Справа № 314/2892/15-к
Провадження № 1-кс/314/449/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2015 року м. Вільнянськ
Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області капітана міліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Вільнянського району юристом 3-го класу ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вільнянськ Запорізької області, громадянки України, освіта вища, не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:
01 липня 2015 року до Вільнянського районного суду Запорізької області одночасно з клопотаннямпро надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке ухвалою слідчого судді від 01 липня 2015 року було задоволене, надійшло клопотання старшого слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 .

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_6 на підставі розпорядження голови Запорізької обласної ради № 233-св від 04 жовтня 2013 року призначена на посаду виконуючої обов`язки директора КЗ «Вільнянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради, а відповідно до рішення Запорізької обласної ради

№ 4 від 26 грудня 2013 року, призначена на посаду директора КЗ «Вільнянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради.

З моменту призначення ОСОБА_6 на посаду виконуючої обов`язки директора навчального закладу, остання була наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, відповідно до положень посадової інструкції директора школи-інтернату та згідно з п. 2.2 Контракту, укладеного між останньою та Запорізькою обласною радою 27 грудня 2013 року, яким вона мала керуватися з 04 жовтня 2013 року, зобов`язана забезпечувати ефективне використання та збереження закріпленого за КЗ «Вільнянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради майна.

Так, у період часу з кінця жовтня 2013 року по кінець жовтня 2014 року

ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч вимог посадової інструкції директора школи-інтернату та положень Контракту, укладеного із Запорізькою обласною радою, діючи з прямим умислом, корисливими мотивами та метою, використовуючи офіційно надані їй службові повноваження в силу своєї посади та зловживаючи у зв`язку з цим своїм службовим становищем, шляхом надання усних вказівок водію навчального закладу ОСОБА_8 , за яким згідно з наказом був закріплений вантажний автомобіль ГАЗ 5204, державний номер НОМЕР_1 , що фактично не експлуатувався за призначенням з вересня 2013 року по технічним причинам, веліла вносити відомості до подорожніх листів №№ 01, 02, 03, 04, 05, 06, 07, 08, 09, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23 за жовтень 2013 року, №№ 01, 02, 03, 04, 05, 06 за січень 2014 року, №№ 07, 08, 09, 10, 11 за квітень 2014 року, №№ 12, 13 за липень 2014 року, №№ 14, 15 за жовтень 2014 року, що є офіційними документами, оскільки, відповідно до наказу Президента України № 488/346 від 29 грудня 1995 року, затверджені як типові форми первинного обліку роботи вантажного автомобіля, зокрема, про рух пального у літрах із зазначенням номерів скретч-карток на бензин А-92 та А-95, що були придбані на потреби закладу та не були використані впродовж вищезазначеного періоду і мали бути використаними протягом іншого періоду транспортними засобами навчального закладу, що фактично експлуатувалися. Після того, як вказані подорожні листи були виготовлені, ОСОБА_6 достовірно знаючи, що у даних офіційних документах маються завідомо неправдиві відомості про стан автомобіля та рух використаного ним пального, особисто затверджувала їх своїм підписом, скріплювала печаткою навчального закладу в графі «Прийняв диспетчер» та через ОСОБА_8 передавала до бухгалтерії школи-інтернату для підтвердження використання зазначених скретч-карток на бензин, хоча останні перебували у віданні та під контролем ОСОБА_6 з моменту отримання за відповідними довіреностями школи-інтернату на ТОВ «ВТФ «Авіас», тим самим остання незаконно обертала вказане майно на свою користь, отримуючи можливість розпоряджатися ним на власний розсуд, як своїм власним.

Таким чином, директор КЗ «Вільнянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради ОСОБА_6 у період з жовтня 2013 року по жовтень 2014 року, зловживаючи своїм службовим становищем, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, а саме вищезазначеними скретч-картками на бензин, шляхом складання завідомо неправдивих подорожніх листів, які є офіційними документами та містять завідомо неправдиві відомості про рух пального та роботу автомобіля ГАЗ 5204, державний номер НОМЕР_1 , що фактично не експлуатувався, та їх видачі до бухгалтерії навчального закладу, засвідчивши факт використання пального у кількості 1228 літрів 715 грамів на загальну суму 11687 гривень 57 копійок, знаходячись у приміщенні КЗ «Вільнянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради, розташованому за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, пров. Шкільний, 5, заволоділа майном навчального закладу, а саме пальним у вигляді скретч-карток на бензин А-92 та А-95, та розпорядилася ними на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, ч. 2 ст. 191 КК України.

30 березня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України.

15 червня 2015 року слідчим погоджено у прокурора підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Підставою до внесення клопотання стало те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу сторону та свідків, тим самим перешкодити кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали вказане клопотання, просили його задовольнити, обґрунтовуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тими обставинами, що ОСОБА_6 умисно ухиляється від явки до органів досудового розслідування, без поважних причин не з`являється на проведення за її участі слідчих дій, затягує процес проведення досудового розслідування, під час допиту умисно назвала адресу, за якою фактично не проживає, що, на їх думку, дає підстави вважати, що підозрювана в подальшому переховуватиметься від органів досудового розслідування, чинитиме психологічний тиск на свідків, вживатиме заходів для затягування досудового розслідування, чим чинитиме перешкоди кримінальному провадженню.

Підозрювана ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, вказавши на його необґрунтованість та недоведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, будь-якими доказами. Також вказали на безпідставність та необґрунтованість висунутої органом досудового розслідування підозри. При вирішенні клопотання по суті просили врахувати, що підозрювана не з`являлась за викликами до правоохоронних органів з об`єктивних причин, оскільки у цей час перебувала разом з сім`єю на відпочинку. Зважаючи, що підозрювана має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування і суду, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваної та її захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2

ст. 191 КК України, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Разом з тим, подане слідчим клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повною мірою відповідає вимогам ст.ст. 177, 184 КПК України. Так, слідчий посилається на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1

ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу сторону та свідків, тим самим перешкодити кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Проте клопотання не містить викладу обставин, на підставі яких слідчий, дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам.

Зокрема, як у клопотанні, так і під час судового засідання стороною обвинувачення не наведено даних про те, що ОСОБА_6 намагалась будь-яким чином впливати на свідків або потерпілу сторону у кримінальному провадженні.

Необґрунтованими є і доводи сторони обвинувачення про можливість вчинення підозрюваною інших кримінальних правопорушень, оскільки, як вбачається з довідки, раніше ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не притягувалась, відомості про факти порушення щодо неї кримінальної справи або внесення відомостей про інші кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за якими остаточне рішення судом ще прийняте, також слідчому судді не надані.

Твердження сторони обвинувачення про тяжкість вчиненого злочину не є достатнім для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що зазначено Європейським судом у справі Мамедова проти Росії 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що ОСОБА_6 ніде не працює, після повідомлення їй про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, переховувалась від органу досудового розслідування, затягувала процес проведення досудового розслідування, що стало підставою для надання слідчим суддею дозволу на затримання підозрюваної з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ці обставини у своїй сукупності свідчать про наявність ризиків можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, проте, слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

При вирішенні клопотання слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваної, яка раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , наявні докази вчинення нею кримінальних правопорушень, її вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків та інші дані про особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов до висновку, що для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 4

ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно підозрюваної ОСОБА_6 достатньо застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

При цьому, на підозрювану слід покласти декілька обов`язків, передбачених ч. 5

ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131-132, 177-179, 183-184, 193-194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області капітана міліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Вільнянського району юристом 3-го класу ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці наступні обов`язки:

-не відлучатися з м. Вільнянськ Запорізької області, в якому вона зареєстрована та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками з приводу кримінального провадження, відкритого за її підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України.

Попередити підозрювану ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

17.07.2015

17.07.2015