час затримання та особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_8 два мобільні телефони, флешка та грошові кошти відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто наявні передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України правові підстави для накладення на них арешту. Зокрема, як встановила колегія суддів, є достатні підстави вважати, що вилучені у підозрюваного при його затриманні мобільні телефони і флешка зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а грошові кошти набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.
В свою чергу, неможливо не погодитися з клопотанням слідчого в частині визначення правовою підставою для накладення арешту на це ж саме майно забезпечення можливої конфіскації майна чи спеціальної конфіскації, які передбачені санкцією ч. 4 ст. 368 КК України, що в даному випадку теж має місце.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно та грошові кошти, які були вилучені у підозрюваного ОСОБА_8 під час його затримання та проведення особистого обшуку. Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження його втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити провадженню.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно та грошові кошти, які були вилучені у підозрюваного ОСОБА_8 під час його затримання та проведення особистого обшуку, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 12 лютого 2015 року, якою частково задоволено клопотання слідчого в ОВС управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління ОСОБА_9 , погоджене із старшим прокурором 2-го відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час затримання та особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4