Житомирський апеляційний суд
Справа №279/865/26 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/154/26
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м.Житомир

Житомирський апеляційний суд в складі колегії суддів Житомирського апеляційного суду:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 лютого 2026 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.04.2026 року з визначенням розміру застави,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.02.2026 року задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 08.04.2026, визначено розмір застави 99840 грн та покладено на нього відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя, із урахуванням необдхідності виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, наведених у клопотанні та встановлених в засіданні обставин передбачених ч.1 ст.194 КПК України, високих ступенів ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК вважав за необхідне застосувати до ОСОБА_7 виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти встановленим ризикам щодо підозрюваного та забезпечити його належну поведінку.

Крім того, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на підставі ч. 4 ст. 183 КПК вважав за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, або застави із зменшенням її розміру з тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб до двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, оскільки суд першої інстанції неповно та неправильно встановив обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки доказів, зробив висновки, які не відповідають обставинам вказаної справи та допустив порушення норм кримінального процесуального законодавства України.

Зазначає, що під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчим суддею не дотримано практики ЄСПЛ з вище вказаного питання, ризики, зазначені в ухвалі, були досліджені формально та не мають обгрунтування.

Вважає, що слідчим суддею не було враховано особу підозрюваного ОСОБА_7 , який захищав суверенітет та територіальну цілісність України від збройної агресії росії у складі ЗСУ як у 2015 році під час проведення АТО так і у 2025 році під час повномасштабної війни росії проти України.

ОСОБА_7 являється раніше не судимим, адміністративні правопорушення за своє життя не вчиняв, скарги на нього не надходили, веде спокійний та не конфліктний образ життя. За місцем свого проживання ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки. Протягом свого життя ОСОБА_7 жодного разу не виїздив за межі України. Крім того, станом на сьогоднішній день у ОСОБА_7 відсутні будь-які документи, що надають право для виїзду за межі України. ОСОБА_7 не має за межами міста Коростень родичів та не володіє об`єктами нерухомого майна.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного, захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження долученими до клопотання.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Докази долучені до клопотання свідчать, що ОСОБА_7 може бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Наведені захисником відомості в апеляційній скарзі, не спростовують даних, що ОСОБА_7 може бути причетний до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний усвідомлюючи тяжкість злочину, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового характеру, може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, крім того підозрюваний не має постійного місця роботи, не має джерела доходів.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому домашній арешт та особисте зобов`язання, як зазначено в апеляційній скарзі захисника, на думку апеляційного суду не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку на даній стадії досудового розслідування.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі підозрюваного. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Доводи сторони захисту про те, що до підозрюваного ОСОБА_7 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_7 захищав суверенітет та територіальну цілісність України, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, є не переконливим доводом для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту або особистого зобов`язання, оскільки згідно до підозри зазначені обставини не стримали його від протиправної, неконтрольованої поведінки, а тому ці обставини не зможуть гарантувати, що він не продовжить вчиняти злочини чи не стане ухилятися від слідства та суду, враховуючи можливість призначення суворого покарання.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3, 4 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вище вимог закону дотримався та обрав ОСОБА_7 запобіжний захід, який відповідає тяжкості кримінального правопорушення, в якому останній підозрюється, особі підозрюваного та є достатнім для виконання останнім покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Таким чином, вирішуючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та неможливості на даний час у застосуванні менш суворого запобіжного заходу.

При цьому, слідчий суддя визначив заставу, розмір якої відповідає тяжкості вчиненого злочину та не може вважатися завідомо непомірним для підозрюваного, зважаючи на те, що він визначений ближче до мінімальної межі.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 лютого 2026 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.04.2026 року з визначенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4