ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2242/14-к

07 травня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, незаміжня, непрацююча, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 23.11.2013 року близько 07.30 год., перебуваючи на подвір`ї будинку за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_2 , під час словесної суперечки з сусідкою ОСОБА_6 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно вдарила останню один раз долонею лівої руки в ділянку правого вуха, чим завдала фізичного болю ОСОБА_6 і не спричинила тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у пред`явленому їй обвинувачені не визнала та пояснила, що вона не наносила ударів ОСОБА_6 , а лише відштовхнула останню від себе.

Незважаючи на це, винуватість обвинуваченої у вчиненні даного кримінального правопорушення стверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Зокрема, з показань потерпілої ОСОБА_6 даних в судовому засіданні вбачається, що 23.11.2013 року біля 07:30 год. вона знаходилась на подвір`ї біля будинку, до неї підійшла сусідка ОСОБА_5 , яка в ході словесної суперечки нанесла їй удар лівою рукою, а саме долонею по обличчю в ділянку правового вуха.

Зокрема, з показань свідка ОСОБА_7 даних в судовому засіданні вбачається, що 23.11.2013 року вранці близько 07.30 його мама, ОСОБА_6 повернулася з двору та плачучи розповіла, що її вдарила сусідка ОСОБА_8 один раз долонею лівої руки в ділянку правого вуха, бачив на обличчі в матері з лівої сторони почервоніння - як слід від удару долонею руки.

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в судовому засіданні дали аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дав показання, що він як старший слідчо-оперативної групи, виїзджав за повідомленням ОСОБА_12 про пошкодження сараю за адресою: АДРЕСА_2 . На подвір`ї за вказаною адресою виникла суперечка між сусідами, в ході якої він почув характерний звук удару (ляпасу) рукою по обличчю. Бачив як потерпіла ОСОБА_6 закрила руками обличчя і почала плакати, також бачив почервоніння шкіри обличчя з правого боку. Потерпіла сказала, що ОСОБА_13 вдарила її по обличчю.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , працівники Костопільського РВ УМВС України в Рівненській області, в судовому засіданні дали такі ж показання, що і свідок ОСОБА_11 .

Суд критично розцінює покази свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які через родинні стосунки з обвинуваченою, заперечили в судовому засіданні факт умисного нанесення потерпілій ОСОБА_6 удару долонею руки .

Крім того, вина обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами:

- протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26.11.32013 року;

- протоколом огляду місця події від 05.09.2014року подвір`я по АДРЕСА_2 , яким зафіксовано місце розташування подвір`я прилеглих до нього будинків №10,14,8,12;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.09.2014 року.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеним вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: умисному завданні 23.11.2013 року близько 07.30 год. удару ОСОБА_6 , який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, які суд кваліфікує за ч.1 ст.126 КК України .

Показання ж обвинуваченої суд розцінює, як неправдиві і переслідують мету уникнення відповідальності за скоєне.

Таким чином, дослідивши у судовому засіданні надані докази, суд приходить до висновку про наявність вини у діях ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченій, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу обвинуваченої, яка по місцю проживання характеризується посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей, та призначає міру покарання ближче до нижньої межі санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене нею кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання щодо застосування відносно обвинуваченої ЗУ "Про амністію у 2014 році" та звільнити від відбування призначеного покарання, однак ОСОБА_5 заперечувала проти застосування до неї ЗУ "Про амністію у 2014 році".

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-370, 373-377 КПК України, ст. ст.65, ч.1 ст.126 КК України, суд-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 510 (п`ятсот десять) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченої ОСОБА_5 не застосовувались.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1