08062011 ф Чорнухинський районний суд Полтавської області
Чорнухинський районний суд Полтавської області
Справа № 1-46/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2011 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі головуючого-судді Орел І.І.

при секретарі Міщенко Т.А.

з участю прокурора Александрова О.В.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Чорнухи справу про обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого;

у скоєнні злочинів, передбачених, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, раніше не судимого;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_8, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_9, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, навчається в Лубенському лісогосподарському коледжі, раінше не судимого

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

18 травня 2011 року біля 21 години вечора підсудні по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кримінальна справа стосовно нього закрита на підставі Закону України Про амністію у 2011 році, в м.Лубни Полтавської області домовилися автомобілем ГАЗ поїхати до території Силюхівського нафтового родовища №5, що поблизу с.Загребелля Чорнухинського району Полтавської області та викрасти звідти металобрухт для подальшої здачі на пункт прийому металобрухту.

Біля 22 години вечора на автомобілі НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 підїхали до території нафтового родовища, звідки викрали металеву частину від електротрансформатора 1981 року випуску марки МТ-250 10 А вагою близько 300 кг та два металевих швелера, погрузили їх в автомобіль і біля 23 години здали на пункт прийому металу в м.Лубни, отримавши за це кошти в сумі 680 гривень.

Після цього, підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 повернулися до гуртожитку лісогосподарського коледжу в м.Лубни, а підсудний ОСОБА_2 та ОСОБА_5 домовилися між собою поїхати до Силюхівського нафтового родовища, щоб викрасти повторно метал. Біля 2 години ночі із території родовища за допомогою автомобіля витягли металевий барабан №17 1998 року випуску вартістю 838 грн., 43 коп. та стали вантажити його на автомобіль. В цей час до них наблизилися охоронці, тому ОСОБА_5 та ОСОБА_2 залишили барабан на полі, не довівши свій умисел до кінця.

29 травня 2011 року ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_4, маючи на меті викрасти металобрухт із території Селюхівського нафтового родовища №5, мотоциклом Днепр-11під керуванням ОСОБА_4 прибули на територію родовища. Навантажили на саморобний причеп до мотоцикла металеву конструкцію та стали тягнути його мотоциклом в напрямку посадки. Коли мотоцикл зламався, залишили причеп з металом на полі і поїхали в с.Загребелля Чорнухинського району. Наступного вечора ОСОБА_3 та ОСОБА_4 домовились з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 поїхати на поле та забрати метал і здати його на пункт прийому металобрухту.

Біля 2 години ночі 31 травня 2011 року підсудні по справі на полі, неподалік від родовища, загрузили в кузов автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 металеву конструкцію і поїхали в напрямку м.Лубни, але були затримані працівниками міліції. Вартість металу, який викрали підсудні, становить 495,83 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в предявленому звинуваченні визнав повністю, суду показав, що із підсудними та ОСОБА_5 знаходиться в хороших стосунках.

18 травня 2011 року до нього зателефонував знайомий ОСОБА_3 та розповів, що проходив повз бурові вишки, що знаходяться за ставом неподалік с.Загребелля Чорнухинського району, бачив там багато металобрухту, який можна взяти та здати на пункт прийому металу. Того ж дня, біля 20 години вечора, він зустрів біля вокзалу в м.Лубни ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та домовилися автомобілем Газель, яким керував ОСОБА_5, поїхати в с.Загребелля, а звідти до бурової вишки. Біля 22 години підїхали до території бурової вишки відшукали металевий предмет схожий на радіатор трансформатора, завантажили його та ще декілька продовгувастих металевих предметів в автомобіль.

Після цього всі разом поїхали в м.Лубни, де на металоприймальному пункті здали викрадений метал, отримавши за це біля 700 гривень, якими розпорядилися порівну. Висадивши підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в м.Лубни 19 травня 2011 року в ночі поїхали з ОСОБА_5 тією ж дорогою до бурової вишки, щоб викрасти металевий барабан та здати його на приймальний пункт металобрухту. Але умисел на крадіжу металу не довели до кінця, так як не змогли завантажити барабан на кузов автомобіля, і були помічені охоронцями.

30 травня 2011 року близько 20 години в м.Лубни зустрів ОСОБА_5. В цей час до них зателефонував ОСОБА_3, повідомив, що він разом з ОСОБА_4 витягнули з території бурової металеву конструкцію, запропонуав її викрасти та здати на приймальний пункт. На його пропозицію всі погодилися. Автомобілем Газель поїхати до бурової вишки. Там металеву конструкцію завантажили в автомобіль і рухалися в м.Лубни, але по дорозі були затримані працівниками міліції.

В судовому засіданні ОСОБА_5 надав суду покази аналогічні показам підсудного ОСОБА_2

ОСОБА_4 вину в предявленому звинуваченні визнав повністю, суду показав, що підсудних по справі знає. З ОСОБА_3 навчається в лісогосподарському коледжі в м.Лубни, а з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 навчався в Мелехівській середній школі.

18 травня 2011 року ОСОБА_3 домовився з ним, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про крадіжку металу із території бурової вишки №5. Автомобілем Газель під керуванням ОСОБА_5 біля 22 години вечора приїхали до території бурової вишки №5. Завантажили на автомобіль металеві частини від трансформатора і в той же день відвезли в м.Лубни та здали на пункт прийому металобрухту. За зданий метал отримав 150 гривень.

29 травня 2011 року домовилися з ОСОБА_3 мотоциклом Днепр, яким він керував, викрасти із території бурової металеву конструкцію, але це їм не вдалося, так як зламався мотоцикл.

На другий день, біля 22 години вечора, він разом з ОСОБА_5 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 автомобілем Газель поїхали до Силюхівського газового родовища №5, завантажили металеву конструкцію, яку їм з ОСОБА_3 не вдалося раніше викрасти, у кузов автомобіля та везли її для здачі на приймальний пункт металу в м.Лубни, але в центрі села Мелехи були затримані працівниками міліції.

Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в предявленому звинуваченні не визнав, суду показав, що 30 травня 2011 року дізнавшись, що його односельці ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 їдуть автомобілем Газель в с.Загребелля із м.Лубни. Попрохав їх підїхати з ними до батьків в с.Городище. По дорозі вони повідомили, що необхідно заїхати до Силюхівської свердловини №5 забрати там метал. Не здогадуючись, що його односельці скоюють крадіжку металу, поїхав з ними та допоміг їм завантажити метал. Коли автомобілем поверталися в м.Лубни, їх затримали працівники міліції, і він разом з односельцями був доставлений в райвідділ міліції.

Суд вважає, що вина всих підсудних у скоєнні злочинів доказана в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що працює головним інженером Прилуцької нафтогазорозвідувальної експедиції. Майно, що знаходиться на свердловині №5 та 304 належить вищевказаній експедиції. Свердловини розташовані біля с.Загребелля Чорнухинського району на відстані 1 кілометра одна від одної. Свердловина №304 охороняється операторами цілодобово, а на свердловину №5 оператори навідуються в тричі на добу. На ній відсутні умови для постійного проживання, відпочинку та харчування людей, також відсутнє освітлення.

Протягом травня місяця 2011 року, за повідомленням операторів із території свердловини, було скоєно декілька крадіжок металевих виробів. Електротрансформатор був викрадений взимку 2011 року. Барабан, стелажі, різного роду конструкції викрадені у травні місяці. Хто саме викрав металеві конструкції із території свердловини №5 свідок пояснити не може.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8М суду показали, що вони працюють операторами Силюхівської свердловини №5, що неподалік с.Загребелля Чорнухинського району. В їх обовязки входить збереження майна свердловини та підтримання її в робочому стані. На свердловині №304 знаходяться спальні вагончики та їдальня, тому вони переважно перебувають на території цієї свердловини. А до свердловини №5 навідуються приблизно 3 рази на добу.

17 травня 2011 року вони заступили на чергування, яке продовжувалося до 24 травня 2011 року. 19 травня 2011 року біля 4 години ранку, перебуваючи на свердловині №304, почули стук металу зі сторони свердловини №5 і пішли до неї. Бачили біля свердловини силуети людей та автомобіль білого кольору Газель. Коли машина рушила, то із її кузова випала металева котушка. 31 травня 2011 року оператори яких вони змінили, повідомили, що хтось намагався викрасти металеві конструкції із свердловини №5.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суду показали, що вони працюють операторами на Силюхівській свердловині №5. 24 травня 2011 року заступили на робоче місце терміном на один тиждень. Оператори попередньої зміни повідомили їм, що із території свердловини вчинено крадіжку барабана та частини трансформатора. Хто вчиняв крадіжки свідки пояснити не можуть.

Органи досудового слідства вірно кваліфікували дії підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за ст.185 ч.2 КК України.

18 травня 2011 року підсудні за попередньою змовою групою осіб таємно викрали із території свердловини 358 кг. метелобрухту, який належить Прилуцькій нафтогазорозвідувальній експедиції на суму 680 гривень. Кваліфікуючою ознакою злочину є попередня змова групою осіб.

29 травня 2011 року підсудні, діючи спільно за попередньою змовою, намагалися мотоциклом та саморобним візком викрасти із території родовища металобрухт. Але, так як мотоцикл зламався, підсудні поїхали додому. Продовжуючи свої злочинні дії на заволодіння майном, 30 травня домовилися з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 викрасти метал, який їм не вдалося викрасти раніше за допомогою мотоцикла. Автомобілем Газель під керуванням ОСОБА_5 прибули до території Силюхівського нафтового родовища №5 завантажили металевий стелаж під труби вартістю 495,83 грн., на автомобіль, але через декілька годин були затримані працівниками міліції. Своїми діями вони скоїли злочин кваліфікуючою ознакою якого є повторність та за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_3 вину в скоєнні злочину не визнав, але його вина підтверджується в судовому засіданні показами підсудних ОСОБА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які в період досудового слідства показали, що 19 травня 2011 року вони за попередньою змовою викрали металобрухт із території нафтового родовища та здали його на пункт прийому металобрухту. 31 травня 2011 року за попередньо змовою викрали із території Силюхівського нафтового родовища метал та автомобілем Газель везли в м.Лубни, але були затримані працівниками міліції. ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що 30 травня 2011 року викрав разом з ОСОБА_3 метал із території свердловини №5, але в звязку з тим, що мотоцикл зламався не довели свій умисел до кінця. Такі ж покази підсудні ОСОБА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 давали в період досудового слідства, а тому вони заслуговують на увагу.

Доказом вини підсудного ОСОБА_3, є сплата його матірю ОСОБА_11 6 червня 2011 року коштів в касу Прилуцької нафторозвідувальної експедиції в сумі 6039 грн. 29 коп.

Підсудний ОСОБА_3 31 травня 2011 року давав письмові пояснення в районному відділі міліції, з яких вбачається, що він неодноразово здійснював крадіжку металу із нафтовидобувного родовища №5. Твердження в судовому засіданні підсудного ОСОБА_3 про те, що до нього застосувались недозволені методи слідства не підтвердилося в судовому засіданні.

Покази підсудного ОСОБА_3 про те, що він не скоював злочину суд вважає як такими, що не відповідають матеріалам кримінальної справи і дані суду з метою уникнення відповідальності.

Вірна кваліфікація органами досудового слідства дій підсудного ОСОБА_2 за ст.ст.185 ч.2, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Так, 18 травня 2011 року та 30 травня 2011 року підсудний разом за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 таємно викрали металобрухт з території Селюхівського нафтового родовища №5 вагою 358 кг вартістю 680 грн., та 495,83 грн., їх дії за ці злочини вірно кваліфікували за ст.185 ч.2 КК України. Кваліфікуючою ознакою якої є вчинення злочину за попередньою змовою та скоєння злочину повторно по епізоду 30 травня 2011 року.

Крім цього, 19 травня 2011 року біля 2 години ночі підсудний ОСОБА_2, діючи за попередньою змовою, з ОСОБА_5 прибули автомобілем Газель під керуванням ОСОБА_5 до території Селюхівського нафтового родовища №5, маючи на меті викрасти метал, але не довели свій умисел до кінця, так як були виявлені операторами нафтового родовища. Його дії по цьому епізоду вірно кваліфіковано за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, тобто замах на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно за попередньою змовою групи осіб. Кваліфікуючою ознакою злочину є повторність та скоєння злочину групою осіб за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2 та ОСОБА_4 суд в якості помякшуючих обставин по справі враховує щире каяття у скоєному, добровільне відшкодування завданого збитку.

З урахуванням помякшуючих обставин по справі, особи підсудних, які позитивно характерезуються за місцем проживання, ОСОБА_2 має сімю, ОСОБА_4 навчається, суд вважає за необхідне звільнити їх від відбуття покарання з випробуванням.

Підсудний ОСОБА_3 скоїв злочин, будучи неповнолітнім, заперечує проти застосування відносно нього амністії, тому суд у відповідності до ст.9 Закону України Про амністіюпризначає підсудному покарання.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_3 скоїв злочин, будучи неповнолітнім, повністю відшкодував заподіяну шкоду. Суд вважає за необхідне призначити йому мінімальну міру покарання передбачену санкціями ст.ст.185 ч.2, 101 КК України, та звільнити від призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину пеередбаченого ст.185 ч.2, ч.3 ст.15, ст.185 ч.2 КК України. І призначити покарання:

за ст. 185 ч.2 КК України 1 рік 6 місців обмеження волі;

за ч.3 ст.15 ст.185 ч.2 КК України 1 рік обмеження волі.

Відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням вважати ОСОБА_2 засудженим до 1 року 6-ти місяців обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбуття покарання з випробуванням.

Іспитовий строк встановити терміном на 1 рік.

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити його від відбуття призначеного покарання з випробуванням.

Іспитовий строк встановити на протязі 1 року.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України із застосуванням 101 КК України і призначити покарання у вигляді 30 діб арешту.

Відповідно до ст.1 п. аЗакону України Про амністію в 2011 роцізвільнити його від призначеного покарання.

Міру запобіжного заходу по відношенню підсудних ОСОБА_2, ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили залишити підписку про невиїзд.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 скасувати

Речові докази по справі Автомобіль ГАЗ-3302 д.н. НОМЕР_3 повернути ОСОБА_12, мотоцикл Днепр-11передати ОСОБА_13, саморобний візок із металу повернути ОСОБА_3, стелажі під труби металеві вилучені із автомобіля ГАЗ-3302 31 травня 2011 року, які знаходяться в камері схову Чорнухинського РВ УМВС України в Полтавській області передати Прилуцькій нафтовидобувній експедиції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення .

Головуючий