Провадження по справі № 1-кп/522/1992/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

25 березня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000137 від 12.03.2025 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівки, Донецької обл., із середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, без визначеного місця проживання у м. Одесі, неодноразово судимого:

- 19.01.2021 Червонозаводським районним судом м. Харкова, за ч. 1, 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 06.12.2022 Дзержинським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ч. ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки та 1 місяць;

-15.03.2023 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 18.12.2023 умовно-достроково на 1 рік 20 днів,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000137 від 12.03.2025, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо особи обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , оскільки обвинувачений перебував у розшуку, а тому існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку про необхідність застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст.2 вказаного Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду, із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також те, щоб до кожного учасника кримінального провадження застосовувалась лише належна правова процедура.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

20.05.2025 обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 надійшов до Приморського районного суду м. Одеси.

19.09.2025 стосовно ОСОБА_3 застосовано привід до суду.

27.10.2025 стосовно ОСОБА_3 застосовано повторний привід до суду.

05.12.2025 обвинуваченого ОСОБА_3 оголошено у розшук та надано дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

03.02.2026 стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави.

В подальшому ОСОБА_3 було звільнено з під варти у зв`язку з внесенням застави.

В судові засідання, призначені на 12.02.2026 та 05.03.2026, обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином.

05.03.2026 обвинуваченого ОСОБА_3 оголошено у розшук та надано дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

24.03.2026 обвинуваченого ОСОБА_3 затримано на підставі ухвали суду в порядку ст. 191 КПК України.

Суд вважає, що необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого, який не має постійного місця проживання, не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, перебував у розшуку, дає достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку суду, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і що необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого є запобігання спробам переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного нетяжкого злочину проти власності. Санкція статті передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення ризику переховування від суду. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58). Тому суд, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_3 у сукупності з іншими обставинами, якими в цьому випадку є законодавчі приписи щодо неможливості застосування «пільгових» інститутів кримінального права у відповідній категорії справ, та наявність документів для виїзду за кордон.

Отже, оцінюючи можливість обвинуваченого переховуватися від суду, суд вважає такі дії вірогідними в будь-який момент кримінального провадження. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до обвинуваченого запобіжного заходу вбачається обґрунтованим. Після зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, обвинувачений в судові зсідання не з`являвся, про поважні причини своєї неявки суд не повідомляв.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до практики ЄСПЛ, якщо тримання під вартою триває тільки через побоювання, що обвинувачений буде переховуватись від правосуддя, проте його слід звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії, що не переховуватиметься від суду, наприклад внесе заставу (правова позиція, викладена у п.46 рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції»).

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжкого умисного злочину проти власності, який карається позбавленням волі на строк до 3 років, перебував у розшуку, до суду доставлений співробітниками поліції на підставі ухвали в порядку ст. 191 КПК України, враховуючи майновий стан обвинуваченого, а також враховуючи особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання, суд доходить висновку про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, вважаю за доцільне визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 03.02.2026 в рамках цього кримінального провадження було застосовано до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 3 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 9084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) гривні.

Згідно ЗУ «Про Державний Бюджет 2025 року» 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить - 3 028 гривень, а тому саме з цього розрахунку буде визначена сума застави.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, враховуючи особу обвинуваченого, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372, 376, 392 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 21.05.2026 включно.

Етапувати обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для здійснення судового розгляду у кримінальному проваджені у Приморському районному суді м. Одеси із розгляду обвинувального акту стосовно нього.

Подальше утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на період проведення судового розгляду у вище зазначеному кримінальному провадженні до 21.05.2026 року.

Виконання ухвали покласти на начальника ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» та начальника ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістедсят) гривень.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 60 (шістдесят) днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин не повідомивши про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу становить 60 днів і обчислюється з моменту фактичного затримання обвинуваченого, тобто з 24.03.2026.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_7

25.03.2026