Справа № 571/443/26
Провадження №1-кп/571/130/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року селище Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Рокитне кримінальне провадження №0000078 від 09 квітня 2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Більськ Рокитнівського району Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, має на вихованні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 201, ч.2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 діючи умисно, з метою отримання прибутку від вчинення злочину у сфері незаконного переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю зброї у невстановлений досудовим розслідувань час, однак не пізніше 25.02.2025, та у невстановленому місці, придбав ніж в піхвах чорного кольору.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне переміщення через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю зброї, усвідомлюючи протиправність свої дій, ОСОБА_4 , перебуваючи у відділенні Акціонерного товариства «Укрпошта», розташованого за адресою: вул. Незалежності, 9, с-ще Рокитне Сарненського району Рівненської області, індекс 34200, спакував вказаний ніж в піхвах чорного кольору у міжнародне поштове відправлення (далі МПВ), якому на пошті присвоєно номер № RA342002941UA, використовуючи ім`я « ОСОБА_6 », заповнив дані до митної декларації форми CN22, зазначивши у графі «детальний опис вкладення» завідомо недостовірні дані про вміст МПВ - «2 CHASTYNY OBLADNANNIA ZAPCHASTYNY DLIA MASHYN», та, всупереч вимогам Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку вкладень, заборонених до пересилання у поштових відправленнях, і Порядку вилучення вкладень, заборонених до пересилання, із поштових відправлень та розпорядження ними» від 08.09.2023 № 958,25.02.2025 відправив зазначену посилку оператором поштового зв`язку AT «Укрпошта» до Федеративної Республіки Німеччини на ім`я « ОСОБА_7 ».

Однак, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , у зв`язку із вилученням вказаного міжнародного поштового відправлення працівниками митного поста «Укрпошта» Київської митниці Держмитслужби під час проведення 27.02.2025 митного огляду в зоні митного контролю за адресою: м. Київ, вул. Георгія Кирпи, 2.

Відповідно до висновку експерта від 28.07.2025 № СЕ-19/118-25/11602-ХЗ за результатами проведення експертизи зброї за експертною спеціальністю 3.3 «Дослідження холодної зброї», наданий на експертизу предмет, зовні схожий на ніж в піхвах чорного кольору є клинковою холодною зброєю, колюче-ріжучої дії, виготовленою кустарним способом.

Крім того, ОСОБА_4 діючи умисно, з метою отримання прибутку від вчинення злочину у сфері незаконного поводження зі зброєю, у невстановлений досудовим розслідувань час, однак не пізніше 25.02.2025, та у невстановленому місці, придбав ніж в піхвах чорного кольору загальною довжиною 260 мм, товщина клинка якого 4,7 мм, довжина - 137 мм.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 безпосередньо при собі переніс вказаний ніж до відділення Акціонерного товариства «Укрпошта», розташованого за адресою: вул. Незалежності, 9, с-ще Рокитне Сарненського району Рівненської області, індекс 34200, де його спакував в міжнародне поштове відправлення, якому було присвоєно номер RA342002941UA.

Відповідно до висновку експерта від 28.07.2025 № СЕ-19/118-25/11602-ХЗ за результатами проведення експертизи зброї за експертною спеціальністю 3.3 «Дослідження холодної зброї», наданий на експертизу предмет, зовні схожий на ніж в піхвах чорного кольору є клинковою холодною зброєю, колюче-ріжучої дії, виготовленою кустарним способом.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України як закінчений замах на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю зброї та за ч.2 ст. 263 КК України як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

25.02.2026 року між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 201, ч.2 ст. 263 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 263 КК України у виді 1 (один) рік позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим буде призначено остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК Украни звільнено від відбування покарання з випробуванням.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_5 також вважала за можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз і в її присутності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 201, ч.2 ст.263 КК України повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. Укладаючи відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також роз`яснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Крім того обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 201, ч.2 ст. 263 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є нетяжким та тяжким злочинами.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області на тимчасово вилучене майно скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. При цьому, відповідно до ст. ст. 96-1, ст. 96-2 КК України частина речових доказів, а саме ніж в піхвах чорного кольору підлягають спеціальній конфіскації.

Процесуальні витрати суд розподіляє на підставі ст. 124 КПК України.

Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 472, 474 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_8 , укладену 25 лютого 2026 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 201, ч.2 ст 263 КК Україн та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 201 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки,

- за ч.2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів на суму 7131,2 (сім тисяч сто тридцять одна гривня двадцять копійок) грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області на тимчасово вилучене майно - скасувати.

Речові докази: ніж в піхвах чорного кольору - конфіскувати у власність держави в порядку спеціальної конфіскації; картону коробку коричневого кольору з приклеєною на ній клейкою стрічкою жовтого кольору з характерним написом «Укрпошта», наліпкою зі штрих-кодом та надписом «RA342002941UA» - знищити; мобільний телефон iPhone 13 Pro, imeil: НОМЕР_1 , imeil2: НОМЕР_2 , з сім-картою з номером НОМЕР_3 , предмет зовні схожий на клинкову холодну зброю колюче-ріжучої дії, виготовлену кустарним способом - повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Рокитнівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя ОСОБА_1