УХВАЛА

щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

26 лютого 2026 рокуСправа № 495/7031/25
Номер провадження 1-кс/495/443/2026

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001111 від 13.08.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ, Запорізької обл., громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неповнолітніх дітей на утриманні не має, неодружений, військовослужбовця, не депута, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИЛА:

02.10.2025 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001111 від 13.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

13 серпня 2025 року слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області почато досудове розслідування кримінального провадження №0001111 у відповідності до кримінальної кваліфікації ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено , що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Збройних Сил Російської Федерації проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 року строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан в Україні продовжувався, в останнє, згідно Указу Президента України від 14.07.2025 року № 478/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, в ніч з 11.08.2025 на 12.08.2025, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме на території домоволодіння АДРЕСА_2 , маючи вільний доступ до приміщень будинку, з приміщення спальної кімнати, за вище вказаною адресою, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки Redmi Note 12 Pro імеі 1: НОМЕР_1 імеі2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого ОСОБА_4 з місця події зник разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 4000 гривень.

Окрім цього, 02 липня 2025, у вечірній час, точну годину в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи разом із своєю знайомою ОСОБА_8 у себе вдома за адресою: АДРЕСА_3 , розпивали спиртні напої. Через деякий час, точну годину в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_8 пішла до себе додому в село Романівку Білгород-Дністровського району Одеської області, а ОСОБА_4 ліг спати. Наступного дня, 03 липня 2025 року, точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї свого домоволодіння за АДРЕСА_2 помітив мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 14 C» чорного кольору, який належить ОСОБА_8 . Керуючись виниклим прямим умислом, з метою таємного викрадення чужого майна та корисливим мотивом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, розуміючи, що діє в умовах об`явленого на території України воєнного стану, ОСОБА_4 забрав з подвір`я свого домоволодіння належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 14 C» чорного кольору з метою розпорядження вказаним майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 5200 гривень (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Окрім цього, 12.08.2025, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме на території домоволодіння АДРЕСА_2 , маючи вільний доступ до приміщень будинку, з приміщення спальної кімнати, за вище вказаною адресою, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки ZTE A7s, який належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вартість якого становить 3600 гривень (три тисячі шістсот гривень 00 копійок).

Після чого ОСОБА_4 з місця події зник разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 3600 гривень.

Встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, 18 вересня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до ст.ст.42, 276, 277 та 278 КПК України, вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України. Вручення повідомлення, у зв`язку з тим що дана особа була відсутня за місцем свого проживання, здійснено передбаченим нормами чинного кримінального процесуального законодавства способом.

В подальшому кримінальне провадження №0001111 було об`єднано з кримінальним провадженням №0001266 та кримінальним провадження №0001267, за фактами вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України за одним номером № НОМЕР_3 .

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Бердянськ, Запорізької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, - підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Обґрунтування повідомлених підозр ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушення, підтверджуються зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме:

- проведеним від 13 серпня 2025 року допитом потерпілої ОСОБА_9 , у свідченнях котрої викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- проведеним оглядом від 10 вересня 2025 року, за результатом котрого вилучено викрадене майно;

- проведеним допитом свідка ОСОБА_10 , у свідченнях котрого викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- проведеним від 12 вересня 2025 року допитом потерпілої ОСОБА_8 , у свідченнях котрої викладені відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення;

- проведеним оглядом від 12 вересня 2025 року за результатом котрого вилучено майно.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, спробам незаконного впливу на потерпілого/потерпілих, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 є особою, котра раніше неодноразово була притягнута до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, та засуджена за їх скоєння, в тому числі до покарання у вигляді позбавлення волі, й враховуючи що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи, включно із запобіганням вчиненню нових злочинів, в даному випадку факт притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, свідчить про відсутність в особи чиннику виправлення, що у свою чергу має значимість в оцінці органом досудового розслідування наявності таких ризиків, як переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Під час досудового розслідування, встановлені ризики вчинення підозрюваним наступних дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

- пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України саме по собі покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, може спонукати останнього вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

- пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 може вдатись до спроб незаконно впливати на потерпілу сторону, свідків, показами котрих викриваються його неправомірні дії, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо;

- пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як є особою котра притягувалась до відповідальності за вчинення злочинів.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним та необхідним застосувати до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання пов`язане з тим, кримінальні правопорушення, у вчиненні котрих він підозрюється, є тяжкими злочинами.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з відсутністю підстав вважати, що підозрюваний буде належним чином виконувати обов`язок, який полягає в забороні залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, враховуючи те, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, офіційно не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, керуючись вимогами ст.ст.40, 131, 132, 176 178, ч.2 ст.183, 184 КПК України.

Позиції сторін.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання. Вказав, що не ухилявся від слідства, а проходить військову службу та бажає в подальшому служити. надав підтвердження проходження військової служби.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просила у задоволенні клопотання відмовити.

Мотивація суду

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний західу виглядітримання підвартою неможе бути застосований,окрім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цьогоКодексу,буде доведено,що підозрюваний,обвинувачений невиконав обов`язки,покладені нанього призастосуванні іншого,раніше обраногозапобіжного заходу,або невиконав увстановленому порядкувимог щодовнесення коштівяк заставита наданнядокумента,що цепідтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цьогоКодексу,буде доведено,що,перебуваючи наволі,ця особапереховувалася відоргану досудовогорозслідування чисуду,перешкоджала кримінальномупровадженню абоїй повідомленопро підозруу вчиненнііншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4)до ранішене судимоїособи,яка підозрюєтьсяабо обвинувачуєтьсяу вчиненнізлочину,за якийзаконом передбаченопокарання увиді позбавленняволі настрок понадп`ять років; 5)до ранішесудимої особи,яка підозрюєтьсяабо обвинувачуєтьсяу вчиненнізлочину,за якийзаконом передбаченопокарання увиді позбавленняволі настрок понадтри роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбаченихрозділом ІХцього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, якщо цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 4ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями177та178цьогоКодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні під час дії воєнного стану при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5,260,261,402-405,407,408,429,437-442 Кримінального кодексу України.

Згідност.194 КПК Українипід час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, в рамках кримінального провадження № 0001111 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні злочину підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, а також поясненнями самого підозрюваного.

Що ж до обгрунтованості ризиків, слідчим у клопотанні було зазначено, що підозрюваний ОСОБА_11 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя доходить висновку про недоведеність таких ризиків, оскільки ОСОБА_11 не переховувався від слідства, а був мобілізований та проходив військову службу, також планує в подальшому повернутися у військову частину для проходження військової служби.

Враховуючи обставини справи, зважаючи на норму ч. 4ст. 183 та ст. 194 КПК України слідчий суддя доходить висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підвартою відносно ОСОБА_4 , а тому в задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст.ст.176-178,182,183,193,194,196,376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , подане в рамках кримінального провадження № 0001111 від 13.08.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно у залі суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складений та проголошений 27.02.2026 о 16:00.

Слідчий суддя ОСОБА_12