Номер справи 289/300/26
Номер провадження 1-кс/289/45/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської областi ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000022 від 13.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2026 до суду надійшло вказане клопотання про арешт майна, яке обґрунтовується тим, що 13.02.2026 близько 12:45 години на автомобільній дорозі «Київ-Чоп» 86 км траси в с. Кочерів Житомирського району Житомирської області зупинено транспортний засіб марки «Daewoo Lanos» пасажиром якого був громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який при собі мав заборонені в обігу речовини, а саме: зіп-пакет зі вмістом кристалічної речовини бежевого кольору,вагою близько 5,2 грами в первинній упаковці.

Під час проведення огляду на стаціонарному посту патрульної поліції на 86 км автомобільної дороги «Київ-Чоп» в с. Кочерів Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав працівникам поліції зіп-пакет з кристалічною речовиною бежевого кольору, поміщено до спеціального пакету № NPU 6392798 та мобільний телефон марки «Motorola G 05», IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , поміщено до спеціального пакету № NPU 6392799.

Приймаючи до уваги, що мобільний телефон марки «Motorola G 05», має значення речового доказу, керуючись ст.ст. 98 ч. 1, 100 ч. 2, 110 ч. 3 КПК України, мобільний телефон марки «Motorola G 05» від 13.02.2026 року визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні №0000022.

З метою збереження речових доказів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, що в подальшому будуть використані як доказ фактів і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження для забезпечення змагальності сторін та повноти досудового розслідування в клопотанні ставиться питання про накладення арешту на вказаний речовий доказ, так як незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, знищення, втрати, відчуження цього майна, що може перешкодити слідству.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду клопотання прокурор та слідчий у судове засідання не прибули, що, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання, в клопотанні просять суд розглянути справу без їх участі.

Дослідивши клопотання та перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий має право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме, п. 1, п. 3, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей та документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: відшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Постановою слідчого від 13.02.2026 вилучений під час проведення огляду на стаціонарному посту патрульної поліції на 86 км автомобільної дороги «Київ-Чоп» в с. Кочерів мобільний телефон марки «Motorola G 05», що належить ОСОБА_5 , який запаковано до спеціального пакету № NPU 6392799 відповідно до правил пакування речових доказів, поміщено визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000022 та ухвалено помістити їх до камери речових доказів ВП№2 ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області.

В даному випадку вилучена річ відповідно до ст. 98 КПК є речовим доказом, оскільки зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі являється об`єктом кримінально протиправних дій.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним, співмірним та виправданим, а тому приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання з метою забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що ч. 1 ст. 174 КПАК передбачено, що «Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано».

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події, 13.02.2026 за адресою: стаціонарний пост патрульної поліції на 86 км автомобільної дороги «Київ-Чоп» в с. Кочерів Житомирського району Житомирської області, майно, а саме мобільний телефон марки «Motorola G 05», що належить ОСОБА_5 , який запаковано до спеціального пакету № NPU 6392799 та який являється речовим доказом у кримінальному провадженні №0000022, з забороною його відчуження та розпоряджання до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню та забороною користування до проведення судових експертиз.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1