У Х В А Л А

26.03.2026 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Червоний Переком, Каховського району, Херсонської області, мешканця АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.121 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000262 від 20.11.2024,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

26.03.2026 в ході судового засідання прокурор ОСОБА_4 , заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, оскільки 10.04.2026 спливає строк застосування запобіжного заходу а попередньо визначені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли та продовжують існувати. Застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам. Крім того прокурор просив не визначати обвинуваченому заставу та оголосити перерву для забезпечення явки свідків.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора і також просила подовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 непогодився з думкою прокурора, та просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити, обрати йому більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, якщо можливо то домашній арешт за адресою де він проживав до затримання.

Захисник ОСОБА_6 просив застосувати відносного його підзахисного альтернативний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в зв`язку з тим що обвинувачений, має місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , а також не заперечував з приводу оголошення перерви.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію захисника.

Слід зазначити, що стороною захисту будь-яких документів, які б підтверджують факт належності будинку по АДРЕСА_1 обвинуваченому ОСОБА_3 не надано.

Вирішуючи клопотання прокурора відповідно до вимог ч. 3 ст. 315, ч. 3 ст. 331 КПК України про продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує таке.

Так, раніше обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.01.2025, та неодноразово продовжений Жмеринським міськрайонним судом закінчується 10.04.2026 однак для забезпечення виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам, які продовжують існувати, цей захід підлягає продовженню.

При цьому, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи (наявність обґрунтованої підозри на якій ґрунтується арешт), вимоги ст. 178 КПК України, зокрема особу обвинуваченого ОСОБА_3 його вік, характер та обсяг висунутого звинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, його майновий стан, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано прокурором, та які не спростовані стороною захисту.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому наявні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 досить вірогідно може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а відтак йому слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд вирішує питання про продовження строків тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За таких обставин суд не вбачає достовірних підстав для можливості застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню останнім процесуальних обов`язків, також з врахуванням того, що на час розгляду кримінального провадження обвинуваченим не надано доказів, які б могли свідчити про можливість застосування до нього іншого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту, а тому визначає, що застосування запобіжного заходу щодо нього у виді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів, тобто до 24.05.2026 включно.

Продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою суд вважає, що такий винятковий захід в цьому випадку є виправданим, оскільки в наявності більш вагомий суспільний інтерес у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості. Також суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому суд звертає увагу прокурора, що при кожному наступному поданні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, останній повинен більш детально обґрунтовувати наявні ризики, які визначені ст. 177 КПК України та враховувати можливість їх зменшення, зі спливом часу та іншими чинниками.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176 -178, 184 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у вигляді утримання під вартою продовжити на 60 днів до 24 травня 2026 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

В судовому засіданні оголосити перерву до 14:30 години «27» квітня 2026 року, яке відбудеться в залі судових засідань №2 Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1