Справа № 646/4291/15-к
№ провадження 1-кп/646/359/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.05.2015 года г.Харьков
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002914 від 17 листопада 2015 року, стосовно обвинувачених

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 06.05.2010 року вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.; 31.03.2011 вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 309, ч.1ст. 317 КК України до 3 років позбавлення волі, 22.10.2012 року постановою Первомайського районного суду Харківської області умовно достроково звільнений на 1 рік 5 місяців 9 днів; 23.02.2015 вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 2-х років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на один рік

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, раніше не судимого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
17.11.2014 року в приблизно о 03-00 годині, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 та двома невстановленими в ході досудового розслідування особами, маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного самостійного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, підійшли до входу магазину «Артишоп», розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де зліва від входу знаходилась бронзова паркова скульптура-вазон у вигляді кенгуру. Реалізуючи спільну злочинну мету, діючи умисно, шляхом вільного доступу, вважаючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, всі разом взяли бронзову паркову скульптуру-вазон у вигляді кенгуру, що належить потерпілій ОСОБА_7 , вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №94 від 25.03.2015 року становить 8370,00 грн., після чого таємно викравши вказану паркову скульптуру-вазон, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 8370,00 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, дав суду пояснення про те, що у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, вирішив викрасти скульптуру, для чого вночі зустрівся та з двома знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також з ОСОБА_6 прибули до магазину на площі Руднева, де викрали скульптуру, яку здали у прийомний пункт металобрухту. У вчиненому злочині щиро розкаявся, просив врахувати те, що після вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова став на шлях виправлення, відвідував центр «Відродження».

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю визнав свою вину, дав пояснення про те, що близько третьої години ночі зустрівся з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з метою вчинення крадіжки скульптури, прибули до магазину на площі ОСОБА_10 де викрали скульптуру, яку здали у пункті прийому металобрухту. Щиро розкаявся у скоєнні злочину.

Оскільки обставини вчинення злочину обвинувачені у судовому засіданні не оспорювали, враховуючи думку учасників судового провадження, відсутність сумнівів та добровільність їх позиції щодо визнання недоцільним дослідження доказів відносно обставин, які ніким не оспорюються, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив судовий розгляд допитом обвинувачених, дослідженням відомостей про осіб обвинувачених.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинувачених повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує їх дії:

- за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий, ніде не працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він ніде не працює, раніше не судимий, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених, суд вважає щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує, те що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні злочину середньої тяжкості, дані, які характеризують їх особи, фактичні обставини справи, розмір спричиненої шкоди, обставину, яка пом`якшує покарання.

При визначенні міри покарання, суд вважає необхідним та достатнім, з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження нових злочинів, призначити покарання з випробуванням з іспитовим строком.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд також враховує ту обставину, що свого постійного місця проживання ОСОБА_5 не має, квартира, в якій він зареєстрований, продана, проживає тимчасово у знайомих. Крім того, суд враховує ту обставину, що ОСОБА_5 раніше був неодноразово судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, певних висновків для себе не зробив, знов вчинив злочини, в тому числі і крадіжки і був засуджений 25.05.2015 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком в один рік. Тому вважає необхідним та достатнім, з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів, призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Оскільки за попереднім вироком ОСОБА_5 було застуджено із застосуванням ст. 75 КК України, а за даний злочин суд прийшов до висновку призначення покарання, яке належить відбувати реально, то у даному випадку правила ч. 4 ст. 70 КК України не застосовуються, кожен вирок повинен виконуватися самостійно.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 суд вважає доцільним з метою забезпечення виконання вироку продовжити до набрання вироком законної сили.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_6 суд продовжує до набрання вироком законної сили.
У справі потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рахунок відшкодування спричиненої шкоди на суму 25 800, 00 грн., мотивуючи тим, що бронзова паркова скульптура-вазон була придбана нею у м. Калінінград у 2006 році на 1000 доларів США.

У судове засідання ОСОБА_7 не з`явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності.

Суд вважає правильним задовольнити позов частково, оскільки належних доказів на підтвердження вартості паркової скульптури-вазон у зазначеному у позову розмірі не надано, стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рахунок відшкодування спричиненої злочином шкоди 8370,00 грн. відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №94 від 25.03.2015 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, районний, суд,-

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести ) місяців позбавлення волі.

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.02.2015 року виконувати самостійно.

Строк відбування покарання рахувати з 26.03.2015 року з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обрану ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили продовжити.

Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку у 2 (два) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

· не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту продовжити до набрання вироком законної сили.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування майнової шкоди 8370,00 грн.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження, а також особи, які не брали участі у кримінальному провадженні, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки, мають право отримати копію вироку.

Суддя ОСОБА_1