1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2897/26 1-кс/335/932/2026
23 березня 2026 року м. Запоріжжя
Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали вищевказаного кримінального провадження. Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.03.2026 до ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, зі служби «102», надійшло повідомлення про стрільбу за адресою: м. Запоріжжя вул. Патріотична. Виїздом на місце було встановлено, що гр-н ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою мешкання: АДРЕСА_1 , зберігає вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу, а саме предмет схожий на газовий пістолет MAUSER-WERKE, 9мм. з ознаками переробки, з якого останній здійснив 2 постріли. (ЄО №7175,7174 від 18.03.2026). В ході досудового розслідування 19.03.2026 в період часу з 02:28 по 02:40 було проведено огляд місця події квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: предмет, схожий на пістолет з надписом «Mauser HSC. Mod 90» з серійним номером НОМЕР_1 , 9 мм., який упаковано до картонної коробки з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії.
Посилаючись на ч.1 ст.98 та ч.3 ст.170 КПК України, слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно, а саме: пістолет з надписом «Mauser HSC. Mod 90» з серійним номером НОМЕР_1 , 9 мм.
Слідчий ОСОБА_3 , який входить до групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні, у судовому засіданні, вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання та накладення арешту на вилучений у нього пістолет. При цьому зазначив, що на вказаний пістолет має дозвіл на зберігання і носіння зброї, та видав його добровільно органам поліції.
Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, 19.03.2026, за добровільною згодою ОСОБА_4 , проведено огляд його житла, та останній добровільно видав працівникам поліції пістолет з надписом «Mauser HSC. Mod 90» з серійним номером НОМЕР_1 , 9 мм., про що слідчим 19.03.2026 складено протокол огляду місця події та вилучено вказаний пістолет, на який слідчий просить накласти арешт.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У ст. 171 КПК України, викладено вимоги, яким повинно відповідати клопотання слідчого про арешт майна.
Зокрема у п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України зазначено, у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи викладене, виходячи з матеріалів доданих до клопотання, слідчий суддя доходить до висновку, що у задоволенні клопотання про арешт майна, слід відмовити, оскільки слідчий не довів необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, у разі не накладення арешту.
Як встановлено, вказане майно, на яке слідчий просить накласти арешт, видано добровільно особою з метою його вилучення, яке слідчим оглянуто та вилучено, що свідчить про забезпечення його схоронності уповноваженою особою, та свідчить про відсутність підстав вважати що існує можливість його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (завдання арешту майна).
Водночас, встановлено, що вказаний пістолет зберігався у ОСОБА_4 за вищевказаною адресою на підставі передбаченого законом дозволу, що виключає ознаки злочину за ч.1 ст.263 КК України, за кваліфікацією якого внесені відомості до ЄРДР.
Доводи слідчого щодо наявності ознак переробки у конструкції пістолета та неналежного його зберігання, не охоплюються диспозицією ч.1 ст.263 КК України, що як наслідок не може бути предметом розгляду питання про накладення арешту в рамках вказаного кримінального провадження, оскільки відсутні підстави вважати наявності факту скоєння злочину за цією кваліфікацією, про що свідчать матеріали долучені до цього клопотання. Вказані у клопотанні обставини щодо здійснення пострілів з вказаного пістолету, які зафіксовані відповідними документами долученими до матеріалів клопотання, свідчать про вирішення такого питання за наявності іншого кримінального провадження за викладених обставин, відомостей про яке слідчим у судовому засіданні не надано.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що слідчим не доведено наявність передбачених законом правових підстав та необхідності накладення арешту на майно, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст.131, 170-173 КПК України, слідчий суддя,
У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1