Справа № 190/63/15-к
Провадження №1-кп/190/25/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Об`ячево Прилузького району Республіка Комі, громадянина України, освіта вища, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, невійськовозобов`язаного, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 2 КК України

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника відокремленого структурного підрозділу «Колійна машинна станція № 237» державного підприємства «Придніпровська залізниця», будучи наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками та являючись службовою особою, з метою отримання незаконної грошової винагороди, в особистих інтересах, зловживаючи своїм службовим становищем 10.07.2014 року, перебуваючи на території ВСП «Колійна машинна станція № 237», що розташована по вул. Петровського, 352 м. П`ятихатки Дніпропетровської області домовився з представником ТОВ «Трейд-Металл 2009» про продаж останньому в якості брухту чорних металів чотирьох колісних пар, двох боковин візка, однієї балки надресорної залізничного вагону, які знаходяться на балансі та належать ВСП «Колійна машинна станція № 237».

В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розтрату чужого майна, 18.07.2014 року приблизно о 09 год. 30 хвл., діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, перебуваючи на території ВСП «Колійна машинна станція № 237», що розташована по вул. Петровського, 352 м. П`ятихатки Дніпропетровської області розпорядився пропустити на територію ВСП «Колійна машинна станція № 237» вантажний автомобіль КРАЗ, державний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Трейд-Металл 2009», після чого за вказівкою ОСОБА_4 шляховим майстром в кузов автомобіля було завантажено в якості брухту чорних металів чотирі колісні пари, дві боковини візка, одну балку надресорної залізничного вагону загальною вагою 12 200 кг., після чого автомобіль вивіз зазначений вантаж за територію підприємтва, тим самим спричинив Державному підприємству «Придніпровська залізниця» в особі відокремленого структурного підрозділу «Колійна машинна станція № 237» матеріальні збитки на суму 7 505 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 191 ч. 2 КК України, як розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

До обвинувального акту долучена угода про примирення від 29 грудня 2014 року між потерпілим та підозрюваним, яка відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілий та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 191 КК України, обвинувачений визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Вказаною угодою сторонами визначено покарання, яке має бути призначено ОСОБА_4 , а саме покарання у вигляді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарчих функцій строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України із звільненням його від покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладанням обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення від 29 грудня 2014 року та призначити узгоджене сторонами покарання. Також потерпілий пояснив, що заподіяна матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі.

Прокурор просив затвердити укладену угоду про примирення та винести обвинувальний вирок щодо ОСОБА_4 з призначенням йому покарання узгодженого сторонами в угоді.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Зі змісту ч. 3 ст. 474 КПК України слідує, що угода про примирення досягнута під час досудового розслідування, розглядається судом під час підготовчого судового засідання.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що представник потерпілого ОСОБА_5 розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим Державним підприємством Придніпровська залізниця та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому, узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 395 , 468, 469, 471,473-476 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 29 грудня 2014 року між представником потерпілого начальником відокремленого структурного підрозділу «Колійна машинна станція № 237» державного підприємства «Придніпровська залізниця» ОСОБА_5 , діючого на підставі довіреності та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000534.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинувачені за ст. 191 ч. 2 КК України та призначити покарання узгоджене сторонами в угоді про примирення від 29 грудня 2014 року у вигляді ТРЬОХ років обмеження волі з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарчих функцій строком на ОДИН рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання з іспитовим строком на ОДИН рік .

Відповідно до п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов"язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

Речові докази по справі - вантажний автомобіль КРАЗ державний номер НОМЕР_1 залишити власнику, фрагменти вагоних візків і колісних пар вагою 12200 кг., що знаходяться на зберіганні у ВСП «Відділ матеріально-технічного забезпечення Придніпровська залізниця», книгу обліку заїзду та виїзду автотранспорту, що знаходиться на зберіганні в камері схову ЛВ ст. Кривий Ріг-Головний залишити власнику Державному підприємству Придніпровська залізниця в особі відокремленого структурного підрозділу «Колійна машина станція №237»; чотири компакт диски з відомостями про кількість дзвінків між мобільними терміналами № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , що знаходяться в камері зберігання речових доказів ЛВ на ст. Кривий Ріг-Головний та товарно-транспортну накладу № 874 від 18.07.2014 року залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1