Справа № 1-н-111/08
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2008 року Борзнянський
районний суд Чернігівської області

в складі головуючої судді
Затєєвої С.Д.

при секретарі Данько
О.В.

з участю прокурора Мазун О.М.

адвоката
ОСОБА_1

законних представників неповнолітнього підсудного ОСОБА_2 та
ОСОБА_3,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Борзні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
та жителя АДРЕСА_1, українця,

громадянина України, освіта
неповна середня, не

одруженого, студента першого курсу Борзнянського

державного сільськогосподарського технікуму, раніше

не судимого

в скоєнні злочину перебаченого ч.3 ст.153 КК України

в с т а н о в и в

30 квітня 2008
року біля 16 год. підсудний ОСОБА_5 на танцювальному майданчику, що знаходиться
в міському парку м. Борзни Чернігівської області, погрожуючи застосувати
фізичне насильство до неповнолітнього ОСОБА_6
задовольнив з останнім свою статеву пристрасть неприродним способом.

Крім того, підсудний ОСОБА_5 в перших числах
травня 2008 року перебуваючи в недобудованому будинку, який знаходиться на території міського ринку м.
Борзни Чернігівської області, погрожуючи та застосовуючи фізичне насильство в відношенні
неповнолітнього ОСОБА_6 повторно з
останнім задовільнив свою статеву пристрасть неприродним шляхом.

Підсудний
ОСОБА_5 винним себе в пред'явленому
обвинуваченні не визнав і пояснив, що 30 квітня 2008 року в вечірній час він
біля міського парку, на стадіоні, разом з ОСОБА_6 гуляли в футбол. Коли м'яч
закотився в парк, то він пішов його забирати і так як довго не повертався, то
до нього підійшов ОСОБА_6. Він запропонував
останньому вступити в статеві зносини неприродним шляхом. ОСОБА_6.
на його пропозицію згодився і він дав
йому кошти на придбання презирватива.
Коли потерпілий повернувся, то вони разом з ним перелізли через металеву сітку
на танцювальний майданчик де і вчинили статевий акт неприродним способом.
Стверджує, що ніякого ні фізичного, ні психічного насильства з його сторони на
ОСОБА_6 не було. Це було зроблено за взаємною згодою.

В цей же
день, коли вони з ОСОБА_6 знаходилися на території міського ринку, то зайшли в недобудований
будинок, де він знову запропонував ОСОБА_6 вступити в статеві зносини
неприродним способом. ОСОБА_6. не заперечував. Він його не бив, не погрожуав
йому побиттям, а також на нього не кричав і не ображав брутальними словами. Під
час задоволення статевої пристрасті неприродним шляхом даний факт він
зафіксував на відеокамеру мобільного телефона в режимі відеозйомки. Коли після
закінчення статевого акту ОСОБА_6. пішов до магазину щоб купити води, то він
залишився в недобудованому будинку. В цей час сюди підійшли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і він їм показав
відеозйомку про вчинений статевий акт неприродним шляхом , яку зафіксував на
мобільний телефон. Також ввечері цього дня, коли пішов в центр міста, то на
стоянці автомобілів зустрівся з таксистом ОСОБА_9, якому по мобільній системі „Блютуз”
переслав дану відеозйомку. Останній в його присутності переглянув і переслав
ОСОБА_10.

Також в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 зазначив, що з потерпілим ОСОБА_6 дружніх стосунків не
підтримував, знав, що він навчається в середній школі, але скільки йому років
достовірно йому не було відомо.

Цивільні
позови, які заявлені законним представником потерпілого не визнає.

Заслухавши
підсудного, законного представника
потерпілого, допитавши свідків та вивчивши матеріали справи суд находить, що
вина підсудного в насильницькому
задоволенні статевої пристрасті неприродним шляхом підтверджується сукупністю
слідуючих доказів.

Допитаний в
ході досудового слідства, і його покази оголошені в судовому засіданні, потерпілий
ОСОБА_6. пояснив, що осінню 2007 року він познайомився з ОСОБА_5 В
квітня 2008 року, коли вони знаходилися на футбольному майданчику,
то останній запропонував піти погуляти в
міський парк. Знаходившись в парку, за пропозицією ОСОБА_5 перелізли через
металеву сітку на танцювальний майданчик де підсудний почав до нього приставати і пропонувати
вступити в статеві зносини неприродним способом. Він відмовлявся, але ОСОБА_5
став висловлювати в його адрес нецензурні та непристойні слова, погрожувати побиттям, якщо він не виконає
дану вимогу, а потім підійшов до нього і примусив силою задовільнити його
статеву пристрасть неприродним способом. Не підкоритися ОСОБА_5 він не мав
можливості, так як вважав, що свої погрози він може реалізувати в дійсності, а
втекти він не міг поскільки вхід на танцювальний майданчик закритий був на
замок.

Також на
початку травня 2008 року, коли він перебував на території місцевого ринку до
нього знову підійшов ОСОБА_5 і погрожуючи побиттям примусив зайти в недобудоване
приміщення, яке розташоване на території
ринку. Знаходившись в даному приміщенні ОСОБА_5 почав домагатися від
нього знову вступити в статеві зносини неприродним шляхом. Коли він почав
відмовлятися то ОСОБА_5 спочатку погрожував фізичною розправою, ображав його
непристойними словами, а потім вдарив, після чого він змушений був задовільнити
вимогу підсудного. Всі ці дії ОСОБА_5
знімав на відеокамеру мобільного
телефона. Після задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом підсудний дав йому гроші і послав купити
пляшку води. При цьому в приказній формі наказав повернутися назад. Коли він
повернувся, то в недобудованому будинку, крім ОСОБА_5, знаходилися ще два
незнайомі йому хлопці. В їх присутності підсудний примушував його відкривати
рот, щоб він міг йому вкинути пробку з пляшки, а потім почав примушувати його
зайнятися мастурбацією. Коли він почав відмовлятися,то ОСОБА_5 став йому
погрожувати фізичною розправою, а потім вдарив його. Вважаючи, що до нього може
бути застосовано фізичне насильство він змушений був задовільнити і цю вимогу .
Його дії підсудний також знімав на відеокамеру мобільного
телефона.

Стверджує,
що всі вимоги ОСОБА_5 виконував в зв'язку з тим, що останній йому погрожував
фізичною розправою, також його бив і над ним насміхався.

Як
вбачається з показів законного представника неповнолітнього потерпілого
ОСОБА_4, що син її по складу характера є замкнутим, мовчазним. Останнім часом поведінка сина значно змінилася, він став
кричати вночі, просинатися, став
знервований, на її питання, питання її
батька, що трапилося, мовчав, або відповідав - нічого.

Допитаний в
судовому засіданні ОСОБА_8 пояснив, що десь в кінці квітня чи на початку травня
2008 року, коли він разом з ОСОБА_7 після 16 год. зайшли в недобудоване
приміщення, яке розташоване на території міського ринку, то зустрілися з
ОСОБА_5 Останній запропонував їм подивитися відеозйомку, яка була зафіксована
на його мобільному телефоні. На дисплеї видно було, що біля стіни стоїть ОСОБА_6.
і чутно було голос ОСОБА_5, який
наказував ОСОБА_6 задовольнити
його статеву пристрасть неприродним шляхом. Також була на мобільному телефоні
зафіксована і відеозйомка самого статевого акту неприродним способом. На його
питання до ОСОБА_5 де це відбувалося, останній відповів, що сьогодні, недавно,
в цьому ж приміщенні. Із переглянутої відеозйомки він не бачив, щоб ОСОБА_5 бив
ОСОБА_6, чутно було тільки непристойні, принизливі слова, які говорив
ОСОБА_5 на адресу ОСОБА_6. Коли через деякий час до них прийшов останній
і приніс з собою пляшку води, то ОСОБА_5 заставляв його відкрити рот, щоб він
міг вкинути пробку, а потім, погрожуючи побиттям, заставив зробити мастурбацію.
Даний факт також знімав на відеокамеру мобільного телефона.

Аналогічні
покази по справі дає і свідок ОСОБА_7, який крім того доповнив, що коли після
перегляду відеозйомки до них підійшов ОСОБА_6. то ОСОБА_5 заставляв його в їх
присутності зайнятися мастурбацією і коли він став відмовлятися, то він
спочатку погрожував побиттям, а потім вдарив його рукою по обличчю . Після чого
ОСОБА_6. виконав вимогу ОСОБА_5.

Як
вбачається з показів свідка ОСОБА_11, допитаного в судовому засіданні, що
одного дня в травні 2008 року, коли зайшов до 10-Б класу на урок, то побачив,
що учні даного класу щось дивляться на мобільному телефоні, обговорюють і
сміються. Це його зацікавило і він попросив подивитися відеозапис. Телефон йому
дав ОСОБА_12 На мобільному телефоні було зафіксовано, як учень Борзнянської
середньої школи ОСОБА_6.задовільнає
комусь статеву пристрасть неприродним шляхом. Кому це він робив не бачив, так як виключив телефон. Під час
відеозйомки чутно було голос ОСОБА_5
який говорив непристойні слова, що носили наказовий характер. Про побачене
відразу доповів директору школи.

Допитаний в судовому засіданні
ОСОБА_12 пояснив, що йому на дискотеці ОСОБА_13 переслав на мобільний
телефон відеозйомку з якої видно було,
як ОСОБА_5 задовольняє свою статеву пристрасть неприродним шляхом з ОСОБА_6
Чутно було непристойні, принизливі та погрозливі слова на адресу останнього.

Як
вбачається з показів свідка ОСОБА_14, в
травні 2008 року, якого дня він не пам'ятає, до нього підійшов ОСОБА_5, якого
він добре знав, і запропонував переслати йому на мобільний телефон відеозйомку.
Він згодився. Під час перегляду побачив і почув, як ОСОБА_5 в грубій формі
наказує ОСОБА_6 задовільнити свою статеву пристрасть неприродним способом. Коли
ОСОБА_6. виконував наказ ОСОБА_5, то останній наводив відеокамеру мобільного
телефона на себе та ОСОБА_6 Після перегляду він стер дані кадри і запропонував
стерти їх і ОСОБА_5.

Аналогчні
покази по справі дає і свідок ОСОБА_10.

Покази
потерпілого, підсудного в тій частині, що між ними відбувався статевий контакт
неприродним шляхом підтверджується також висновком судово-криміналістичної
експертизи ( а.с. 122-124 ).

Щодо
доводів підсудного в тій частині, що статевий контакт неприродним шляхом з
потерпілим ОСОБА_6 у нього відбувся по
взаємінй згоді, то суд вважає їх недостовірними так як вони не відповідають
дійсності і повністю спростовуються
доводами самого потерпілого, які повністю узгоджуються з показами ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_14 та інших свідків
допитаних в судовому засіданні, згідно яких при огляді відеозапису видно було і
чутно, що ОСОБА_5 примушував ОСОБА_6
виконувати його вимогу, погрожуючи побиттям.

Доводи
потерпілого ОСОБА_6 в тій частині, що він виконував вимоги ОСОБА_5 так як
боявся останнього поскільки він погрожував йому побиттям і бив його,
підтверджуються показами свідка ОСОБА_7, який в судовому засіданні підтвердив
той факт, що ОСОБА_5 в його присутності не тільки погрожував фізичною розправою
ОСОБА_6, а і ударив один раз рукою по обличчю, коли він відмовився виконати
його вимогу.

Про
відсутність взаємної згоди свідчить і поведінка ОСОБА_5 вже після вчинення
статевого контакту неприродним способом. Зафіксувавши даний факт на відеокамеру
мобільного телефона, він його показував стороннім особам.

Щодо
доводів сторони захисту підсудного, що потерпілий мав можливість повідомити
рідних, вчителів про те, що в відношенні нього ОСОБА_5 вчиняє насильницькі дії
сексуального характеру, але про це не повідомляв, що свідчить про його згоду,
то суд також не може з ними згодитися. Як вбачається з показів законного
представника потерпілого,
психолого-педагогічної характеристики потерпілого та характеристики з
місця навчання, то ОСОБА_6. по складу характеру є мовчазним, замкнутим. Враховуючи
характер потерпілого, його вік та виходячи з аморальності вчинених підсудним по
відношенню до нього дій , тому саме з цих підстав суд вважає він не осмілився
про це розповісти навіть його рідним
людям.

Не
находить суд обгрунтованими на вимогах закону і доводи сторони захисту
підсудного і у тій частині, що як в ході досудового слідства так і в судовому
засіданні не встановлено чи досяг підсудний статевої зрілості та чи задовільнив
він статеву пристрасть неприродним способом,
так як з об'єктивної сторони
склад злочину в якому обвинувачується ОСОБА_5
вважається закінченим з моменту здійснення певних дій сексуального
характеру, спрямованих на задоволення статевої пристрасті неприродним способом.

Виходячи
з вищевикладеного та аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд
вважає, що підсудний ОСОБА_5 своїми навмисними діями, які виразилися у
задоволення статевої пристрасті неприродним шляхом із застосуванням фізичного
насильства, погрозою його застосування з урахуванням ознаки повторності та
вчинення діяння щодо неповнолітнього, то тим самим скоїв злочин передбачений
ч.2 ст.153 КК України.

Органом
досудового слідства, як кваліфікуюча ознака підсудному вміняється вчинення ним
злочину щодо малолітнього. Допитаний в судовому засіданні підсудний пояснив, що
з потерпілим близьких дружніх стосунків
не підтримував, знав, що він навчається в сьомому класі Борзнянської середньої
школи, але достовірно скільки йому років і що йому не виповнилося 14 років він
не знав. Як встановлено в судовому засіданні 14 років потерпілому виповнилося
11 травня 2008 року, а неправомірні дії щодо нього були вчинені в кінці квітня
на почтку травня 2008 року. Ні в ході досудового слідства, ні в судовому
засіданні не добуто доказів, які б з достовірністю підтверджували, що підсудний
усвідомлював, що неправомірні дії вчиняє щодо малолітнього, а тому його дії
слід кваліфікувати, як вчинені щодо неповнолітнього.

Також
підлягає виключенню з обвинувачення і кваліфікуюча ознака - використання
безпорадного стану потерпілого,
поскільки ні в ході досудового слідства, ні в судовому засіданні не добуто
доказів, які б її підтверджували .

В ході
досудового слідства в відношенні підсудного проводилася судова психолого-психіатрична
експертиза ( а.с. 148-155 ) за висновком якої у ОСОБА_5 в момент
інкримінованого йому діяння мали місце клінічні ознаки органічного
псевдоолігофренічного розладу, у зв'язку з чим він не був здатний повною мірою
усвідомлювати свої дії та керувати ними. Зазначені ознаки мають місце і в
теперішній час, але він може на
доступному для нього рівні сприймати обставини, які мають значення для справи
та давати по них правильні свідчення, і примусові заходи медичного характеру
йому не показані. Даний висновок судово-психіатричної експертизи є науково
обгрунтованим, а тому сумнівів в його недостовірності немає, що дає суду
підстави вважати ОСОБА_5 обмежено осудним.

Вирішуючи
питання про вид та міру покарання підсудному, суд приймає до уваги суспільну
небезпечність вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України
віднесено до тяжких злочинів. Як особа підсудний за місцем проживання
характеризується позитивно, за місцем навчання, як особа яка схильна до
правопорушень, до кримінальної відповідальності притягується вперше, вчинив
злочин в неповнолітньому віці. Зазначені обставини суд визнає як такі, що
пом'якшують покарання підсудному.

Щодо
обтяжуючих обставин, яка вміняються йому органом досудового слідства -
повторність вчинення злочину, та вчинення злочину щодо малолітнього, то суд
вважає за необхідне їх виключити, так як вони вміняються підсудному, як
кваліфікуючі ознаки злочину.

Виходячи
з обставин, що пом'якшують покарання
підсудному, відсутність обтяжуючих обставин, та
враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив злочин в стані обмеженої осудності, суд
вважає за можливе призначити йому покарання ближче до мінімального розміру визначеного санкцією статті по якій він
притягується до відповідальності.

Шодо цивільного
позову, який заявлений представником неповнолітнього потерпілого, на
відшкодування матеріальної шкоди,то суд вважає, що даний позов підлягає
залишенню без задоволення, так як відсутні будь-які докази, які б
обгрунтовували дані позовні вимоги. Щодо позовних вимог на відшкодування
моральної шкоди, то відповідно до вимог ст.1167
ЦК України вони є такими, що
підлягають задоволенню, поскільки неправомірними діями підсудного потерпілому
заподіяні моральні страждання, які виразилися в порушенні нормальних життєвих
зв'язків і потребують додаткових зусиль для організації свого життя, також принижено його честь і гідність. Але
виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, розмір моральної
шкоди, який підлягає стягненню, зменшити.

На підставі викладеного та керуючись ст.
323-324 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні
злочину передбаченого ч.2 ст. 153 КК України і призначити йому покарання 3 (
три ) роки 6 ( шість ) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому до
набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд з
постійного місця проживання.

Строк
відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання.

Стягнути
з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_4 в
рахунок відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна її сину ОСОБА_6, 8 000
грн. (вісім тисяч грн.)

Стягнути
на користь держави з ОСОБА_2, ОСОБА_3 витрати за проведення
судово-криміналістичних експертиз по 766 грн.83 коп. з кожного.

Речові
докази про справі - компакт диск з відеозйомкою залишити в матеріалах
кримінальної справи.

На вирок
може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через
Борзнянський районний суд на протязі 15 діб з моменту проголошення вироку.

Суддя Борзнянського райсуду С.Д.Затєєва