Справа № 569/1326/26
УХВАЛА

02 лютого 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні - заступник начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором у кримінальному провадженні прокурор відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Степань, Сарненського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України,-

в с т а н о в и в:

Слідчий у кримінальному провадженні - заступник начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурор відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий в обґрунтуванні клопотання зазначає, що у зв`язку з початком 24.02.2022 військової агресії російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України ОСОБА_6 (далі Указ) № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, тривав станом на дату вчинення кримінального правопорушення й триває на даний час.

Одночасно із введенням в Україні воєнного стану з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України ОСОБА_6 № 69/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджено Законом України від 3 березня 2022 року № 2105-ІХ, оголошено проведення загальної мобілізації на території України строком 90 діб, яка неодноразово продовжувалася, тривала станом на дату вчинення кримінального правопорушення й триває на даний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII, перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Частиною другою вказаної статті, визначено, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

У відповідності до абз. 1 п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724), перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу.

Водночас, згідно абз. 4 п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724), у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни, крім паспортних документів, повинні мати також підтверджуючі документи.

Окрім того, перелік осіб, які мають право виїзду з України, визначено п. 2-1, 2-18, п. 3, 4, 5, 6 зазначених вище Правил перетинання державного кордону громадянами України, до переліку яких ОСОБА_7 не відноситься.

У разі не підтвердження мети поїздки уповноважені службові особи Держприкордон служби відмовляють особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, в перетинанні державного кордону в порядку, визначеному частиною першою статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль».

Зокрема, встановлено, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 (кримінальне провадження щодо якого виділено в окреме провадження) та іншими на даний час не встановленими досудовим розслідуванням особами, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 21.07.2025, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, переслідуючи корисливі мотив і мету, направлені на отримання грошової винагороди, достовірно знаючи про тимчасові обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних чоловіків з території України, організував незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України призовного віку ОСОБА_7 , який мав намір незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, у воєнний час за грошову винагороду, не зважаючи на діючі обмеження воєнного стану.

Зокрема, в період часу з 21 липня по 8 серпня 2025 року, ОСОБА_5 , в ході голосових та СМС повідомлень в месенджері «Телеграм», роз`яснив ОСОБА_7 про можливість безперешкодного незаконного переправлення через державний кордон України у період дії воєнного стану в напрямку республіки білорусь за грошову винагороду в сумі 10000 Євро. При цьому, ОСОБА_5 надав вказівку ОСОБА_7 прибути 08 серпня 2025 року в м. Рівне Рівненської області для оплати половини визначеної суми в розмірі 5000 Євро та чекати подальших вказівок щодо організації його незаконного переправлення через державний кордон України в напрямку республіки білорусь.

Далі, ОСОБА_7 , виконуючи вказівки ОСОБА_5 , прибув до торгово-розважального комплексу «Арена» за адресою м. Рівне, вул. Київська 67, де передав кошти в розмірі 5000 Євро для ОСОБА_9 , яка не була обізнана щодо намірів незаконного перетину кордону ОСОБА_7 , для подальшої їх передачі ОСОБА_5 в якості авансу за надані послуги з організації незаконного переправлення через державний кордон України.

Після сплати обумовленої суми коштів, ОСОБА_7 , за вказівкою ОСОБА_5 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, поїхав до м. Сарни Рівненської області.

У подальшому, 08 серпня 2025 року близько 14 години 20 хвилин, ОСОБА_7 , виконуючи вказівки ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Технічна в м. Сарни Рівненської області, зустрівся з ОСОБА_8 (кримінальне провадження щодо якого виділено в окреме провадження) та на виконання вимоги останнього, залишив особисті речі та другу частину грошових коштів в розмірі 5000 Євро за надані послуги з незаконного переправлення через державний кордон України, в автомобілі марки «TOYOTA LAND CRUISER» д.н.з НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 (кримінальне провадження щодо якого виділено в окреме провадження).

При цьому, дії ОСОБА_8 (кримінальне провадження щодо якого виділено в окреме провадження) за попередньою змовою із ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами, полягали у наданні послуг перевезення ОСОБА_7 на автомобілі з м. Сарни Сарненського району Рівненської області до місця незаконного переправлення через державний кордон України та сприянні в усуненні перешкод, шляхом об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані в напрямку державного кордону України з республікою білорусь.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та реалізовуючи спільний злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (кримінальне провадження щодо якого виділено в окреме провадження), які діяли за попередньою змовою групою осіб між собою та з іншими на даний час не встановленими досудовим розслідуванням особами, з метою конспірації діяльності щодо сприянні незаконного перетину кордону та мінімізації ризиків бути виявленим працівниками правоохоронних органів, залучив до своєї діяльності ОСОБА_10 , який не був обізнаний щодо намірів незаконного перетину кордону ОСОБА_7 , та за вказівкою ОСОБА_8 (кримінальне провадження щодо якого виділено в окреме провадження), на автомобілі марки «HYUNDAI ТERRACAN» д.н.з НОМЕР_2 мав вивезти ОСОБА_7 з м. Сарни в напрямку с. Стрільськ Сарненського району Рівненської області польовими дорогами шляхом об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані в напрямку державного кордону України з республікою білорусь, однак автомобіль під керуванням ОСОБА_10 був зупинений працівниками правоохоронних органів по вул. Соборна в м. Сарни Рівненської області, а ОСОБА_8 (кримінальне провадження щодо якого виділено в окреме провадження) - затриманий на місці отримання грошових коштів.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 (кримінальне провадження щодо якого виділено в окреме провадження) та інші, на даний час не встановлені досудовим розслідуванням особи, які діяли за попередньою змовою групою осіб, не довели свої дії, спрямовані на організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в незакінченому замаху на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, сприянні його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

15.01.2026 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України ОСОБА_5 відповідно до положень КПК України вручено його батькові ОСОБА_11 .

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме: протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дії у формі контроля за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, аудіо,- відеоконтроля відносно ОСОБА_7 , в ході проведення якого зафіксовано факт організації ОСОБА_5 незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, вказівками, тощо; протоколом проведення огляду місця події, який проводився біля торгово-розважального центру «Арена», в ході проведення якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 5000 Євро; протоколом огляду речових доказів грошових коштів, які були вилучені під час проведення огляду місця події поблизу торгово-розважального центру «Арена»; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 , в ході якого зафіксовано факт спілкування з підозрюваним ОСОБА_5 та іншими особами, які на даний час невстановлені, які організували незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 щодо обставин перевезення його до державного кордону України для подальшого його перетину, факт передачі грошових коштів ОСОБА_9 для передачі ОСОБА_5 , а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На даний час місце перебування ОСОБА_5 не відоме, за викликом слідчого для проведення слідчих дій не з`являється, за місцем проживання відсутній тривалий час, та відомості щодо офіційного перетину кордону ОСОБА_5 відсутні. На даний час фактичне місце знаходження підозрюваного невідоме. 19.01.2026 ОСОБА_5 оголошений в розшук, 29.01.2026 року оголошений у міжнародний розшук.

Разом з тим, у відповідності до 177 КПК України, слід зазначити обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, що виправдовують тримання під вартою ОСОБА_5 , а саме, необхідністю запобігти спробам останнього:

- переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні,

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обґрунтування ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду:

Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років із конфіскацією майна, а іншого більш м`якого покарання санкцією цієї статті КК України не передбачено. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Крім цього, ОСОБА_5 являється жителем прикордонного району, має паспорт гр. України для виїзду за кордон та добре обізнаний з правилами перетину державного кордону, має змогу його перетинати як законно так і в не законний спосіб. Враховуючи воєнний стан в Україні, підозра у вчинені резонансного злочину, вчиненого під час такого стану, з явним цинізмом по відношенню до інтересів держави та завдав негативного результату обороноздатності держави під час прямої воєнної агресії, існує ризик втечі підозрюваного за межі України. На даний час місцезнаходження ОСОБА_5 невідоме, 19.01.2026 оголошений в розшук, а тому є ризик втечі підозрюваного за межі України з метою переховування від органів досудового розслідування.

Отже, у зв`язку із покаранням, яке загрожує підозрюваному за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого, відсутність стримуючих факторів, лише перебування останнього під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обґрунтування ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні:

Так, згідно матеріалів кримінального провадження, встановлено, що особи, яких ОСОБА_5 залучив до своєї злочинної діяльності, зокрема ОСОБА_9 , яка не була обізнана щодо планів останнього, допитана в якості свідка, надала покази щодо дій ОСОБА_5 , а також допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , як особа, яку мав підозрюваний незаконно переправити через державний кордон України, повідомив про те, що під час організації ОСОБА_5 незаконного переправлення через державний кордон останній попросив надати йому його паспортні дані, та має необхідну інформацію щодо ОСОБА_12 , а тому підозрюваний як особисто, так і через інших осіб може шляхом умовляння, залякування та здійснення інших активних дій впливати на свідків, із метою зміни показань для покращення свого становища. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Обґрунтування ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є те що ОСОБА_5 підозрюється у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, під час воєнного стану, а в ході досудового розслідування, на даний час не встановлено весь механізм переправлення осіб через державний кордон України, не встановлено також і всіх інших учасників вказаної групи осіб, а тому, існує ризик того, що підозрюваний знищить, сховає або спотворить інші речі та документи, які мають відношення до вчинення кримінального правопорушення. Такими речами і документами є чорнові записи, грошові кошти отримані злочинним шляхом, наявні переписки у соціальних мережах, мессенджерах тощо.

Обґрунтування ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: є те, що підозрюваному ОСОБА_5 відомі анкетні дані свідків, та осіб, яким він організував незаконне переправлення через державний кордон, відоме місце їх проживання, мобільні телефони, а тому останній у разі незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він може незаконно впливати на свідків шляхом залякування, чинити на них тиск з метою їх залякування щодо відмови від дачі показань, під час досудового розслідування так і під час розгляду кримінального провадження у суді. Крім того, на даному етапі досудового розслідування не встановлені всі особи, які входять до групи осіб, причетних до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_5 буде незаконно впливати на свідків та очевидців через інших осіб. Тому, існує ризик того, що підозрюваний буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, постійних доходів немає, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому є обгрунтованим підтвердженням ризиків перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

При з`ясуванні обставин, які відповідно до ст. 178 КПК України, слід врахувати при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу: наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним вищевказаних кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень; вік та стан здоров`я підозрюваного, який є працездатною та здоровою особою, що дозволяє утримування його в умовах слідчого ізолятора.

З огляду на вказані обставини, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 , які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у ст. 177 КПК України, окрім як тримання під вартою, неможливе.

При з`ясуванні обставин, які відповідно до ст. 178 КПК України, слід врахувати при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу: наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним вищевказаних кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень; вік та стан здоров`я підозрюваного, який є працездатною та здоровою особою, що дозволяє утримування його в умовах слідчого ізолятора.

З огляду на вказані обставини, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 , які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у ст. 177 КПК України, окрім як тримання під вартою - неможливе.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених до нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно вплинути на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого у кримінальному провадженні - заступник начальника відділу СУ ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000001 від 01.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

15.01.2026 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України ОСОБА_5 відповідно до положень КПК України вручено його батькові ОСОБА_11 .

На даний час місце перебування ОСОБА_5 не відоме, за викликом слідчого для проведення слідчих дій не з`являється, за місцем проживання відсутній тривалий час, та відомості щодо офіційного перетину кордону ОСОБА_5 відсутні. На даний час фактичне місце знаходження підозрюваного невідоме. 19.01.2026 ОСОБА_5 оголошений в розшук, 29.01.2026 року оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 5 ст. 280 КПК України після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а тому до підозрюваного ОСОБА_13 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Міжнародний розшук -це регламентований нормами національного та міжнародного законодавства комплекс оперативно-розшукових, інформаційно-довідкових, адміністративно-перевірочних заходів, слідчих (розшукових) дій й негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, що здійснюються на території держав-членів Інтерполу з метою встановлення місця знаходження оголошених у розшук осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді та суду й ухиляються від відбування кримінального покарання.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тому є необхідність застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Запобігти вказаному ризику неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, тому що реалізувати даний ризик можливо лише перебуваючи на свободі.

Відповідно до положення ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років із конфіскацією майна, з урахуванням того, що в ході розгляду клопотання прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України, є обґрунтованими. На даний час місцезнаходження ОСОБА_5 невідоме, 19.01.2026 оголошений в розшук, а тому є ризик втечі підозрюваного за межі України з метою переховування від органів досудового розслідування.

Отже, у зв`язку із покаранням, яке загрожує підозрюваному за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого, відсутність стримуючих факторів, лише перебування останнього під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням наведеного, є необхідним клопотання задовольнити та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193 КПК України, -

У х в а л и в:

Клопотання - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Степань, Сарненського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який оголошений у міжнародний розшук, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.

Після затримання ОСОБА_5 , доставити його до слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області та/або органу досудового розслідування, який здійснює кримінальне провадження.

Після затримання ОСОБА_5 не пізніше сорока восьми годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити його до Рівненського міського суду для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу або зміну на більш м`який.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_14