Справа № 562/3207/14-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.02.2015 року Здолбунівський районний суд
Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, неодруженого, непрацюючого, судимості не має,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:
14 жовтня 2014 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в Рівненському парку станції Здолбунів Львівської залізниці, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав з приміщення посту № 6 відокремленого підрозділу "Рівненська дистанція колії" ДТГО "Львівська залізниця" сумку-барсетку з тканини сірого кольору з написом "HUAXING" вартістю 117 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки "LG GX200" вартістю 100 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 217 (Двісті сімнадцять) грн.
29 жовтня 2014 року потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 на підставі ст.ст.468, 469 КПК України уклали угоду про примирення.
Відповідно до угоди про примирення потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.1 ст.185 КК України, щодо узгодженого покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (Вісімсот п`ятдесят) грн. та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України,щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України,та щодо умисного невиконання угоди про примирення.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що спроможний виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просить угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 просить затвердити укладену угоду про примирення від 29 жовтня 2014 року та призначити узгоджене сторонами покарання, будь-яких претензій майнового та немайнового характеру до обвинуваченого не має.
Прокурор вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК Українита КК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався у тому, що сторони правильно розуміють зміст угоди про примирення обвинуваченого з потерпілим, наслідки її укладення та затвердження відповідно до ст.473 КПК України. Обвинуваченому роз`яснено обмеження права на оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному і касаційному порядку та відмову від здійснення права на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит свідків обвинувачення у судовому засіданні, заявлення клопотань про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на його користь (п.1 ч.4 ст.474 КПК України) та, що у разі невиконання ним угоди про примирення, відповідно до ст.476 КПК України потерпілий має право протягом строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду даного кримінального провадження в загальному порядку. Потерпілому роз`яснено обмеження права на оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному і касаційному порядку та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Усвідомивши вказані обставини, сторони в судовому засіданні наполягають на істинності своєї позиції щодо примирення та запевнили суд, що укладення угоди є добровільним.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна.
Відповідно до ст.12 КК України даний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.
Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире розкаяння, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Перевіривши угоду про примирення на відповідність закону, суд переконався, що умови угоди не суперечать вимогам ст.471 КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; укладання угоди було добровільним; виконання сторонами взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення та ухвалення вироку з призначенням міри покарання узгодженої сторонами угоди.
Речові докази по справі: сумку-барсетку з тканини сірого кольору з написом "HUAXING"; мобільний телефон марки "LG GX200", записник та три металеві стопки необхідно повернути власнику ОСОБА_5 ; п`ять слідів пальців рук та дактилокарта з відібраними експертними взірцями відбитків пальців рук підлягають знищенню.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд -
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним по ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (Вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази по справі: сумку-барсетку з тканини сірого кольору з написом "HUAXING"; мобільний телефон марки "LG GX200", записник та три металеві стопки - повернути власнику ОСОБА_5 ;
п`ять слідів пальців рук та дактилокарту з відібраними експертними взірцями відбитків пальців рук знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 (Тридцяти) днів з дня його проголошення.
С у д д я