В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2013 Справа №607/27/13- к
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ломакіна В.Є.

за участю секретаря Репетівської В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0000190 за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Білі Ослави Надвірянського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого:

-19 квітня 2002 року Надвірянським районним судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.115 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років. Звільнений 31 травня 2010 року Устинівським районним судом Кіровоградської області умовно-достроково на невідбутий термін 2 роки 8 місяців 11 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Вітика О.Р., обвинуваченого ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_1 на початку травня 2012 року о 21 годині 30 хвилин, перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту, що по вул.Б.Хмельницького, в м.Тернополі, побачив ОСОБА_2, який перебував в нетверезому стані, після цього в нього виник умисел таємно викрасти будь-які цінні речі. Далі ОСОБА_1 підійшов до потерпілого, та скориставшись моментом, що поряд нього нікого не має та за його діями ніхто не спостерігає, з правої кишені штанів, таємно викрав мобільний телефон торгової марки «Nokia 1202», вартість якого становить 130 гривень, із чохлом, вартістю 90 гривень, сім карткою стільникового зв'язку «Київстар», вартістю 25 гривень, на рахунку якої були гроші в сумі 10 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_2 матеріальну шкоду на суму 255 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що на початку травня 2012 року, точного числа не пригадує у зв'язку із великим проміжком часу, близько 21 години 30 хвилин перебував неподалік зупинки громадського транспорту «Залізничний Вокзал», що по вул.Б.Хмельницького у м.Тернополі. В цей час неподалік кіоску він помітив невідомого чоловіка, який перебував в нетверезому стані, який сидів на куті труби. Помітивши даного чоловіка, у нього виник умисел таємно викрасти будь-які цінні речі для подальшої їх реалізації. З цією метою він підійшов до потерпілого, який був у стані сильного алкогольного сп'яніння та не реагував на його дії, після чого, переконався, що за його діями не спостерігає та поряд нього не має сторонніх осіб, запхав руку в праву кишеню штанів потерпілого звідки викрав мобільний телефон «Нокіа 1202», із сім-карткою стільникового зв'язку «Київстар» та чохлом чорного кольору, який в подальшому викинув. У вчиненому щиро розкаюється просить суд суворо його не карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_1 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З'ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з'ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз'яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_1, суд, відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, зокрема те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, його вік, стан здоров'я, конкретні обставини справи. Обставини, які пом'якшують покарання, а саме: визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_1, останньому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді арешту, зарахувавши у термін відбуття покарання строк перебування під вартою з моменту затримання, а саме з 15 жовтня 2013 року.

Скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_1, що застосований ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 08 квітня 2013 року, звільнивши ОСОБА_1 негайно, з зали суду, до набрання вироку законної сили.

По справі є процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №6-467/12 від 02 серпня 2012 року в розмірі 343 грн. 00 коп. (триста сорок три гривні 00 копійок), які суд вважає, що слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_1 в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді арешту на строк 1 (один) місяць 4 (чотири) дні.

Зарахувати у строк відбуття покарання термін перебування ОСОБА_1 під вартою з моменту затримання, а саме, з 15 жовтня 2013 року та вважати ОСОБА_1 таким, що відбув покарання повністю.

Скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно засудженого ОСОБА_1, що застосований ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 08 квітня 2013 року, звільнивши ОСОБА_1 негайно, з зали суду, до набрання вироку законної сили.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №6-467/12 від 02 серпня 2012 року в розмірі 343 грн. 00 коп. (триста сорок три гривні 00 копійок), стягнути з ОСОБА_1 в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін