Справа № 459/4465/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/731/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області від 09 березня 2026 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

встановила:

ухвалою слідчого судді клопотання слідчого Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 07 травня 2026 року, без визначення розміру застави.

В мотивах прийнятого рішення слідчий суддя покликається на те, що оголошена підозра ОСОБА_7 є обґрунтованою, прокурором доведено ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного та підозрюваний подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати відносно підозрюваного менш суворий запобіжний захід.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що рішенням Шептицького міського суду Львівської області від 15 грудня 2025 року визнано недієздатною матір підозрюваного ОСОБА_9 , а ОСОБА_7 призначено її опікуном. Враховуючи наведене, вважає, що до підозрюваного може бути призначений менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою всупереч вимогам ч.8 ст.176 КПК України, якою передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 405 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційної скарги підозрюваний вказує, що не погоджується з ухвалою слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області та зазначає, що надасть пояснення під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного та доводи його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечив проти їх задоволення, розглянувши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційних скарг слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів слідчий суддя, на підставі наданих слідчим та прокурором доказів, котрі містяться у матеріалах клопотання, встановив обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що стверджується: даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2025 № 361-ОД; даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 12.03.2025 № 75; поясненнями ОСОБА_10 від 24.03.2025; поясненнями ОСОБА_11 від 24.03.2025; поясненнями ОСОБА_12 від 24.03.2025; даними доповіді про самовільне залишення НКР Новояворівської лікарні ім. Ю. Липи НМР військовослужбовцем ОСОБА_7 від 19.03.2025; даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 19.03.2025 № 1041-АД; даними акту службового розслідування від 24.03.2025; даними протоколів допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від 17.12.2025, які в сукупності підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Колегія суддів зазначає, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Вищевказані докази та матеріали кримінального провадження здатні переконати стороннього неупередженого спостерігача у наявності підстав підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні суспільно небезпечних дій, які йому інкриміновані органом досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З огляду на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, під час дії воєнного стану на території України, а також той факт, що останній залишив військову частину на строк близько одного року, з власної ініціативи не вернувся на службу чи до органу досудового розслідування, перебував у розшуку та, в подальшому, був затриманий на підставі ухвали слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області від 13 січня 2026 року з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визначення йому розміру застави, як альтернативи до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, з врахуванням обставин вчинення злочину, того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину під час дії воєнного стану на території України, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 у військовому званні «солдат», перебував у розшуку, призначений опікуном недієздатної матері через 9 місяців після вчинення злочину, віку та стану здоров`я підозрюваного, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя дійшов до вірного висновку про наявність достатніх підстав вважати, що для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, до підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що є необхідним та достатнім для виконання ним процесуальних обов`язків.

Доводи захисника про можливість призначення підозрюваному менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою всупереч вимогам ч.8 ст.176 КПК України, враховуючи призначення підозрюваного опікуном його недієздатної матері, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а відтак до останнього може застосовуватися виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Щодо покликань захисника на те, що ОСОБА_7 призначений опікуном його недієздатної матері, то суд звертає увагу на те, що останній призначений опікуном через 9 місяців після вчинення злочину.

Крім того, як вбачається з рішення Шептицького міського суду Львівської області від 15 грудня 2025 року про визнання недієздатною та встановлення опіки над ОСОБА_9 , у останньої є дієздатний чоловік ОСОБА_15 , який проживає окремо, а також дочка ОСОБА_16 , в той час як ОСОБА_7 є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_2 .

Відтак, призначення підозрюваного ОСОБА_7 опікуном недієздатної матері через 9 місяців після вчинення злочину не може бути безумовною та єдиною підставою для застосування йому більш м`якого запобіжного заходу всупереч ч.8 ст.176 КПК України, а також з огляду на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, однак підлягають з`ясуванню в процесі розслідування кримінального провадження чи розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області від 09 березня 2026 року відносно ОСОБА_7 колегією суддів не встановлено, а тому її слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

ухвалу слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області від 09 березня 2026 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 07 травня 2026 року без визначення розміру застави - залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4