Провадження № 1-кп/127/1212/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено 06 жовтня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000783,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із раніше визначеним розміром застави, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились та тривають, про що подала письмове клопотання.

Також прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у визначений час доби, а саме з 22:00 год. до 06:00 год., оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати. Також просила продовжити на цей строк дію покладених на ОСОБА_4 обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження забіжного заходу ОСОБА_4 у виді домашнього арешту у визначений час доби.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 вказав, що станом на сьогоднішній день відсутні ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу. Крім того, сторона обвинувачення не навела жодних нових ризиків. Незаконний вплив обвинуваченого на потерпілу є неможливим, оскільки потерпіла зауважила у своїй заяві, що вона не бажає приймати участь у судових засіданнях, їй була відшкодована шкода, про що свідчить квитанція про здійснення грошового поштового переказу, що підтверджує відшкодування шкоди останній. Ризики незаконного впливу на свідків та переховування від суду на сьогоднішній день відсутні. ОСОБА_5 має постійне місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , проживає разом із матір`ю. Враховуючи вказане, з метою належної процесуальної поведінки обвинуваченого просив клопотання прокурора задоволити частково та обрати цілодобовий домашній арешт за місцем його проживання. Вказане заперечення на клопотання прокурора із підтверджуючими документами, просив долучити до матеріалів справи.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 та ОСОБА_4 запобіжних заходів, суд виходить з наступного.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2026 року ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою зі строком дії до 29.03.2026 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 від 29.01.2026 року продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у визначений час доби з 22:00 до 06:00 год. до 29.03.2026 року.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Види ризиків у кримінальному проваджені визначені Законом та є незмінними для будь-якої стадії кримінального переслідування. Так, ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками.

Вирішуючи питання продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає, що прокурором доведено, що ризики визначені ст. 177 КПК України продовжують існувати.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, тобто можливе покарання є суворим. Вказане свідчить про наявну небезпеку перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя і утворює ризики можливого ухилення від явки до суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно обвинувачення, ОСОБА_5 діяв з корисливою метою, вчинив кримінальне правопорушення з проникненням у приміщення потерпілої, офіційно не працює, тобто не має стабільного джерела доходу, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, соціально стримуючи факти у виді сім`ї та утриманців в нього відсутні, а тому вказані дані про матеріальний, соціальний стан обвинуваченого, значно підвищують можливість продовження злочинної діяльності та вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим.

Крім цього, свідки та потерпіла у справі не допитані, ОСОБА_5 відомо місце їх перебування та номери їх мобільних телефонів, що стали доступні йому під час ознайомлення з матеріалами справи. Вказане створює ризик можливого впливу на них з боку ОСОБА_5 .

З долученої стороною захисту до заперечення прокурора квитанції про здійснення грошового поштового переказу вбачається, що ОСОБА_9 здійснила переказ у розмірі 21200,00 грн. за відшкодування матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_10 . Разом з тим, суд не вбачає, що вказана квитанція підтверджує факт отримання потерпілою вказаних коштів, оскільки жодних підтверджень вказаного стороною захисту не надано.

Щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, суд зазначає наступне.

Згідно обвинувального, додатків до нього та долученою стороною захисту довідкою виданою Гармаківською сільською радою вбачається, що ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у нього відсутнє місце проживання на території м. Вінниці, офіційного місця роботи у м. Вінниці в нього не має, тобто будь-які правові та соціально-стримуючі фактори у місті де проводиться судовий розгляд відсутні.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані обвинуваченого ОСОБА_5 , ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки вказаний запобіжний захід не буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Таким чином, фактичні обставини справи, особа ОСОБА_5 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, свідчать про відсутність ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, прокурором в ході розгляду доведено, що ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою ОСОБА_5 може запобігти зазначеним вище ризикам, а тому клопотання прокурора суд вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Зазначене свідчить, що дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На даний час судом вирішується питання не про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а про доцільність продовження такого виду запобіжного заходу.

Разом з тим, оскільки сторона обвинувачення просить визначити заставу обвинуваченому ОСОБА_5 під час вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приймає відповідне рішення та визначає розмір застави у зазначеному у клопотанні розмірі з визначенням та роз`ясненням обов`язків, що покладаються на обвинуваченого у випадку внесення застави.

Вирішуючи питання продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у визначений час доби, суд вважає, що прокурором доведено, що ризики визначені ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Судом встановлено, що згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Враховуючи суть самого обвинувачення, яке полягає у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у випадку доведення його винуватості свідчить про існування ризику переховування обвинуваченого від суду, з метою уникнення відповідальності, що в свою чергу призведе до затягування судового розгляду.

Крім цього, суд враховує і стадію розгляду кримінального провадження. На даний час у справі не допитано потерпілу та свідків, показання яких мають істотне значення, що свідчить про можливість здійснення впливу на них з боку обвинуваченого.

На думку суду, менш суворий запобіжний захід може негативно відобразитися на здійсненні судового розгляду і руху кримінального провадження в цілому, а запобіжний захід - домашній арешт, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі визначенні ст. 181 КПК України, відповідає не лише особі ОСОБА_4 , а й характеру та тяжкості обвинувачення.

Суд вважає, що домашній арешт в нічний час доби є достатнім механізмом для стримування особи від можливої неправомірної поведінки з ухилення від явки до суду, оскільки одночасно має достатній рівень превенції і в той же час мінімально обмежує права особи, що обвинувачується у вчинені тяжкого злочину.

Все зазначене свідчить, що ризики передбачені ст. 177 КПК України існують, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом буде домашній арешт обвинуваченого у визначений час доби з 22:00-06:00 год., оскільки більш м`які запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, що може зашкодити кримінальному провадженню.

Крім цього, суд вважає доцільними продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 такі обов`язки: не відлучатися за межі місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 194, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 26.03.2026 року до 24.05.2026 року, включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 199680,00 гривень.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати по першому виклику до суду на визначений час;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме те, що якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою : АДРЕСА_2 , у визначений час доби з 22:00 год. до 06:00 год., щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжити на 60 діб, починаючи з 26.03.2026 року до 24.05.2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки:

- не відлучатись з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду з 22:00 години до 06:00 години.

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити ОСОБА_4 , що працівники органів Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» та Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала в частині запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

В решті ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: