У Х В А Л А

про арешт майна

копія
Справа № 401/1119/26 Провадження № 1-кс/401/251/26

15 квітня 2026 року м. Світловодськ

Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 (м.Світловодськ) Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0000279,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні за № 0000279 від 10 квітня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що в період з січня 2026 року по 10 квітня 2026 року невідома особа по вулиці Центральна у селі Григорівка Великоандрусівської ОТГ Олександрійського району Кіровоградської області, в умовах воєнного стану таємно викрала кабель повітряної лінії зв`язку типу ТПП 30х2х0,4 довжиною 900 метрів, чим спричинила АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на суму 45000 грн. В ході проведення 13 квітня 2026 року огляду місця події поблизу домоволодіння №16 по вулиці Партизанська с. Григорівка Олександрійського району Кіровоградської області у ОСОБА_3 виявлено та вилучено відрізок телефонного кабелю чорного кольору схожого до викраденого, та який визнано у кримінальному провадженні речовим доказом. З метою забезпечення належного збереження речового доказу слідчий просив накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно.

Прокурор та слідчий подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримують з підставі в ньому викладених, та просять його задовольнити.

У відповідності до ч.2 ст.172 КПК України розгляд клопотання здійснюється без участі ОСОБА_3 .

В силу ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання подано з додержанням вимог ст. 171 КПК України, підстави для його повернення відсутні.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши подані докази, вважаю, що клопотання слід задовольнити з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування розпочате кримінальне провадження за № 0000279 від 10 квітня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В ході проведення 13 квітня 2026 року огляду місця події поблизу домоволодіння №16 по вулиці Партизанська с. Григорівка Олександрійського району Кіровоградської області у ОСОБА_3 виявлено та вилучено відрізок телефонного кабелю чорного кольору.

Постановою слідчого ВП №1 (м. Світловодськ) від 13 квітня 2026 року вищевказане вилучене майно визнано та приєднано до кримінального провадження в якості речових доказів.

Викладені в клопотанні обставини підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000279, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 10 квітня 2026 року, протоколом огляду місця від 10 квітня 2026 року, протоколом допиту свідка, заявою про вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду місця від 13 квітня 2026 року, постановою про визнання і приєднання до кримінального провадження речового доказу та здачу речового доказу на зберігання від 13 квітня 2026 року.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18.02.2016 року, зі змінами, внесеними згідно із Законом від 17.06.2020 року арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права людини, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Майно вважається тимчасово вилученим під час обшуку, огляду, відповідно до ч. 2 ст.168 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, що до яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.1 ч.2 ст.171 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.171 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.171 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичнох особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у статті 98 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що виявлене та вилучене майно вважається тимчасово вилученим під час огляду, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, є речовим доказом та зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, а відтак з метою забезпечення кримінального провадження клопотання слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України стороною обвинувачення доведено необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, тому тільки позбавивши можливості відчужувати вилучене майно, можливо попередити його приховування, пошкодження чи псування, втрати або знищення, використання, передачі або інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Застосування арешту майна є розумним та співрозмірним обмеженням права власності (користування) на зазначене майно, та на даний час не потягне за собою негативних наслідків власнику (володільцю) цього майна.

Враховуючи те, що тимчасово вилучене 13 квітня 2026 року майно виявлений та вилучений відрізок телефонного кабелю чорного кольору є речовим доказами у кримінальній справі за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, тому для об`єктивного досудового розслідування та з метою забезпечення зберігання вказаного майна, клопотання слід задовольнити, та необхідно накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно.

Керуючись: ст. ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 310, 369 372, 392, 393, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 (м.Світловодськ) Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про арешт майна в кримінальному провадженні №0000279 від 10 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Накласти арешт на виявлений та вилучений 13 квітня 2026 року під час огляду місця події поблизу домоволодіння №16 по вулиці Партизанська с. Григорівка Олександрійського району Кіровоградської області у ОСОБА_3 , відрізок телефонного кабелю чорного кольору, до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Ухвала суду про арешт майна виконується негайно, слідчим, прокурором, шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру обтяжень рухомого майна, згідно п. 5, ч.1, ст. 37; ст. ст. 38, 39 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

На ухвалу суду протягом 5 днів безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Згідно з оригіналом