Справа № 542/1202/23
Провадження № 1-кс/542/104/26
У Х В А Л А

Іменем України

14 квітня 2026 року селище Нові Санжари

Слідчий суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язання слідчого повторно розглянути клопотання потерпілого,

УСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області зі скаргою, в якій просить: скасувати постанову слідчого ОСОБА_3 від 03.04.2026 про відмову в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_2 від 01.04.2026; зобов`язати слідчого ОСОБА_3 повторно розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_2 від 01.04.2026.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим СВ відділення поліції №3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування кримінальному провадженні № 0000184 від 17.07.2023. 01.04.2026 потерпілим, в порядку ст. 56 КПК України було заявлено клопотання у якому він просив: ?визнати грошові кошти в сумі 4200 грн, які належать потерпілому ОСОБА_2 і були незаконно вилучені в нього внаслідок вчинення кримінального правопорушення та на даний час перебувають на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Таскомбанк», речовим доказом; звернутися з клопотанням про накладення арешту у порядку ст. 170-174 КПК України на грошові кошти в сумі 4200 грн, які належать потерпілому ОСОБА_2 і були незаконно вилучені в нього внаслідок вчинення кримінального правопорушення та на даний час перебувають на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Таскомбанк». 03.04.2026 слідчим винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання, яка мотивована тим, що безготівкові кошти, які знаходяться на банківських рахунках не є індивідуалізованими матеріальними об`єктами (без найменування номіналів купюр їх серійних номерів та родових та індивідуальних ознак властивих для готівкових коштів), тому не підпадають під визначення речових доказів в кримінальному провадженні, оскільки не є матеріальними об`єктами, які можуть зберегти сліди злочину. Накладення арешту на грошові кошти що обліковуються на рахунках, враховуючи їх нематеріальний та неіндивідуалізований характер, не узгоджується з вимогами статті 170 КПК України щодо збереження речових доказів, адже вони не можуть бути речовим доказом в розумінні статті 98 КПК України.

Посилаючись на норми ст. 303 КПК України, згідно з якими рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржено особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником (п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України), просить скасувати постанову слідчого та зобов`язати повторно розглянути клопотання потерпілого.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали даної скарги, слідчий суддя дійшла такого висновку.

Згідно зі статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність дізнавача, слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Перелік рішень, дій бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідуваннячітко визначено ст. 303 КПК України, вказаний перелік є вичерпний.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Слід зауважити, що п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому.

Вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій закріплено в главою 20 КПК, якою визначено такі види слідчих (розшукових) дій: 1) допит, у тому числі: одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб (ст. 224 КПК), допит свідка, потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні (ст. 225 КПК), допит малолітньої або неповнолітньої особи (ст. 226 КПК), допит у режимі відеоконференції під час досудового розслідування (ст. 232 КПК); 2) пред`явлення для впізнання: особи (ст. 228 КПК), речей (ст. 229 КПК), трупа (ст. 230 КПК), у тому числі пред`явлення для впізнання осіб чи речей у режимі відеоконференції під час досудового розслідування (ст. 232 КПК); 3) обшук (статті 233-236 КПК); 4) огляд: місцевості, приміщення (в тому числі житла чи іншого володіння особи), речей та документів (ст. 237 КПК), трупа (ст. 238 КПК), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239 КПК), місця вчинення кримінального правопорушення (п. 2 ч. 2 ст. 520 КПК); 5) слідчий експеримент (ст. 240 КПК); 6) освідування особи (ст. 241 КПК); 7) залучення експерта для проведення експертизи (статті 242- 244 КПК); 8) отримання зразків для експертизи (ст. 245 КПК); 9) зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису (стаття 245-1 КПК).

Отже, покликання скарги на п. 7 ч.1 ст.303 КПК України є безпідставним, адже визнання певного об`єкту речовим доказом, як і накладення арешту на нього, не відносяться до слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, як це передбачено ст.223 КПК України. Винесення слідчим постанови про визнання речовим доказом відноситься до процесуальних рішень/дій (ст.ст.100, 110 КПК України), а арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження ст.131 КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Можливості оскарження під час досудового розслідування постанови про відмову у задоволенні клопотання про визнання речовими доказами, положення ст. 303 КПК України не містять, а тому правових підстав для розгляду слідчим суддею даної скарги не встановлено.

Слід зазначити, що відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, що вказує на існування меж повноважень слідчого судді.

На підтвердження того факту, що судовий контроль слідчого судді не є безмежним, вказують положення ч.2 ст. 303 КПК України, якими законодавець визначив, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування, проте вказаною нормою зазначено, що такі скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

За вимогами ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З урахуванням наведеного, слід відмовити у відкритті провадження за поданою скаргою.

Керуючись ст.ст.303,304,309,369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язання слідчого повторно розглянути клопотання потерпілого.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Суддя

Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1