Справа № 1-220/12
Провадження № 1/1015/1305/12
В И Р О К

іменем України

17.02.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Комендат М.Р.

за участю прокурора Юркової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має професійно-технічну освіту, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого вироком від 10.01.2012 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановив:

09.12.2011 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_1, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив і мету незаконно збагатитися, знаходячись неподалік території дитячого садку, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святоинський район, с. Білогородка, вул. 40 років Перемоги, 32, побачив раніше знайомого йому ОСОБА_2, після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов до останнього та застосував до нього фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, яке виразилося в нанесенні декількох ударів долонями рук в обличчя, від чого потерпілий ОСОБА_2 впав на землю і, переставши чинити опір, випустив з рук належний йому мобільний телефон. Після чого, ОСОБА_1, скориставшись цим, відкрито заволодів належним потерпілому ОСОБА_2 мобільним телефоном марки «Samsung GT-E 1080і» ІМЕІ 73780 чорного кольору вартістю 121 грн. з сім-карткою мобільного оператора «МТС», яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє.

В подальшому ОСОБА_1 з місця вчинення злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 121 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, суду пояснив, що 09.12.2011 року близько 16 годині 30 хвилин він проходив неподалік дитячого садку по вул. 40 років Перемоги в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, де зустрів знайомого ОСОБА_2, з яким у нього завязалася розмова з приводу того, що останній давав покази як свідок у справі за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. Він вирішив провчити ОСОБА_2 за те, що той видав його працівникам правоохоронних органів, а тому наказав ОСОБА_2 викласти все з кишень, але той відмовився і заховав руки в кишені куртки. На це він кілька раз вдарив ОСОБА_2 долонями правої та лівої руки по щоках. Від ударів ОСОБА_2 не втримався на ногах та впав на землю. В цей час у того з рук випав мобільний телефон, який ОСОБА_1 підібрав, поклав собі до кишені та пішов додому. 11.12.2011 року приблизно об 11 годині до нього додому прийшли працівники міліції, які запросили його прослідувати до Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, де він зізнався у вчиненні злочину відносно ОСОБА_2 В подальшому з працівниками міліції вони поїхали за місцем його проживання, де було виявлено та вилучено мобільний телефон ОСОБА_2 У вчиненому підсудний щиро розкаявся, запевнив, що більше не допустить протиправної поведінки, просив його суворо не карати, не позбавляти волі.

Окрім повного визнання підсудними ОСОБА_1 вини у предявленому йому обвинуваченні, вина підсудного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується сукупністю доказів, які були зібрані у справі та досліджені під час судового слідства, а саме:

- постановою від 12.12.2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 186 КК України (а.с. 1); заявою ОСОБА_2 від 11.12.2011 року на імя начальника Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області з проханням прийняти міри до ОСОБА_1, який 09.12.2011 року безпричинно його побив та заволодів його мобільним телефоном із сім-карткою (а.с. 4); протоколом огляду місця події від 11.12.2011 року, під час якого було оглянуто територію неподалік дитячого садка за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. 40 років Перемоги, 32 (а.с. 5-9); протоколом огляду місця події від 11.12.2011 року, під час якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_1, виявлено та вилучено мобільний телефоном марки «Samsung» ІМЕІ 73780 чорного кольору з сім-карткою мобільного оператора «МТС» за номером (а.с. 11-16); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 14.12.2011 року, під час якого ОСОБА_1 показав заволодів мобільним телефоном ОСОБА_2 (а.с. 38-40); звітом про проведення товарознавчої експертизи, відповідно до висновку якої дійсна (ринкова) вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «Samsung GT-E 1080і» ІМЕІ 73780 чорного кольору станом на 009.12.2011 року становить 121 грн. (а.с. 50-53); протоколом огляду речових доказів від 14.12.2011 року (а.с. 55); постановою від 14.12.2011 року про приєднання до справи речових доказів (а.с. 56); вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.01.2012 року (а.с. 120).

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд визнає, що підсудний давав правдиві покази, які повністю відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи.

Суд визнає, що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину доведена повністю, його дії кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до тяжких злочинів, підсудний за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 71), раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 72), обставиною, що помякшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, а тому, з урахуванням обставин, що помякшують покарання підсудного, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, вважає доцільним призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті.

При призначенні остаточного покарання суд керується вимогами ч. 4 ст. 70 КК Україні та призначає підсудному покарання за сукупністю злочинів з врахуванням вироку від 10.01.2012 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 186 КК України, яким ОСОБА_1 призначено покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

Враховуючі всі обставини кримінальної справи, ставлення підсудного до вчиненого, його щирого каяття, відсутність претензій потерпілого, вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк, оскільки приходить до переконання про можливість виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1 без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у справі не заявлено, судові витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. ст. 81, 330 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.01.2012 року у виді 1 (одного) року позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно ОСОБА_1 призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обовязки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_1 у виді підписки про невиїзд, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази у справі мобільний телефон марки «Samsung GT-E 1080і» ІМЕІ 73780 чорного кольору типу моноблок, з сім-карткою мобільного оператора «МТС» за номером , які передані під розписку потерпілому ОСОБА_2 (а.с. 57) залишити у розпорядженні ОСОБА_2.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з часу його проголошення прокурором та потерпілим, а засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя Омельченко М.М.