УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 04.08.2022 у кримінальному провадженні № 320 201 000 000 003 24 від 18.06.2020,

у с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 зі скаргою у кримінальному провадженні № 320 201 000 000 003 24 від 18.06.2020 (матеріали відносно ОСОБА_6 виділені у кримінальне провадження № 120 221 000 000 007 27 від 29.09.2022) на повідомлення про підозру від 22.07.2022, та на повідомлення про нову підозру від 04.08.2022.

На обґрунтування скарги зазначено, що 22.07.2022 слідчим СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України. Крім того, 04.08.2022 ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру за ч. 3 ст. 209, ч. 2, 3 ст. 212 КК.

Згідно з повідомленням про підозру від 22.07.2022 ОСОБА_6 інкриміновані:

-умисне ухилення від сплати податків, що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах, вчиненого за попередньою змовою групою осіб;

-використання майна, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо, повністю одержано злочинним шляхом, за попередньою змовою групою осіб.

З тексту повідомлення про підозру вбачається, що директор ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ» ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, з 1 кварталу 2021 року по 1 квартал 2022 року документально оформив з 26 фізичними особами-підприємцями господарські відносини без мети реального настання правових наслідків, з метою зменшення розміру податку на прибуток ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ». У цей же період він, як директор ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ», здійснив виплати 26 фізичним особам-підприємцям на суму 38 754 637, 12 грн., внаслідок чого занижений податок на прибуток підприємства на суму 6 975 834,68 гривень у період з 1 кварталу 2021 року по 1 квартал 2022 року.

Крім того, з 1 кварталу 2021 по 1 квартал 2022 ОСОБА_6 , будучи директором ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ», за попередньою змовою з співвласником ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ» ОСОБА_8 , діючи умисно, після надходження на поточний рахунок ТОВ «Медхауз Свіс ГМБХ» № НОМЕР_1 , який відкритий у АТ «ОТП Банк», грошових коштів у розмірі 38 754 637,12 грн., усвідомлюючи незаконність одержання частини вищезазначених коштів внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК, здійснили легалізацію грошових коштів внаслідок перерахування їх на розрахункові рахунки 26 фізичних осіб-підприємців. Отже, з 1 кварталу 2021 по 1 квартал 2022 року ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , перебуваючи в офісному приміщенні за місцем знаходження ТОВ «Медхауз Свіс ГМБХ», а саме за адресою - м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 53, з метою надання правомірного вигляду отримання вказаних коштів та їх використання, здійснили фінансові операції з коштами на загальну суму 38 754 637,12 грн, у тому числі з коштами, щодо яких фактичні обставини свідчать про їх одержання злочинним шляхом, а саме внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, перерахувавши їх у рамках здійснення господарської діяльності.

З повідомлення про нову підозру від 04.08.2022 вбачається, що до викладених у повідомленні про підозру від 22.07.2022 обставин додано відомості щодо умисного ухилення ОСОБА_6 від сплати податків, що входять до системи оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до вказаних обставин директор ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ» ОСОБА_6 з 17.12.2019 по 12.06.2020, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, вчинив умисне ухилення від сплати ввізного мита та податку на додану вартість в особливо великих розмірах, що входять у систему оподаткування, шляхом ввезення поза митним контролем на територію України товарів медичного призначення окремих підкатегорій УКТЗЕД на загальну суму 846 119 817,80 грн., які у подальшому продано контрагентам ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ». Внаслідок цього до бюджету не сплачені ввізне мито на суму 29058039,84 грн. та податок на додану вартість (7%) на суму 59 077 711,02 грн., тобто на загальну суму 88 135 750,87 грн.

Вважаючи повідомлення про підозру такими, що не відповідають вимогам закону, захисник зазначив, що у діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінальних правопорушень, інкримінованих за ч. 3 ст. 209, ч. 2, 3 ст. 212 КК, оскільки зібрані стороною обвинувачення докази не свідчать про вчинення ним зазначених діянь.

Крім того, захисник звертав увагу, що іншій особі, яка фігурувала у цьому кримінальному провадженні як підозрюваний - ОСОБА_8 , ухвалою слідчого судді від 11.01.2024 скасовано повідомлення про підозру від 22.07.2022 та повідомлення про нову підозру від 04.08.2022. Рішенням Київського апеляційного суду від 22.02.2024 зазначену ухвалу залишено в силі, що підтвердило її законність та обґрунтованість і, водночас, фактично вказало на безпідставність інкримінованих підозрюваному ОСОБА_6 кримінально протиправних діянь.

Вищезазначене, на думку сторони захисту, дає підстави для скасування повідомлень ОСОБА_6 про підозру.

У судовому засіданні захисник просив скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Прокурор ОСОБА_3 вважав, що скарга не підлягає задоволенню. На його переконання, оголошені ОСОБА_6 підозри є обґрунтованими, що підтверджується сукупністю зібраних доказів.

Слідчий суддя, заслухавши доводи захисника, прокурора, дослідивши матеріали скарги та надані стороною захисту докази, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 303 КПК України, на яку посилається заявник, обґрунтовуючи свої вимоги, передбачені рішення слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Пункт 10 частини 1 статті 303 КПК надає право підозрюваному оскаржити повідомлення слідчого про підозру.

Отже, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник наділені правом звернутися до слідчого судді з відповідною скаргою.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КПК повідомлення про підозру здійснюється у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом порядку та у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя бере до уваги, що обґрунтованість підозри згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку.

Слідчий суддя бере до уваги, що обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти: перший аспект - питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом; другий аспект - питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У цьому випадку вирішальне значення має відповідність кримінально-правової кваліфікації діяння фактичним діям підозрюваної особи.

Наведене свідчить, що, оскаржуючи повідомлення про підозру, її ініціатор має довести, що висунута підозра є необґрунтованою, тобто відсутній хоча б один з вищенаведених аспектів, або повідомлення про підозру відбулося із суттєвим порушенням визначеного КПК порядку.

Як вбачається зі скарги, заявник вважає повідомлення про підозру необґрунтованим, оскільки викладені у повідомленні про підозру відомості не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 277 КПК повідомлення про підозру має містити серед іншого зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність.

Змістом підозри є викладення фактичних обставин відповідного кримінального правопорушення, який включає у себе дані про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення цього кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення тощо.

Правовою кваліфікацією кримінального правопорушення є кримінально-правова оцінка діяння особи шляхом встановлення його кримінально значимих ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, та встановлення відповідності, тобто тотожності, ідентичності ознак вчиненого діяння ознакам конкретної кримінально-правової норми.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення передбачає формулювання висунутої підозри у суворій відповідності з інкримінованою підозрюваному статтею (частиною статті) закону про кримінальну відповідальність.

Отже, фактичні обставини інкримінованого особі кримінально-караного діяння мають відповідати його кримінально-правовій кваліфікації, тобто не допускається інкримінування особі тих дій, яких вона фактично не вчиняла.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного, є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Згідно з п. 1 ст. 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Принцип верховенства права, визначений у ст. 8 КПК, передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК, зокрема, містити відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що вона не містить відомостей про порушення слідчим, прокурором інших вимог закону, визначених главою 22 КПК, а саме положень статей 276, 278 КПК щодо конкретного випадку повідомлення про підозру та порядку його вручення, тому ці питання не підлягають дослідженню слідчим суддею, а дослідження повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 22.07.2022 та повідомлення ОСОБА_6 про нову підозру від 04.08.2022 дає підстави стверджувати, що вони за своїм змістом та формою відповідають вимогам статті 277 КПК.

Враховуючи викладене, слідчий суддя має вирішити чи необхідно при оскарженні повідомлення про підозру перевіряти достатність доказів для підозри чи лише обмежитись перевіркою дотримання вимог глави 22 КПК щодо змісту повідомлення про підозру та виконання процесуальних формальностей, пов`язаних з підписанням та врученням повідомлення про підозру (питання про межі предмету перевірки).

Регламентуючи можливість оскарження повідомлення про підозру у рамках судового контролю, КПК не встановлює будь-яких правил або обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею повідомлення про підозру. Разом з тим, загальні засади кримінального провадження свідчать про те, що при вирішенні цього питання мають бути враховані: 1) підозра має ґрунтуватися на допустимих доказах; 2) обов`язок захисника забезпечувати з`ясування обставин, які спростовують підозру; 3) строк, після спливу якого дозволяється оскаржувати повідомлення про підозру; 4) вимоги щодо оцінки доказів слідчим суддею.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Положеннями ст. 47 КПК встановлено, що захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод та законних інтересів підозрюваного, та з`ясування обставин, які спростовують підозру, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного.

З огляду на ч. 1 ст. 94 КПК слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Положення ч. 3 ст. 17, ч. 1 ст. 47, ч. 1 ст. 94, п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК дають підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Таку перевірку слідчий суддя здійснює виключно з метою судового контролю за дотриманням саме прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК повідомлення про підозру передбачає дотримання стандарту наявності достатніх доказів.

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/або можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому чим більшим є втручання у права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже стандарт доказування поступово зростає з перебігом ефективного розслідування, а втручання у права і свободи особи потребує більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення у цьому напрямку.

Отже, застосування такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомлення її про підозру та терміну здійснення ефективного розслідування.

У разі, коли повідомлення про підозру спричиняє лише виникнення обов`язків підозрюваного, які передбачені п. 1 та 3 ч. 7 ст. 42 КПК, та не тягне для нього інших обмежень, наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення може досягати мінімального рівня відповідного стандарту доказування, необхідного для виправдання зазначеного вище втручання в права, свободи і законні інтереси людини.

Крім того, з моменту повідомлення особі про підозру, вона набуває статусу підозрюваного. Оскільки обсяг процесуальних прав підозрюваного, визначений ст. 42 КПК, значно більший, ніж у особи, якій таке повідомлення ще не вручене, вона набуває можливостей активно себе захищати, відстоювати свою позицію у кримінальному провадженні. Отже з моментом повідомлення особі про підозру фактично пов`язується початок реалізації принципу змагальності в кримінальному процесі.

У зв`язку з чим п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК закріплює обов`язок, а не право здійснити повідомлення про підозру, адже неповідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення при наявності достатніх доказів для цього тягне порушення таких загальних засад кримінального провадження, як забезпечення права на захист та змагальність сторін.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК). Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Враховуючи, що стандарт достатніх доказів є нижчим ніж стандарту обґрунтованої підозри, для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування до висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Встановлено, що повідомленнями про підозру ОСОБА_6 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК.

Разом з тим, відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або не визнана судом недійсним. Повідомлення про підозру не містить жодних посилань на невідповідність укладених правочинів вимогам закону чи на рішення судів про їх недійсність.

Водночас матеріали справи свідчать, що органами Державної податкової служби України не виявлено порушень податкового законодавства ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ», не нараховувались додаткові податкові зобов`язання, а станом на 23.08.2022 підприємство не мало податкового боргу чи іншої заборгованості та не отримувало податкових повідомлень-рішень про обов`язок сплати коштів або внесення змін до звітності.

Таким чином, твердження сторони обвинувачення про оформлення господарських відносин без мети реального настання правових наслідків ґрунтуються на припущеннях і не підтверджуються фактичними обставинами та документами.

Слідчий суддя зазначає, що для кваліфікації дій за ст. 209 КК (легалізація коштів) необхідна наявність предикатного (передуючого) злочину. Встановлено, що органи Державної податкової служби України не виявили порушень податкового законодавства ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ», не нараховували додаткових зобов`язань, а підприємство не мало податкового боргу та не отримувало податкових повідомлень-рішень про сплату коштів.

У наведених операціях, які покладено в основу повідомлення про підозру, немає підтвердженого факту вчинення предикатного злочину, передбаченого ст. 212 КК. Хоча ст. 212 КК передбачає відповідальність за умисне ухилення від сплати податків, заниження бази або складання неправдивої звітності, у даному випадку матеріали справи та офіційна інформація контролюючого органу свідчать про відсутність таких фактів. Відповідно, кошти, перераховані на рахунки фізичних осіб-підприємців, не можуть вважатися одержаними злочинним шляхом, що виключає склад легалізації коштів за ст. 209 КК.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 також спирається на висновки судових експертів ОСОБА_9 (висновок від 19.09.2022 № 1-19/09/2022СЕ), ОСОБА_10 (висновок від 04.08.2022 № 22-38СЕЕ), та ОСОБА_11 (висновок від 18.07.2022 № 22/07/15/13ДКП).

Водночас, відповідно до Рішення від 11.04.2024 №?3 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, ОСОБА_9 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз у зв`язку з виявленими порушеннями під час проведення експертизи від 19.09.2022 № 1-19/09/2022СЕ.

Згідно з Рішенням від 19.04.2023 №?3 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, ОСОБА_10 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз у зв`язку з виявленими порушеннями під час проведення експертизи від 04.08.2022 №?22-38СЕЕ.

Також, Рішенням від 19.04.2023 № 4 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, ОСОБА_11 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз у зв`язку з виявленими порушеннями під час проведення експертизи від 18.07.2022 № 22/07/15/13ДКП.

Відповідно, зазначені висновки судових експертів не можуть вважатися достовірними доказами у кримінальному провадженні, оскільки встановлено факт порушення експертами вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, що ставить під сумнів об`єктивність, повноту та достовірність таких експертиз.

Слідчий суддя також враховує лист Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23.08.2022 № 42782/6/04-36-13-05-10, у якому зазначено, що станом на 23.08.2022 ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ» () не має податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів (у тому числі розстроченої, відстроченої реструктуризованої), контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи.

Крім того, за ініціативою сторони захисту проведено комплексну економічно-товарознавчу судову експертизу, висновок якої, складений судовим експертом Незалежного інституту судових експертиз ОСОБА_12 від 16.06.2023 №?10145, підтверджує правомірність господарських операцій ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ». Зокрема, ключові тези зазначеного висновку свідчать:

- з урахуванням висновку товарознавчої частини експертизи обсяги господарських операцій з товарами медичного та немедичного призначення та проведення розрахунків ТОВ «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ» (Дніпро, Україна) згідно з контрактом № IB17092019 з SIA «INCOMBALT» (Рига, Латвія) з 01.12.2019 по 30.06.2020 підтверджуються документально як надходження товарів медичного та немедичного призначення до ТОВ «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ» від SIA «INCOMBALT» на суму 4 064 314,46 доларів США (104 338 861,59 гривень) та у вигляді переказу коштів від ТОВ «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ» до SIA «INCOMBALT» у загальній сумі 1 978 318,26 доларів США (50 522 635,74 гривень);

- наданими первинними документами та з урахуванням висновку товарознавчої частини цієї комплексної експертизи за період з 01.12.2019 по 30.06.2020 документально не підтверджуються обсяги реалізованого ТОВ «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ» товару медичного призначення за період з 01.12.2019 по 30.06.2020 на суму 933 521 004,90 гривень, у тому числі податок на додану вартість 74 329 795,99 гривень;

- наданими первинними документами та з урахуванням висновків товарознавчої частини експертизи, за період з 01.12.2019 по 30.06.2020 документально підтверджуються обсяги реалізованого Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ» товару медичного та немедичного призначення на суму 312 432 373,19 гривень, у тому числі податок на додану вартість 29 289 033,39 гривень;

- адвокатський розрахунок можливих збитків Державному бюджету України за період з 17.12.2019 по 12.06.2020 від можливої несплати Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ» митних платежів у загальній сумі 88 135 750,86 гривень, у тому числі ввізного мита у сумі 29 058 039,84 гривень та податку на додану вартість у сумі 59 077 711,02 гривень з урахуванням висновків товарознавчої частини експертизи та контракту № IB17092019 з SIA «INCOMBALT» (Рига, Латвія) документально та нормативно наданими первинними документами та вимогами Податкового кодексу України та Митного кодексу України не підтверджується у зв`язку з тим, що: документально підтверджується реалізація товару ТОВ «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ» як медичного так і немедичного призначення; нормативною базою оподаткування митними платежами є митна вартість товару, а не звичайна ціна товару, реалізованого на території України згідно з інформації з розрахунку; обсяг реалізованого товару з розрахунку перевищує документально підтверджений обсяг реалізованого товару медичного та немедичного призначення на 621 088 631,71 гривень, у тому числі податок на додану вартість на 45 040 762,60 гривень; у розрахунку не врахована документально підтверджена вартість товару, що надійшов до ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ» від SIA «INCOMBALT» у сумі 91 267 470,47 гривень;

- визначені та задекларовані витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ» за договорами з 26 фізичними особами - підприємцями за період з 01.01.2021 по 31.03.2022 відповідають наданим первинним документам та вимогам Податкового кодексу України на загальну суму 41 182 996,93 гривень;

- надання безповоротної фінансової допомоги ТОВ «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ» 26 фізичним особам - підприємцям на загальну суму 38 754 637,12 гривень за період з 01.01.2021 по 31.03.2022 наданими первинними документами та вимогами Податкового кодексу України документально не підтверджується;

- розрахунок адвоката щодо процесу можливої легалізації доходів ТОВ «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ» у сумі 38 754 637,12 гривень через переказ грошових коштів у загальній сумі 38 754 637,12 гривень на банківські рахунки 26 Фізичним особам - підприємцям, як ймовірного надання безповоротної фінансової допомоги та оплати безтоварних операцій у сумі 38 754 637,12 грн, внаслідок чого можливо отримано прибуток у сумі 38 754 637,12 грн та занижено податок на прибуток ТОВ «Медхауз СВІС ГМБХ» на суму 6 975 834,68 гривень за ставкою 18% за розрахунком: 38 754 637,12 х 18% = 6 975 834,68 гривень наданими первинними документами та вимогами Податкового кодексу України документально не підтверджується.

Таким чином, сукупність наведених обставин, зокрема, встановлені факти порушень експертів, висновки яких покладені в основу повідомлення про підозру, офіційна інформація контролюючого органу про відсутність податкової заборгованості товариства, а також висновок комплексної економічно-товарознавчої судової експертизи від 16.06.2023 № 10145, який підтверджує відповідність задекларованих витрат товариства первинним документам та спростовує розрахунки щодо несплати податків та збитків бюджету, у своїй сукупності свідчать про відсутність достатніх правових та фактичних підстав для повідомлення ОСОБА_6 про підозру та для повідомлення про нову підозру на момент вчинення відповідних процесуальних дій.

У той же час прокурором під час розгляду скарги не спростовано наведених стороною захисту доводів та не надано доказів, які б беззаперечно підтверджували факт вчинення інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя також бере до уваги, що ухвалою слідчого судді від 11.01.2024 скасовано повідомлення про підозру від 22.07.2022 та повідомлення про нову підозру від 04.08.2022 іншій особі - ОСОБА_8 , який, за версією сторони обвинувачення, виступав співучасником та діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 під час вчинення всіх інкримінованих йому діянь, а саме: ухилення від сплати податків при реалізації товарів через ФОП, подальшої легалізації вказаних коштів, а також ухилення від сплати митних платежів.

Рішенням Київського апеляційного суду від 22.02.2024 зазначену ухвалу залишено в силі, що підтвердило її законність та обґрунтованість.

Враховуючи, що фактичні обставини, покладені в основу підозр ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , є тотожними, а склад інкримінованих правопорушень передбачає спільність їхніх дій, вбачається відсутність у матеріалах справи достатніх, належних та допустимих доказів, які б обґрунтовували підозру ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні.

Беручи до уваги зазначене, слідчий суддя вбачає підстави для задоволення скарги адвоката ОСОБА_5 та скасування повідомлення ОСОБА_6 про підозру від 22.07.2022 та повідомлення про нову підозру від 04.08.2022 у кримінальному провадженні № 320 201 000 000 003 24 від 18.06.2020.

Керуючись ст. 3, 7, 9, 17, 42, 47, 94, 214, 276-278, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Скасувати ОСОБА_6 повідомлення про підозру від 22.07.2022 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України, у кримінальному провадженні № 320 201 000 000 003 24 від 18.06.2020 (матеріали відносно ОСОБА_6 виділені у кримінальне провадження № 120 221 000 000 007 27 від 29.09.2022).

Скасувати ОСОБА_6 повідомлення про нову підозру від 04.08.2022 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2, 3 ст. 212 КК України, у кримінальному провадженні № 320 201 000 000 003 24 від 18.06.2020 (матеріали відносно ОСОБА_6 виділені у кримінальне провадження № 120 221 000 000 007 27 від 29.09.2022).

Ухвала може бути оскаржена упродовж п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1