Справа № 159/7510/25
Провадження № 1-кп/159/238/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

вивчивши обвинувальний акти у кримінальних провадженнях, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001208 від 04.10.2025, №0000050 від 21.01.2026 та долучені до них матеріали стосовно обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця міста Ковель Волинської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи визнаним винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 квітня 2024 року у справі № 159/2673/24, яка набрала законної сили 10.05.2024, якою його позбавлено права керування транспортними засобами строком на п`ять років, діючи умисно достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та усвідомлюючи, що позбавлений права керування транспортними засобами, з метою невиконання даної постанови суду, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, вчиняв дії щодо умисного невиконання даного судового рішення.

Так, 03 жовтня 2025. року близько 08 години, ОСОБА_4 всупереч постанові суду, якою його позбавлено права керування транспортними засобами, керував автомобілем марки «Audi A100», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , рухаючись вулицею Варшавська, 24 у місті Ковелі, Волинської області, був зупинений працівниками відділу реагування патрульної поліції Ковельського РУП ГУНП у Волинській області.

Також, 20 01.2026 близько 14.00 год, ОСОБА_4 , всупереч постанові суду, якою його позбавлено права керування транспортними засобами, керував автомобілем марки Audi A100», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , по вулиці Відродження у с. Довгоноси Ковельського району Волинської області, де був зупинений працівниками відділу реагування патрульної поліції Ковельського РУП ГУНП у Волинській області

Отже, ОСОБА_4 умисно не виконував постанову суду, що набрала законної сили, тобто вчинив кримінальні правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив фактичні обставини вчиненого діяння за обставин вказаних в обвинувальному акті, повідомив, що йому було відомо про те що постановоюКовельського міськрайонного суду від 29.04.2024 його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк п`ять років. 03.10.2025 він керував автомобілем оскільки підвозив матір до зупинки громадського транспорту, адже їй потрібно було їхати до лікаря, а 20.01.2026 він лише відганяв припаркований на узбіччі автомобіль для проїзду спецтехніки, яка чистила сніг. Визнає вину, шкодує про вчинене, зробив для себе відповідні висновки про недопустимість подібної поведінки в майбутньому. Також повідомив, що хоча він офіційно не працевлаштований, однак працює неофіційно та має постійний заробіток, також має дохід у виді пенсії у зв`язку з інвалідністю, загальний дохід становить близько 15000,00 грн на місяць, просив суд суворо не карати, призначити покарання у виді штрафу.

Зважаючи на те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і суд встановив, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які просили розглядати кримінальне провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З урахуванням наведеного, вивчивши обвинувальний акт, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та стосуються речових доказів і процесуальних витрат, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 382 КК України, що полягало в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Діяння, які вчинив обвинувачений, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжкими злочинами.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочинів та визнання вини.

Обставини, які обтяжують покарання в обвинувальному акті не встановлені.

Також, обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд виходить із характеру діянь, обстановки, способу, місця і часу вчинення кримінального правопорушення, враховує форму та ступінь його вини, яка полягає в прямому умислі; обставини, які характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення, а також, які безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, а також обставини, які характеризують поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення; враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку в наркологічному кабінеті з 2021 року з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів», є особою з інвалідністю 3 групи, що підтверджується витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 03.02.2026, за місцем проживання характеризується як такий на якого скарги не надходили, має захворювання кульшових суглобів, що підтверджується розшифровкою результатів рентгенографії від 28.04.2025, протягом 2025 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Також суд враховує, що обвинувачений здійснював допомогу ЗСУ, зокрема перераховував кошти, що підтверджується квитанціям з АТ КБ «ПриватБанк».

Обставин для застосування положень ст. 69, ст. 75 КК України та обставин, які б унеможливлювали понесення обвинуваченим покарання, суд не встановив.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст.382 КК України.

На переконання суду таке покарання відповідатиме принципам законності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде справедливим і співмірним вчиненому, достатнім танеобхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також не є надто суворим чи м`яким.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку встановленому ч. 9 ст. 100 КПК України, так:

- DVD-R диск «Аlerus» визнаний речовим доказом постановою слідчого від 29.01.2026, та 3 DVD диска, які визнані речовими доказами постановою слідчого від 08.10.2025 зберігати у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке зберігається у матеріалах кримінального провадження повернути законному володільцю.

Щодо автомобіля марки «Audi A100», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , який зберігається на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Волинській області, що за адресою Волинська область, м. Ковель, вул. Заводська, буд. 2А суд зазначає таке.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 28.01.2026 зазначений автомобіль належить ОСОБА_6 .

Доказів того, що цей автомобіль належить обвинуваченому, прокурор суду не надав.

Також прокурор не надав доказів того, що зазначений автомобіль власник надав обвинуваченому саме для вчинення злочину, винний у якому він визнаний.

Відтак, зазначений автомобіль необхідно повернути власнику чи іншому законному володільцю.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.01.2026 у справі №159/448/26 необхідно скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 334, 368, 370, 374, 376, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 700 (сімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 900,00 грн (одинадцять тисяч дев`ятсот гривень).

Речові докази:

- DVD-R диск «Аlerus» визнаний речовим доказом постановою слідчого від 29.01.2026, та 3 DVD диска, які визнані речовими доказами постановою слідчого від 08.10.2025 зберігати у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- автомобіль марки Audi A100», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , який зберігається на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Волинській області, що за адресою Волинська область, м. Ковель, вул. Заводська, буд. 2А повернути власнику ОСОБА_6 чи іншому законному володільцю.

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке зберігається у матеріалах кримінального провадження повернути законному володільцю.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.01.2026 у справі №159/448/26.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1