Справа 556/3206/25
Номер провадження 1-кс/556/91/2026
У Х В А Л А

Іменем України

про часткове скасування арешту на майно

25.02.2026 року смт. Володимирець

Слідчий суддя Володимирецького районного суду Рівненської області - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням в якому просить скасувати арешт на майно, а саме на автомобіль марки «NISSAN PІХО» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору. В обґрунтування клопотання зазначила, що ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 24.10.2025 року у справі №556/3206/25 (1-кс/556/392/2025), накладено арешт на автомобіль, марки «NISSAN PІХО» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, належний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , та визначено місце зберігання територію автостоянки за адресою: с-ще Володимирець, вул. Поліська, 9, Вараського району, Рівненської області; велосипед, чорного кольору з корзиною, належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_2 , та визначено місце зберігання територію автостоянки за адресою: с-ще Володимирець, вул. Поліська, 9, Вараського району, Рівненської області. Арешт накласти у формі встановлення заборони володіти, користуватись та розпоряджатись (відчужувати), вказаним в ухвалі майном.

ОСОБА_3 зазначає, що на даний час, відпали потреби в подальшому застосуванні арешту щодо її автомобіля, так як їй не повідолялося про підозру у вчиненні будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України. ОСОБА_3 не є підозрюваною, ні обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Також зазначає, що позбавлення її права володіти та користуватися т/з, є не співмірне з завданням кримінального провадження, для досягнення яких застосувався арешт майна, а саме для збереження речового доказу. Таким чином в подальшому відпала потреба у застосуванні цього заходу, а саме арешт даного автомобіля марки «NISSAN PІХО» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору і утримання його на території Володимирецького ВП.

На підставі наведеного ОСОБА_3 просить скасувати арешт на автомобіль та повернути йому.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання у її відсутності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, не заперечує щодо часткового скасування арешту на майно.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши надані матеріали клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У провадженні Володимирецького ВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000218 від 22.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , автомобіль, марки «NISSAN PІХО» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 .

Легковий автомобіль, марки NISSAN PIXO, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору; велосипед чорного кольору з корзиною визнано речовими доказами. (постанова слідчого СВ Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП України в Рівненській області від 22 жовтня 2025 року).

Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2025 року у справі №556/3206/25 (1-кс/556/392/2025), накладено арешт на автомобіль, марки «NISSAN PІХО» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, належний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , та визначено місце зберігання територію автостоянки за адресою: с-ще Володимирець, вул. Поліська, 9, Вараського району, Рівненської області.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п.1) ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як зазначено в ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власностi набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власностi вiдповiдно до закону. Нiхто не може бути протиправно позбавлений права власностi. Право приватної власностi є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права .

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льонирот проти Швеції" від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу № 1 Європейської конвенції з прав людини.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах «Sperrong and Lonnroth Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або вилучений нею, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Як вбачається з ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що на час звернення з клопотанням по даному провадженню проведено необхідні судові експертизи дослідження транспортного засобу, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що подальше збереження раніше застосованих умов арешту майна не є співмірним із завданнями застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Розпорядження майном означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.).

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що для забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному проваджені буде достатньо продовжити арешт автомобіля шляхом заборони його відчуження та передати власнику для відповідального зберігання в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,167,170-173,174 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, задовольнити частково.

Частково скасувати арешт на майно, що накладений ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2025 року у справі №556/3206/25 (1-кс/556/392/2025), а саме на автомобіль, марки «NISSAN PІХО» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , в частині заборони володіти та користуватись вказаним майном.

Автомобіль, марки «NISSAN PІХО» д.н.з. НОМЕР_1 повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , під відповідальне зберігання.

Ухвала є остаточною і не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1