ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/20/26 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.121, ч.1 ст.115 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 р.

Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Тернополі клопотання прокурора про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 30 червня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.02.2022 р. ОСОБА_7 визнано визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.115 КК України та призначено йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

На вказаний вирок суду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, за якою відкрито апеляційне провадження та розпочато розгляд провадження судом апеляційної інстанції.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року оголошено у розшук та надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 з метою його приводу до Тернопільського апеляційного суду для розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з його ухиленням від явки до суду без поважних причин.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 08 серпня 2025 року повторно надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 з метою його приводу до Тернопільського апеляційного суду для розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з його ухиленням від явки до суду без поважних причин.

Відповідно до ч.3 ст.190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;

2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;

2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора;

3) відкликання ухвали прокурором.

16 лютого 2026 року прокурор Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_9 звернулася до Тернопільського апеляційного суду з клопотанням про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування доводів поданого клопотання прокурор зазначає, що місце знаходження обвинуваченого ОСОБА_7 на даний час залишається невідомим та відомостей про його затримання працівниками поліції не надходило, що, в свою чергу, дає підстави вважати, що ОСОБА_7 на даний час умисно переховується від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, яка підтримала подане клопотання і просить його задовольнити у зв`язку з неодноразовим порушенням ОСОБА_7 покладених на нього попередньо обов`язків ухвалою суду про обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту та ухиленням від явки до суду, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.189 КПК України суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.115 КК України, за якими вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.02.2022 р. його визнано винним та засуджено до 10 років позбавлення волі.

На стадії апеляційного розгляду обвинувачений почав уникати явки до суду, неодноразово не з`являвся без поважних причин у судові засідання, у зв`язку з чим був оголошений у розшук.

Також апеляційний суд звертає увагу, що згідно з інформацією командира військової частини НОМЕР_1 від 16.01.2025 р., на запит прокурора у кримінальному провадженні, ОСОБА_7 12.01.2025 р. було призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 . Проте, 13.01.2025 р. солдат ОСОБА_7 вчинив самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 та станом на 16.01.2025 р. його місце перебування невідоме.

Окрім того, в матеріалах кримінального провадження наявні також відомості, надані командиром військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 (повідомлення від 26.01.2025 р., вих. № 991) про те, що ОСОБА_7 , який з 11 січня 2025 р зарахований на військову службу за призовом під час мобілізації у військову частину НОМЕР_1 , з 13 січня 2025 року облікується як такий, що самовільно залишив частину і місце його перебування невідоме.

Таким чином, на даний час обвинувачений ОСОБА_7 продовжує умисно переховуватися від суду, що перешкоджає розгляду кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що обставини, наведені прокурором у клопотанні, яке є предметом судового розгляду, свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 переховується від суду, а також може вчинити дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України.

Враховуючи наведене, зважаючи на наявність підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 ухиляється від явки до апеляційного суд, колегія суддів вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та надати дозвіл на його затримання з метою приводу до Тернопільського апеляційного суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зупинивши апеляційне провадження до розшуку обвинуваченого.

Відповідно до положень Наказу МВС України від 07.07.2017 року № 575 Про затвердження Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства внутрішніх справ № 564 від 11.07.2019 р. та № 420 від 28.05.2020 р., виконання ухвали слід доручити ГУНП у Рівненській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 189, 190, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 з метою його приводу до Тернопільського апеляційного суду для розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання даної ухвали доручити Головному Управлінню Національної Поліції у Рівненській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Про результати виконання ухвали повідомити Тернопільський апеляційний суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді