Справа № 314/1369/26
Провадження № 1-кс/314/375/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання дізнавача Сектору дізнання Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором-стажистом на посаді прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за № 0000042, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.03.2026 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання дізнавача Сектору дізнання Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором-стажистом на посаді прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за № 0000042, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Клопотання обґрунтоване тим, що 14.03.2026 до Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення від співробітника поліції УПП в Запорізькій області ДПП, який повідомив, що під час несення служби на блок-посту № З-01, який розташований на автодорозі «Харків-Сімферополь» 263 км поблизу с. Петро-Михайлівка Запорізького району Запорізької області було зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2108», д/н НОМЕР_1 , під керуванням військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ЗСУ ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав для ознайомлення посвідчення водія на своє ім`я серії НОМЕР_3 , яке мало ознаки підробки.

14.03.2026 проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, яка знаходиться на території блок-посту З-01, який розташований поблизу с. Петро-Михайлівка Запорізького району Запорізької області на автодорозі «Харків-Сімферополь» 263 км, в ході якого у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено:

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_3 від 21.01.2000, яке було упаковане до сейф-пакету PSP 1492632.

Дізнавач зазначає, що на стадії досудового розслідування виникла необхідність у забезпеченні арешту вищевказаних речей, які були вилучені 14.03.2026 під час проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, яка знаходиться на території блок-посту З-01, який розташований поблизу с. Петро-Михайлівка Запорізького району Запорізької області на автодорозі «Харків-Сімферополь» 263 км, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дізнавач зазначає, що забезпечення арешту вилучених речей необхідно для проведення в подальшому судово-технічної експертизи, встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному правопорушенню, а також з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Враховуючи вищевикладене, положення ст. 2 КПК України (згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, кожна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура), введений на даний час на території України Указом Президента воєнний стан, суд дійшов висновку, що відсутність учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду даного питання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що Сектором дізнання Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2026 за № 0000042, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Матеріали справи містять протокол огляду місця події від 14.03.2026.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

У випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

За таких обставин, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального, можливість зникнення, втрати, пошкодження, приховування чи перетворення вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна дізнавача є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 107, 167, 170-173, 175, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача, задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія на ім`я « ОСОБА_6 » (російською мовою), серії НОМЕР_3 від 21.01.2000, вилучене 14.03.2026 в ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, яка знаходиться на території блок-посту З-01, поблизу с. Петро-Михайлівка Запорізького району Запорізької області на автодорозі «Харків-Сімферополь» 263 км, в ході якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обсязі тимчасового позбавлення права на володіння, розпорядження та відчуження зазначених речей, з метою проведення судово-технічної експертизи документів та збереження речових доказів, що мають значення для проведення досудового розслідування та судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а власником - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали

Слідчий суддя ОСОБА_1

17.03.2026