КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/3185/2026 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

12 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001224 від 16.10.2025 за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 06 листопада 2025 року щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, українця, гр-н України, з вищою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого, -

обвинуваченогоу вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 06 листопада 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно вироку суду, 15 жовтня 2025 року, ОСОБА_7 приблизно о 17 годині, знаходячись біля кінотеатру «Лейпціг» за адресою: м. Київ, проспект Леся Курбаса, 8, зустрівся з невстановленою особою, в якої безоплатно незаконно придбав для власного споживання, тобто без мети збуту, поліетиленовий пакет з пазовим замком з кристалоподібною речовиною білого кольору - психотропну речовину PVP (маса у речовині - 0,510 г), залишивши на зберігання при собі. У подальшому, того ж дня, близько 17 год. 22 хв. ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 9-Е по проспекту Леся Курбаса в м. Києві, був викритий працівниками поліції, яким добровільно видав вказану психотропну речовину.

Вилучена у ОСОБА_9 речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP, обіг якої заборонено згідно з Переліком, затвердженим Постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 (Таблиця 1, Список № 2), розмір якої не становить великий (Таблиця 2, затверджена наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000р).

Суд вважав доведеним те, що ОСОБА_7 15 жовтня 2025 року незаконно придбав та незаконно зберігав без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (маса у речовині - 0,510 г), а тому всі ці його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 06 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_7 змінити у зв'язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Кваліфікувати дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту. У решті вирок суду залишити без змін.

Апелянт вказує, що диспозицією ч. 1 ст. 309 КК України визначено таке злочинне діяння як незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту. При цьому, апелянт звертає увагу суду, що диспозиція ч. 1 ст. 309 КК України не містить правової норми, яка криміналізує будь-які дії з особливо небезпечною психотропною речовиною, а також не містить переліку психотропних речовин із зазначенням їх ваги.

За таких обставин, як зазначає апелянт, з додержанням вимог закону України про кримінальну відповідальність, обвинувачений не може визнаватися винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, з формулюванням обвинувачення, в тому числі, щодо незаконного придбання та зберігання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, масою у речовині - 0,510 г.

Отже, апелянт наголошує, що всупереч вимогам чинного закону України про кримінальну відповідальність, ігноруючи точний зміст диспозиції ч. 1 ст. 309 КК України, місцевий суд ухвалив помилкове рішення, визнавши ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, масою у речовині - 0,510 г.

У зв`язку з викладеним, на думку апелянта, вирок Святошинського районного суду м. Києва від 06.11.2025 підлягає зміні в частині формулювання обвинувачення у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибув, про поважність причин своєї відсутності не повідомив, а тому відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд проведено без участі обвинуваченого, явка якого до суду не є обов`язкова.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити її, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого правопорушення,за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження, а тому згідно із ч. 1 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.

За визнаних судом першої інстанції встановленими та доведеними фактичними обставинами кримінального правопорушення, дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (маса у речовині-0,510 г)

Водночас, з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Так, ч.1 ст. 309 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту

Отже, диспозицією ч.1 ст. 309 КК України не визначено критеріїв небезпечності наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також переліку психотропних речовин із зазначенням їх ваги. Такі критерії з переліком психотропних речовин включені до відповідних таблиць Переліку, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів».

Однак, при постановленні вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_7 суд першої інстанції не врахував наведені вище положення закону та при кваліфікації дій останнього за ч.1 ст. 309 КК України безпідставно вказав назву, вагу та критерії небезпечності психотропної речовини, як особливо небезпечної, вийшовши тим самим і за межі правової кваліфікації дій особи, вказаних в обвинувальноу акті, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим вирок Святошинського районного суду м. Києва від 06.11.2025 в частині правової кваліфікації дій ОСОБА_7 підлягає зміні.

Дії ОСОБА_7 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

При цьому, така кваліфікація дій ОСОБА_7 не пом`якшує кримінальну відповідальність та жодним чином не поліпшує його становище, а тому не впливає на вид та розмір призначеного йому судом першої інстанції покарання у штрафу, з яким погоджується і колегія суддів та, яке не оспорюється в апеляційній скарзі прокурора.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок, в частині правової кваліфікації дій ОСОБА_7 слід змінити.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 06 листопада 2025 року в частині правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 309 КК України, тобто за вчинення незаконного придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

__________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3