Провадження № 1-кс/752/1841/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у кримінальному провадженні № № 0001109 від 03.09.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України,-

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчої ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з можливістю ознайомлення із ними із подальшим вилучення в електронному та друкованому вигляді.

Розгляд клопотання призначено на 12.03.2026 року.

У судове засідання слідчий не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд вищезазначеного клопотання без її участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі не прибуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Дане клопотання з урахування вимог п. 1 ч.2 ст.132 КПК України подано до Голосіївського районного суду м. Києва в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, враховуючи, що таким органом у даному провадженні є Головне управління Національної поліції у м. Києві, що вбачається з наказу № 765 від 18.04.2023 р. про визначення місця розташування та проведення досудового розслідування відділів слідчого управління ГУ НП у м. Києві.

Так, обґрунтовуючи вимоги, слідчий у клопотанні зазначив, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001109 від 03.09.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Так, до правоохоронних органів надійшли матеріали з ДВБ НПУ про те, що головним судовим експертом вибухотехнічної лабораторії ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено завідомо неправдивий висновок експерта № СЕ-19-23/35763-БЖ, у кримінальному провадженні №0000334 від 05.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.272 КК України, який в подальшому не пройшовши відповідну реєстрацію в експертній установі, в приватному порядку був наданий стороні захисту, яка не являлася замовником проведення експертизи. В свою чергу вказаний висновок експерта стороною захисту було надано в судовому засіданні, що призвело до тяжких наслідків - виправдувальний вирок підозрюваному.

В свою чергу, по кримінальному провадженню №0000334 від 05.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.272 КК України, наявний висновок судової експертизи безпеки життєдіяльності № СЕ-19-23/35763-БЖ від 22.03.2024, який пройшов відповідну реєстрацію в ІНФОРМАЦІЯ_2 та скерований замовнику (до ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в якому зазначено, що: 1. -2. «…Перебування потерпілого у небезпечній зоні не було пов`язане з виробничим процесом.»; 3. «Потерпілий ОСОБА_5 … коли отримав смертельне травмування жодних робіт не виконував, у тому числі й робіт з підвищеною небезпекою…»; 4. «Потерпілий ОСОБА_5 … не подбав про особисту безпеку і здоров`я, під час перебування на території підприємства недотримався вимог, що передбаченост. 14 Закону України «Про охорону праці».

Так, у відповідь надійшов рапорт з ДВБ НПУ про те, що головний судовий експерт вибухотехнічної лабораторії ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, іпн. НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , користується карткою мобільного оператора НОМЕР_2 , який склав завідомо неправдивий висновок експерта №СЕ-19-23/35763-БЖ та в подальшому передав наручно, без реєстрації у ІНФОРМАЦІЯ_5 , стороні захисту у кримінальному провадженні №0000334 від 05.02.2021 за ч.2 ст.272 КК України.

Крім цього, відповідно до інформації від оперативних працівників, вбачається, що вжитими першочерговими заходами, було встановлено, що головний судовий експерт вибухотехнічної лабораторії ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 в період з 01.06.2023 по 01.09.2025 неодноразово зустрічався в м. Києві із стороною захисту та обговорював умови виконання та передачі завідомо неправдивого висновку № СЕ-19-23/35763-БЖ.

Відповідо до встаноленої інформації в ході досудового розслідування, вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 користується номером телефону НОМЕР_3 та ОСОБА_6 , користується номером телефону НОМЕР_2 .

З метою встановлення додаткових відомостей про обставини кримінального правопорушення, виникла необхідність у аналізі абонентських з`єднань в період часу з 01.01.2023 по теперішній час.

Вирішуючи питання, що визначені у ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках на потерпілого.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно із ст. 132 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із засобів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитись з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Також враховуючи ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Статтею 160 КПК України передбачено право сторін кримінального провадження на звернення до слідчого судді під час досудового розслідування з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 КПК України.

Оператор телекомунікацій відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про телекомунікації» № 1280-IV від 18 листопада 2003 року (далі - Закон № 1280-IV) повинен забезпечувати і нести відповідальність за схоронність відомостей щодо споживача, отриманих при укладенні договору, наданих телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо. Згідно з ч. 3 цієї статті інформація про споживача та про телекомунікаційні послуги, що він отримав, може надаватись у випадках і в порядку, визначених законом.

Пунктами 5, 7 ч. 1 ст. 39 Закону № 1280-IV встановлено, що оператори телекомунікацій зобов`язані вести достовірний облік телекомунікаційних послуг, що надаються споживачеві; зберігати записи про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надавати інформацію про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом.

Отже, на підставі наведених норм Закону № 1280-IV, ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », як оператор мобільного зв`язку, зобов`язан зберігати інформацію про надані послуги, а тому може бути володільцем інформації, про тимчасовий доступ до якої просить сторона обвинувачення.

Водночас, згідно зі ст. 162 КПК інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій про зв`язок абонента, надання телекомунікаційних послуг, у т.ч. отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо, містить охоронювану законом таємницю.

Відповідно, інформація про надані телекомунікаційні послуги може бути надана оператором телекомунікацій лише на підставі вмотивованого рішення суду.

На переконання слідчого судді, документи, про доступ до яких заявлено клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому таке втручання буде виправданим, оскільки воно переслідує легітимну мету та буде релевантним для досягнення цілей цього кримінального провадження.

Разом з тим слідчий суддя вважає за необхідне обмежити період, за який слідчий просить надати відомості, оскільки у клопотанні зазначено про необхідність отримання інформації починаючи з 01.01.2023 року. Водночас, як убачається з матеріалів клопотання, зокрема фабули досудового розслідування, перевіряються відомості щодо складання завідомо неправдивого висновку експерта у кримінальному провадженні № 0000334 від 05.02.2021 року. За таких обставин надання інформації за період, що передує 05.02.2021 року, є необґрунтованим.

Окрім цього, щодо вимоги слідчого про не розголошення під час оприлюднення в електронній формі рішення за результатами розгляду даного клопотання необхідно зазначити, що у задоволенні зазначеної вимоги слід відмовити, оскільки оприлюднення ухвали слідчого судді в Єдиному державному реєстрі судових рішень є прямим обов`язком слідчого судді, встановленим законом та узгоджується із засадою гласності й відкритості судового провадження. При цьому слідчим не наведено передбачених чинним КПК України підстав для проведення розгляду клопотання у закритому судовому засіданні, що могло б слугувати підставою для обмеження доступу до інформації, яка міститься в ухвалі.

Разом з тим у задоволенні клопотання в частині надання тимчасового доступу слідчим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 слід відмовити, оскільки на підтвердження повноважень зазначених слідчих здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001109 до клопотання не долучено постанови про визначення групи слідчих. Водночас відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань ОСОБА_3 є єдиною слідчою, яка здійснює досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 159-166 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити частково.

Надати дозвіл слідчому слідчого управління ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001109 від 03.09.2025 на тимчасовий доступ до інформації в електронному та друкованому вигляді, що зберігається у оператора мобільного зв`язку за період часу з 00 год. 00 хв. 05.02.2023 по теперішній час, а саме у оператора телекомунікацій:

ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), юридична адреса: АДРЕСА_2 , по номеру телефону: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , а саме наступну інформацію: щодо дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, а також адресу місцеперебування абонента зазначеного телефонного номеру в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання, вхідних, вихідних SMS-повідомлень із зазначенням типу з`єднання, з прив`язкою до місцевості абонентів А, IMEI А, номеру Б, IMEI Б, ідентифікатора (IMEI та IMSI) і інформацію про GPRS-трафік, а також інформацію щодо переадресації (із зазначенням абонентських номерів на які здійснюється переадресація), з урахуванням нульових дзвінків вказаного номеру телефону;

Інформацію може бути надана в повному об`ємі у цифровому вигляді на оптичному носії-диску в форматі xlsx (Microsoft Excel), рознесену по колонках із зазначенням типу з`єднання, дати, часу, тривалості з`єднань, номеру, з прив`язкою до місцевості абонентів А, IMEI А, номеру Б, IMEI Б, (у разі переадресації-номеру, на який переадресовано з`єднання) сеансу зв`язку, координат LAC-CID, азимуту та назви соти. Дані про з`єднання не повинні бути у графічному вигляді та мають відповідати загальноприйнятому табличному формату, придатному для автоматизованої обробки засобами обчислювальної техніки.

У задоволенні іншої частини клопотання слідчого відмовити.

Визначити строк дії ухвали два місяці, який обраховується з дня постановлення ухвали слідчим суддею.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1