Провадження № 1-кс/509/266/26
Справа № 509/1983/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року с-ще.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання? ОСОБА_2

адвоката скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах голови Садівничого Товариства «Схід» ОСОБА_4 на бездіяльність відповідальних осіб СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 22.03.2026 року,-

ВСТАНОВИВ:

31.03.2026 року до Овідіопольського райсуду Одеської області надійшла вищевказана скарга.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначила, що 22.03.2026 року голова Садівничого Товариства «Схід» ОСОБА_4 надала заяву про кримінальне правопорушення за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 182 КК України до Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, дана заява була зареєстрована в ЖЕО - №2886. Проте на момент подачі скарги відомості до ЄРДР не внесені.

Дослідивши матеріали скарги з додатками, заслухавши у судовому засіданні адвоката ОСОБА_3 , слідчий суддя зазначає про наступне.?

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).?

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива) в порядку, передбаченому цим Кодексом.?

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).?

За змістом ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.?

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.?

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема, встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.?

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.?

У своїй заяві про злочин ОСОБА_5 зазначила що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , неодноразово в робочі дні СТ «Схід» знімають її без її дозволу на відео, проводять прямі трансляції з її присутністю у додатку «Тік-Ток» чим порушують її право на недоторканість робочого та приватного життя, вказані дії вчиняються з метою скомпрометувати ОСОБА_5 як голову правління СТ «Схід».

Зі змісту поданої скарги? вбачається що ? ОСОБА_5 вважає що членами ревізійної комісії СТ «Схід» було вчинено кримінальне правопорушення що передбачено ст. 182 КК України, оскільки вони здійснили відео зйомку ОСОБА_5 без її дозволу, та здійснили трансляцію в мережі інтернет з приміщення СТ «Схід» де зокрема знаходиться робоче місце ОСОБА_5 .

Під час судового засідання були дослідженні надані скаржницею відео файли з яких вбачається, що в присутності скаржниці інші особи ведуть роботу з перевірки здійснення оплати за певними категоріями осіб без розголошення інформації, що дозволяють ідентифікувати платників, та здійснюють відео трансляцію цього процесу на робочому місці скаржниці, при цьому зйомка ведеться таким чином, щоб уникнути попадання в кадр скаржниці.

Враховуючи вищевикладене слід зазначити, що Об`єктом злочину за ст. 182 КК України є право громадянина на недоторканність приватного життя, особисту та сімейну таємницю.

Відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без й згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Закон зобов`язує певні категорії осіб зберігати в таємниці відомості про громадян, які стали їм відомі у зв`язку із здійсненням професійної чи службової діяльності, а також визначає певні види відомостей, які не підлягають розголошенню. Так, не підлягають розголошенню відомості, що стосуються лікарської таємниці, грошових вкладів, прибутків від підприємницької діяльності, усиновлення, листування, телефонних розмов і телеграфних повідомлень, крім випадків, передбачених законом. Не можуть бути розголошені відомості, які стосуються особистого життя людини, зібрані в результаті оперативно-розшукової діяльності. Закон передбачає право фізичної особи на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні. Окремо становлять таємницю і повідомляються лише особам, які подали заяву про реєстрацію шлюбу, результати медичного обстеження таких осіб.

Конфіденційною не може визнаватися інформація, яка вже раніше була оприлюднена шляхом публікації, повідомлення в засобах масової інформації чи іншим способом.

Слід мати на увазі, що за законом інформація з обмеженим доступом може бути поширена без згоди її власника, якщо ця інформація є суспільно значимою, тобто якщо вона є предметом громадського інтересу і якщо право громадськості знати цю інформацію переважає право її власника на її захист.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30.01.2019 (справа № 818/1526/18) та від 24.04.2019 (справа № 818/15/18) зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У скарзі ОСОБА_5 відсутня конкретна інформація щодо протиправних дій членів ревізійної комісії. Заява не містить конкретних фактів, що свідчать про вчинення правопорушень ними. Сама по собі незгода заявника із діяльністю вищевказаних осіб, не свідчить про вчинення ними кримінальних правопорушень.

Указане позбавляє орган досудового розслідування можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана в тому числі для недопущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Приймаючи до уваги, що повідомлення ОСОБА_5 не містить викладу обставин, котрі б могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 182, КК України, а саме відомостей - яка саме конфіденційна інформація була розголошена, за даних обставин, слідчий суддя вважає доводи заявниці необґрунтованими, а викладені в заяві обставини такими, що не містять даних, які б достовірно свідчили про наявність події злочину в розумінні положень ст. 11 КК України, а тому підстав для задоволення скарги не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах голови Садівничого Товариства «Схід» ОСОБА_4 на бездіяльність відповідальних осіб СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 22.03.2026 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1