СУДОЧИНСТВО Справа
№ 1 - 24/2007
Злочини проти власності Шахрайство - 23
РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого
2007року Суддя
Любомльського районного суду

Волинської області С.С.ЧИШІЙ

при секретарі
СЕМЕНЮК К.М.

з участю
прокурора КОВАЛЬЧУКА О.В.,

підсудних
ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4,

захисника
ОСОБА_5,

розглянувши під
час попереднього розгляду в місті Любомль кримінальну справу про обвину­вачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає в АДРЕСА_1, українки,
громадянки України, одруженої, не працюючої, раніше не судимої,

у
вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27. ч.2 ст.358. ч.3 ст.27 ст.1 ст.190.
ч.2 ст.358. ч.2 ст.358,4.2 ст.190 КК України.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, що
проживає в місті АДРЕСА_2, українки, громадянки України, одруженої, не
працюючої - інваліда з групи, раніше не судимої, у вчиненні злочинів,
передбачених ч.а ст.358. ч.2 ст.358. ч.1 cm.190 КК України.

1 інстанція Код
суду - 0312

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки міста Любомль Волинської області, що проживає в
АДРЕСА_3, українки, громадянки України, одруженої, не працюючої, раніше не
судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.358. ч.1 ст.190, КК України.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_6,
уродженця міста Лю­бомль Волинської області, що проживає в АДРЕСА_3, укра­їнця,
громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у
вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.358. ч.1 ст.190 КК України.

встановив:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що протягом лю-того-травня 2004 року за
попередньою змовою з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 повторно вносила завідомо
неправдиві відомості та видавала вказаним особам заві-домо неправдиві довідки
госпрозрахункового відокремленого підрозділу №7 Любомльського споживчого
товариства про їх працевлаштування та доходи, а також незаповнені бланки ГВП№73
штампами та печатками, тим самим виступала посібником у виготовленні заві­домо
неправдивих документів та у заволодінні чужим майном шляхом обману.

Крім цього, ОСОБА_1. обвинувачується в тому, що в червні 2004 року повторно
підробила довідку ГВК №7 про розмір своїх доходів, використала цю довідку для
отримання кредиту в «Приватбанк», заволодівши шляхом обману кредитними коштами
в сумі 7000 гривень, які банку не повернула.

Дії ОСОБА_1. кваліфіковано за ч.5 ст.27, ч.2 ст.358, ч.5
ст.27, ч.1 ст.190, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.2 ст.190 КК України.

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що в лютому 2004 року за
попередньою змовою з ОСОБА_1. внесла у надані останньою незаповнені бланки
ГВК№7завідомо неправдиві відомості про працевлаштування та доходи своє та двох
сторонніх громадян, використала підроблені документи шляхом пред'явлення в
«Приват­банк» та заволоділа таким чином шляхом обману кредитними коштами в сумі
5000 гривень.

Дії ОСОБА_2
кваліфіковано за ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.1 ст.190 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 01.04.2004 року за по­передньою змовою з
ОСОБА_1 внесла у
надані останньою незаповнені бланки ГВК №7 за­відомо неправдиві відомості про
працевлаштування та доходи своє та двох сторонніх гро­мадян, використала
підроблені документи шляхом пред'явлення в «Приватбанк» та заволо­діла таким
чином шляхом обману кредитними коштами в сумі 7000 гривень.

Дії ОСОБА_4
кваліфіковано за ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.1 ст.190 КК України.

Під час попереднього розгляду кримінальної справи
захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_5 заяви клопотання про звільнення ОСОБА_1.
від кримінальної відповіда­льності на підставі п.«ґ» ст1 Закону України «Про
амністію» від зі 05.2005року, ОСОБА_4. - на підставі п. «є» ст.1 того ж Закону,
ОСОБА_4. - на підставі п.б ст.1 Закону.

З врахуванням
думки сторін процесу є підстави для наступного висновку.

Злочини, за яким обвинувачуються ОСОБА_3. та ОСОБА_4., відносяться до вчинених
умисно. КК України максимальне покарання за інкримінованим їм обвинуваченням
передбачає у вигляді 5 років позбавлення волі.

На момент вчинення інкримінованих діянь на утриманні
ОСОБА_4 було 2 непов­нолітніх дітей, що стверджено копіями свідоцтв про їх
народження(а.с.231-233 т.2).

ОСОБА_3. на момент розгляду даної кримінальної справи є інвалідом з групи,
що стверджено копією відповідного посвідчення(а.с.225 т.2).

Згідно з п.2 ч.1 ст.237 КПКУкраїни у справі, що надійшла
від прокурора, суддя з'ясовує щодо кожного з обвинувачених, чи немає підстав
для закриття справи або її зупинення.

Згідно з ч.1 ст.248 КПК України при наявності обставин, передбачених
статтею 6, частиною першою статті т, статтями у, 71, 8, 9, 10 і 11 цього
Кодексу, суддя своєю мотиво­ваною постановою закриває справу, скасовує
запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільно­го позову і конфіскації майна, а
також вирішує питання про речові докази, зокрема про гро­ші, цінності та інші
речі, нажиті злочинним шляхом.

Згідно з п.4 ч.1 ст.6 КПК України кримінальну справу не
може бути порушено, а пору­шена справа підлягає закриттю внаслідок акта
амністії, якщо він усуває застосування по­карання за вчинене діяння, а також в
зв'язку з помилуванням окремих осіб.

Згідно з п.п.«б», «є» ст.1 Закону України «Про амністію»
від зі.05.2005 року підляга­ють звільненню від покарання у виді позбавлення
волі на певний строк та від інших покарань, не пов'язаних з позбавленням волі,
особи, які мають неповнолітніх дітей, та інваліди з групи, засуджені за умисні
злочини, за які законом передбачено покарання, менш суворе, ніж позбав­лення
волі на строк не більше п'яти років.

Отже, клопотання захисника підлягає задоволенню, оскільки
воно відповідає вимогам п.п.«б», «є» ст.1 Закону України «Про амністію» від
31.05.2005року.

Стосовно
обвинуваченої ОСОБА_1. суд встановив таке.

Сама обвинувачена пояснила, що має матір віком понад 70 років. В той же час
обвину­вачена вказала, що має працездатного брата, котрий проживає в АДРЕСА_4 і
за законом несе обов'язок по утриманню непрацездатних батьків.

З наведеного вбачається, що відсутні підстави для задоволення клопотання
захисника та застосування до ОСОБА_1. п.«ґ» ст.1 Закону України «Про амністію»
від 3105.2005 року.

Керуючись п.4 ст.6, ст.ст. 244,248 КПК України, ст.8
Закону України «Про амністію» від 3105.2005 року,

постановив:

ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення
діянь, передбачених ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.1 cm.180 КК України,
звіль­нити на підставі п.«б» ст.і Закону України «Про амністію» від 31.05.2005
року.

ОСОБА_2 від кримінальної відповідальнос­ті за вчинення діянь, передбачених
ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.1 ст.100 КК України, звільнити на підставі п.«е» ст.і
Закону України «Про амністію» від 31.05.2005 року.

Провадження в кримінальній справі про обвинувачення
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.1 ст.190 КК України закрити.

Запобіжний захід
щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у вигляді підписки про невиїзд після набрання
постановою законної сили скасувати.

В задоволенні
клопотання адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності на
підставі Закону України «Про амністію» від 3.05.2005
3.05.2005 року ОСОБА_1 відмовити за безпідста­вністю.

На постанову
може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 7
діб з дня її винесення через Любомльський районний суд.