Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/2167/25
номер провадження 1-кп/368/96/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2026 Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому засіданні в м. Кагарлику кримінальне провадження № 0001970 від 09.11.2025 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Київ, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2025, орієнтовно о 23 годині, точний час слідством не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в одній з кімнат будинку за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , почув звуки конфлікту, який відбувався в сусідній кімнаті між сином його співмешканки ОСОБА_6 та матір`ю його співмешканки ОСОБА_7 .. З метою врегулювання конфлікту ОСОБА_5 зайшов до кімнати, де перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. В ході розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 словесний конфлікт, який в подальшому переріс в штовханину та бійку. Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вийшли з приміщення будинку на подвір`я, де між ними продовжився конфлікт. В цей час в ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 , перебуваючи на подвір`ї домогосподарства за адресою АДРЕСА_2 , з метою реалізації умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 08.11.2025, орієнтовно о 23 годині 10 хвилин, точний час слідством не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, в ході продовження конфлікту з ОСОБА_6 , дістав з кишені одягу належний йому розкладний ніж та тримаючи його в лівій руці наніс один удар в область живота справа ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота, яке не супроводжувалось ушкодженням органів черевної порожнини, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки в момент заподіяння чи в клінічному перебігу.

Таким чином, ОСОБА_5 спричинив тяжке умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

.Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, та на підтвердження встановлених судом обставин пояснив, що він почув конфлікт між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а тому вийшов із сусідньої кімнати заступитись за ОСОБА_7 .. Між ним та ОСОБА_6 , виник конфлік, в який втрутилась його дружина та ОСОБА_7 .. Після чого ОСОБА_6 вийшов з будинку на подвір`я. Він взяв ножа та також вийшов на подвір`я, тримаючи в руках ножа. ОСОБА_6 стояв до нього спиною, а коли він підійшов до потерпілого, то останній розвернувся і напоровся на ножа. Удар прийшовся в живіт ОСОБА_6 . У вчиненому розкаюється.

Крім особистих пояснень обвинуваченого з повним визнанням своєї вини, його вина стверджується слідуючими доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що між ним та його бабою ОСОБА_7 в будинку виник конфлікт. До них вийшов ОСОБА_5 і між ними виникла бійка, в яку втрутилась його мати та баба. Після чого він, потерпілий, вийшов на подвір`я , де курив. В цей час з будинку до нього вийшов ОСОБА_5 , де продовжився конфлікт, під час якого ОСОБА_8 вдарив його ножем в живіт. Можливо він спровокував обвинуваченого, а також просить не позбавляти його волі.

Показами свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що ОСОБА_5 її співмешканець, потерпілий ОСОБА_6 її син. Вона почула коли син прийшов додому і почав сваритись з її матір`ю ОСОБА_7 . Вона вийшла з своєї кімнати щоб заспокоїти сина, слідом за нею з кімнати вийшов ОСОБА_5 , який заступився за ОСОБА_7 .. Між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виникла сварка та сутичка, яку вона з матір`ю припинили. ОСОБА_6 , вийшов на подвір`я, а ОСОБА_5 спочатку зайшов у кімнату, а потім вийшов на подвір`я. Через деякий час повернувся ОСОБА_6 на одязі якого була кров, і сказав, що його підрізав ОСОБА_5 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 стверджується також слідуючими доказами:

Витягом з ЕРДР про реєстрацію вказаного кримінального правопорушення та картою первинного обліку інформації, що надійшла по телефону;

Довідкою Кагарлицької ЦРЛ про те, що ОСОБА_6 встановлено діагноз проникаюче ножове поранення черевної порожними без ушкодження внутрішніх органів;

Протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 09.11.2025;

Протокол огляду місця події, що проводився за адресою: АДРЕСА_2 та фототаблицею до нього

Протокол огляду місця події, що проводився за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого у потерпілого ОСОБА_6 вилучено футболку.

Висновком судово-медичної експертизи №142 від 28.11.2025 року, згідно якої встановлено, що ОСОБА_6 отримав тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота, яке не супроводжувалось ушкодженням органів черевної порожнини, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки в момент заподіяння чи в клінічному перебігу. Зазначене ушкодження могло в цілому могло утворитися при обставинах, зазначених ним під час проведення слідчого експерименту 20.11.2025 року. Утворення у Кагарлицького тілесного ушкодження при обставинах, зазначених підозрюваним ОСОБА_5 під час проведення з ним слідчого експерименту, слід вважаи невірогідним.

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи від 29.01.2026 року, відповідно до якого встановлено генетичні ознаки букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 .

Протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 , під час якого останній показав як вчиняв правопорушення;

Протокол слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 під час якого потерпілий розповів та показав про нанесення йому тілесних ушкоджень.

Протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 , яка показала як відбувались події 8.11.2025 року, а саме сварка між ОСОБА_5 та її сином ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення визнане судом повністю доведеним поза розумним сумнівом, воно ніким не оспорюється.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ст.122 ч.1 КК України, оскільки він навмисно спричинив тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю і розкаявся у скоєному, посередньо характеризується за місцем проживання, думку потерпілого, який просить призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння.

Поряд з цим належить врахувати, що вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання особі, що вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і для попередження нових злочинів.

За таких обставин суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ст. 122 ч.1 КК України без ізоляції від суспільства, і таке покарання відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Судові витрати за проведення судових молекулярно-генетичних експертиз в сумі 1933,68 грн. стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 -374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним за ст. 121 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням зі встановленням іспитового строку 3 роки та покласти обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п.4 ч. 2 ст. 76 КК України:1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою та звільнити ОСОБА_5 з під варти із залу судового засідання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в сумі 1933,68 грн. за проведення судових молекулярно-генетичних експертиз.

Речові докази: оптичний диск CVD-R ємкістю 4,7 ГВ120 мін з трьома відеозаписами слідчих експериментів, залишити при матеріалах кримінального провадження; футболку ОСОБА_6 , яка зберігається в кімнаті речових доказів Обухівського РУП передати ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу проголошення.

Суддя: ОСОБА_10