Справа № 953/4260/26
н/п 1-кс/953/2572/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2026 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000237 від 18.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2026 року до Київського районного суду м. Харкова засобами поштового зв`язку надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000237 від 18.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України про арешт майна, яке було вилучено 05.05.2026 в ході проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000237 від 18.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України, за фактом того, що невстановлена особа, використовуючи шкідливе програмне забезпечення, здійснила зараження особистого ноутбука ОСОБА_5 марки "HP", унаслідок чого останній втратив можливість використовувати вказаний пристрій за цільовим призначенням.

В ході проведення слідчих (розшукових) дій та оперативно-розшукових заходів встановлено, що до створення та розповсюдження зазначеного шкідливого програмного забезпечення причетний громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

05.05.2026 у період часу з 06 год. 16 хв. по 08 год. 17 хв. проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- ноутбук ТМ ASUStek MODEL G513RW-HFU22W S/N: N4NRKD03030316C в корпусі чорного кольору з приводом живлення для нього;

- мобільний телефон Iphone 13 Pro Max номер моделі MLL93B/A, S/N: НОМЕР_1 , IMIE 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 з мобільними номерами телефону НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон Iphone 16 Pro Max номер моделі MYWV3QN/A, S/N: НОМЕР_6 , IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 з мобільним номером телефону НОМЕР_9 .

Під час проведення обшуку встановлено, що власником вищевказаних мобільних телефонів та ноутбуку є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вилучений ноутбук та мобільні телефони визнано речовим доказом у кримінальному провадженні постановою слідчого від 06.05.2026.

Вилучене 05.05.2026 під час вказаного обшуку майно, відповідно до положень ст. 98 КПК України могло зберегти на собі сліди вчинення злочину та може містити відомості, які у подальшому будуть використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В даному випадку наявні підстави вважати, що виявлені та вилучений мобільний телефон, є саме знаряддями вчинення кримінального правопорушення, його надання разом з інформацією, що на ньому міститься, є необхідною умовою проведення відповідних експертних досліджень та відповідних слідчих дій.

Таким чином, з метою збереження речових доказів відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті вищенаведених речей.

З урахуванням викладеного, а також того, що є обґрунтовані підстави вважати, що невжиття вищезгаданого засобу забезпечення кримінального провадження стосовно вказаного майна може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений своєчасно та належним чином. Через систему «Електронний суд» направив заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що підтримує клопотання.

До матеріалів клопотання долучено заяву ОСОБА_4 про розгляд справи без його участі.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, прокурора відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ст. 107 ч. 4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку, подано до поштового відділення 06 травня 2026 року.

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, у зв`язку з чим слідча суддя вважає, що процесуальний строк на подання вказаного клопотання не пропущений, тому вважає за можливе розглянути клопотання по суті.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про його задоволення з наступних підстав.

СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000237 від 18.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України.

07 квітня 2026 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

05 травня 2026 року в період часу з 06:16 до 08:17 слідчим, на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 07.04.2026, в присутності понятих проведено обшук, в результаті якого було виявлено та вилучено:

- ноутбук ТМ ASUStek MODEL G513RW-HFU22W S/N: N4NRKD03030316C в корпусі чорного кольору з приводом живлення для нього;

- мобільний телефон Iphone 13 Pro Max номер моделі MLL93B/A, S/N: НОМЕР_1 , IMIE 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 з мобільними номерами телефону НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон Iphone 16 Pro Max номер моделі MYWV3QN/A, S/N: НОМЕР_6 , IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 з мобільним номером телефону НОМЕР_9 .

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 від 06.05.2026 виявлене та вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000237 від 18.02.2026.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Беручи до уваги те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, з метою збереження речових доказів, та для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурора законним та обґрунтованим, а відтак таким, що підлягає задоволенню.

Питання щодо місця зберігання речових доказів вирішується слідчим у кримінальному провадженні на підставі вимог ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.131, 132, 170-173, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000237 від 18.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на вилучене 05.05.2026 в ході проведення обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме на:

- ноутбук ТМ ASUStek MODEL G513RW-HFU22W S/N: N4NRKD03030316C в корпусі чорного кольору з приводом живлення для нього;

- мобільний телефон Iphone 13 Pro Max номер моделі MLL93B/A, S/N: НОМЕР_1 , IMIE 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 з мобільними номерами телефону НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон Iphone 16 Pro Max номер моделі MYWV3QN/A, S/N: НОМЕР_6 , IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 з мобільним номером телефону НОМЕР_9 .

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити виконання ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1