Справа № 746/82/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Срібне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 26 лютого 2026 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калюжинці Срібнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу статті 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 357 та частиною третьою статті 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2026 року, близько 17-ої год., ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , під час спільного розпивання алкогольних напоїв із ОСОБА_5 , побачив у шафі паспорт громадянина України у вигляді ID-картки та банківську картку АТ «Ощадбанк», після чого у нього виник умисел на таємне викрадення даних документів.

Реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння паспортом громадянина України, скориставшись тим, що залишився поза увагою потерпілої, яка покинула будинок, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 взяв паспорт громадянина України у вигляді ID-картки на ім`я ОСОБА_5 , № НОМЕР_1 , виданий 28 серпня 2017 року № 7430, який мав намір у подальшому використовувати в особистих інтересах, та поклав паспорт до кишені свого одягу, таким чином заволодівши ним. У послідуючому ОСОБА_4 покинув житло потерпілої.

Крім того, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння банківською карткою АТ «Ощадбанк», належною проживаючій в зазначеному господарстві ОСОБА_5 , скориставшись тим, що залишився поза увагою потерпілої, яка покинула будинок, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 взяв банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , належну ОСОБА_5 , яку мав намір у подальшому використовувати в особистих інтересах, та поклав її до кишені свого одягу, таким чином викравши офіційний документ. У послідуючому ОСОБА_4 покинув житло потерпілої.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 357 та частиною третьою статті 357 КК України, визнав повністю та беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, зокрема, надав покази про те, що дійсно 24 лютого 2026 року, близько 17-ої год., перебуваючи у будинку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , під час спільного розпивання алкогольних напоїв побачив у шафі паспорт громадянина України та банківську картку АТ «Ощадбанк», після чого у нього виник умисел на таємне викрадення цих документів, який у подальшому він втілив, скориставшись тим, що залишився поза увагою потерпілої, яка покинула будинок, він взяв паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 та банківську картку АТ «Ощадбанк», маючи намір у подальшому використовувати вказані документи в особистих інтересах, та поклав паспорт громадянина України і банківську картку до кишені свого одягу, таким чином заволодівши ними. У послідуючому він покинув житло потерпілої.

Визнавши свою вину, ОСОБА_4 зазначив, що розкаюється у вчиненому і в майбутньому стане на шлях виправлення, більше не буде вчиняти протиправних дій.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють обставини кримінального провадження і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції останнього, за згодою всіх учасників процесу, суд вважає доцільним провести судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил частини третьої статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням процесуальних документів щодо руху кримінального провадження, а також матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, долучених до матеріалів кримінального провадження за клопотанням прокурора, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Судом роз`яснено обвинуваченому, що у цьому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому розгляд кримінального провадження проведено щодо обвинуваченого ОСОБА_4 в межах пред`явленого йому обвинувачення. За встановлених обставин, оцінюючи зібрані докази, суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у викраденні офіційного документа належної потерпілій банківської картки, суд кваліфікує за частиною першою статті 357 КК України, а умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у заволодінні паспортом громадянина України, за частиною третьою статті 357 КК України.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Європейський Суд з прав людини також неодноразово зазначав у своїх рішеннях про те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до статті 12 КК України є кримінальними проступками, конкретні обставини їх вчинення, дані про особу ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимого, у тому числі за вчинення аналогічних кримінальних проступків, а також інших корисливих злочинів проти власності (судимості погашено), офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який утриманців не має, відповідно до характеристики ЦНАП Срібнянської селищної ради від 27 лютого 2026 року № 02-28/408 за місцем проживання характеризується посередньо, має неврівноважений характер, що призводить до порушення громадського порядку, участі у суспільному житті громади не приймає; відповідно до довідки КНП «Срібнянська центральна лікарня» від 02 березня 2026 року № 144 на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного призначення покарання, тому суду необхідно всебічно досліджувати матеріали провадження щодо наявності таких обставин і у вироку наводити мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до статті 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Так, щире каяття засвідчує критичну оцінку винним вчиненого ним злочину, співчуття до потерпілих, прагнення зменшити негативні наслідки його протиправної поведінки. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою провину і розкаявся у вчиненому, надавши критичну оцінку своїй поведінці.

Під активним сприянням розкриттю злочину необхідно вважати надання добровільної допомоги органам досудового розслідування будь-яким чином, зокрема таким, як повідомлення правоохоронним органам невідомих їм обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття співучасників, надання допомоги в їх затриманні, добровільна видача знарядь та засобів вчинення злочину, майна здобутого злочинним шляхом або ж допомога у розшуку цього майна.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування детально розповів про вчинені ним кримінальні правопорушення, сприяв встановленню всіх обставин вчинення ним правопорушень.

Згідно зі статтею 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 357 та частиною третьою статті 357 КК України, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а також обставини, що обтяжують покарання, суд вбачає підстави для призначення покарання в межах санкції частини першої статті 357 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а в межах санкції за частиною третьою статті 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян

На думку суду остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити на підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався і суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись статтями 50, 65-67, 70, 75, 357 КК України, 2, 94, 349, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 357, частиною третьою статті 357 КК України та призначити йому покарання:

- за частиною першою статті 357 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

- за частиною третьою статті 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінумумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні: пластикову банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , термін дії до 04/28, та паспорт громадянина України у вигляді ID-картки, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_1 , виданий 28 серпня 2017 року № 7430, залишити потерпілій ОСОБА_5 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Срібнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1