Справа № 488/3847/25
Номер провадження № 1-кп/488/165/26
У Х В А Л А

10.02.2026 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 (поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи «EasyCon»),

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням,-

ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на існування ризиків, які дають підстави вважати, що у випадку необрання названого запобіжного заходу обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України), вчинити інше кримінальне правопорушення (пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України), а також впливати на потерпілу, законного представника та свідків (пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України).

Сторона захисту проти клопотання прокурора заперечували, через чисельні захворювання обвинуваченого та необхідність відвідування медичних закладів, просили визначити йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту виключно в нічний час.

Представник потерпілого вважав за можливе визначити обвинуваченому запобіжний захід в певний період доби.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, виходячи із наступного:

ОСОБА_5 , відповідно до обвинувального акту, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів. Санкція статті 156 частини 2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, істотно впливає на оцінку ризиків переховування від суду, на що скеровує і усталена практика ЄСПЛ (рішення ЄСПЛ від 20.05.2020 р. у справі Москаленко проти України, від 26.07.2001 р. у справі Ілійков проти Болгарії).

Окрім того, обвинувачений не одружений, утриманців не має, інших стійких соціальних зв`язків також не встановлено, що свідчить про відсутність чинників, які б утримували його від втечі.

При цьому, ОСОБА_5 є особою непризовного віку та має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а отже не позбавлений можливості укритись від органу досудового розслідування та суду, в тому числі залишивши межі території України.

З огляду на сукупність наведених обставин, є доведеним ризик ухилення обвинуваченого від органу досудового розслідування та суду.

Щодо ризику вчинення ОСОБА_5 нових злочинів, то доводи прокурора є слушними, з огляду на те, що згідно обвинувачення, кримінальне правопорушення мало місце відносно малолітньої особи, розпусні дії відносно якої ОСОБА_5 вчиняв неодноразово, що може вказувати на схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень щодо неповнолітніх.

З урахуванням тяжкості злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , суд погоджується з доводами прокурора про наявність ризику здійснення обвинуваченим тиску чи іншого впливу (погроз, тощо) на потерпілу, яка є малолітньою особою, тобто легко може піддатись психологічному тиску, а також на її законного представника, та свідка з метою зміни ними показів на його користь для уникнення покарання.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, невчинення іншого кримінального правопорушення, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити вказані дії.

Суд погоджується зі стороною обвинувачення у наявності усіх вищевказаних ризиків.

За наведених обставин, приймаючи до уваги доведеність заявлених ризиків, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи, ніж цілодобовий домашній арешт, не зможуть запобігти заявленим ризикам.

Враховуючи похилий вік обвинуваченого, у суду немає підстав ставити під сумнів його твердження про існування у нього чисельних захворювань, тому вважає за можливе дозволити обвинуваченому під час перебування під цілодобовим домашнім арештом, відвідувати лікувально-профілактичні заклади або установи, які надають стаціонарну та амбулаторну кваліфіковану та спеціалізовану медичну допомогу хворим.

Відтак, суд не приймає доводи сторони захисту щодо неможливості застосування цілодобового домашнього арешту, бо такий запобіжний захід обмежує права обвинуваченого у відвідуванні медичних закладів.

На підставі викладеного і керуючись ст. 176-178,181, 314, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонити обвинуваченому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 на строк два місяці - до 10.04.2026 року включно, окрім відвідування лікувально-профілактичних закладів або установ, які надають стаціонарну та амбулаторну кваліфіковану та спеціалізовану медичну допомогу хворим.

Зобов`язати ОСОБА_5 :

не відлучатися з міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному проваджені;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали відносно обвинуваченого направити для виконання органу Національної поліції України за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

У клопотанні сторони захисту про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби - відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1