Справа № 497/3176/25
Провадження № 1-кп/497/91/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.26 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , у режимі відеоконференції з приміщенням Київського районного суду м.Одеси,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Болграда, клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000622 від 29.10.2025 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кезенешть Телештського району Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, із середньою освітою, який працює водієм в ТОВ «Лєкол», раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2025 року прокурор Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000622 від 29.10.2025 року.

Відповідно до клопотання Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.1994 року №217 затверджено «Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста» (далі Постанова КМУ), яким передбачено, що керування машинами допускаються особи, які мають посвідчення тракториста-машиніста (надалі посвідчення) на право керування машинами відповідних категорій та видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, установленому МОЗ, а також здобула професійну (професійно-технічну) освіту відповідно до освітньої програми за професіями, що передбачають отримання навичок керування машинами тих категорій, які заявлені на отримання посвідчення, та склала теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії територіального органу Держпродспоживслужби. Згідно п.4 вказаної Постанови КМУ трактори відноситься до машин, керування якими здійснюється за наявності посвідчення категорії «А1», «А2».

Згідно з п.2.1 «Правил дорожнього руху» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2001 № 1306 передбачено обов`язок водіїв механічних транспортних засобів до яких відноситься також трактори мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Тобто, у відповідності до примітки до ст. 358 КК України посвідчення тракториста-машиніста, є офіційним документом, а саме документом, що містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

В осені 2016 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи в місті Одеса , достовірно знаючи, що посвідчення водія є офіційним документом, порядок видачі якого передбачений «Положенням про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста», затвердженим Постановою КМ України з метою незаконного набуття права на керування машинами відповідних категорій «А1, А2, В1, В2, С, D1, Е1, F1, G1», вирішив підробити та використовувати посвідчення тракториста-машиніста, і таким чином уникнути можливості адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням Правил дорожнього руху України.

Реалізуючи свій умисел на виготовлення підробленого офіційного документа, вступив у змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо спільного виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста категорії «А1, А2, В1, В2, С, D1, Е1, F1, G1». Останні узгодили зміст виконуваних функцій кожного, обговорили деталі виготовлення посвідчення тракториста-машиніста та суму винагороди.

Надалі ОСОБА_7 , діючи спільно у змові з вказаною невстановленою особою, надав останній копію своєї посвідки на постійне проживання в Україні та відповідну свою фотографію для виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста категорії «А1, А2, В1, В2, С, D1, Е1, F1, G1».

Крім цього, ОСОБА_5 за вказаних обставин здійснив фінансування виготовлення підробленого документу, шляхом надання невстановленій особі грошових кошті у сумі 300 доларів США, при цьому усвідомлював, що зазначена невстановлена особа не має право видавати такий документ.

Надалі, при невстановлених обставинах (у невстановлений слідством час та місці), невстановленою особою, невстановленим способом, на підставі отриманих анкетних даних ОСОБА_5 , виготовлено підроблений офіційний документ, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 нібито видане 17.10.2016 року Державною інспекцією сільського господарства в Одеській області на ім`я ОСОБА_5 , яке в дійсності йому не видавалось та яке нібито надавало йому право керування машинами категорії «А1, А2, В1, В2, С, D1, Е1, F1, G1».

Вищезазначеними діями ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (проступок), передбаченого ч.3 ст. 358 КК України за правовою кваліфікацією підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В клопотанні прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні дій, які мали місце осені 2016 року. З моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше 5 рокі, тому прокурор встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, звернувся з цім клопотанням.

В судовому засіданні 06.03.2026 року прокурор ОСОБА_3 , який входить до групи прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, підтримав заявлене клопотання, зазначив, що відповідні строки сплинули, що унеможливлює притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлене прокурором клопотання, не заперечував проти закриття провадження по кримінальному провадженню саме з цих підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 також підтримав заявлене клопотання прокурора та зазначив про згоду на звільнення за таких підстав.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що заявлене клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом (ч. 1 ст. 286 КПК України).

У відповідності до ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Так, вимогами ч.2 ст. 4 КК України визначено, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення кримінального правопорушення визначається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності (ч.3 ст. 4 КК України).

Відповідно до обвинувального акту, діяння передбачені ч.3 ст. 358 КК України обвинувачений вчинив у 2016.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції закону на час вчинення діянь) залежно від ступеня тяжкості, злочини поділяються на нетяжкий злочин, тяжкий злочин, особливо тяжкий злочин.

Враховуючи санкцію ч.3 ст. 358 КК України (в редакції закону на час вчинення діяння), з урахуванням вимог ст. 12 КК України (в редакції закону на час вчинення діяння) вказаний злочин, залежно від ступеня тяжкості, є нетяжким.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 12 КК України.

Так, згідно ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 КК України (в редакції Закону України від 22 листопада 2018 року), кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Враховуючи санкцію ч.3 ст. 358 КК України, з урахуванням вимог ст. 12 КК України вказане діяння, залежно від ступеня тяжкості, належить до нетяжкого злочину ( ч.3 ст.358 КК України).

Відповідно до вимог ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Враховуючи, що нетяжкий злочин, передбачений ч.3 ст. 358 КК України, обвинуваченим було вчинено у 2016, то п`ятирічний строк притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, сплив у 2021.

Даних щодо того, що ОСОБА_5 ухилявся від досудового розслідування чи вчинив нове кримінальне правопорушення, матеріали кримінального провадження не містять, прокурором на час розгляду клопотання не надано, а отже перебіг давності, з урахуванням вимог ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України не зупинявся та не переривався, вказане кримінальне правопорушення не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та не є злочином, за яким згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, обмежень, встановлених ч.5 ст. 49 КК України у даному кримінальному провадженні немає, що у своїй сукупності, із зазначеним вище, свідчить про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження за ч. 3 ст. 358 КК України.

Суд, відповідно до положень ч.3 ст. 285 КПК України, роз`яснив підозрюваному суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Також, згідно ст. 286 КПК України встановлено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Частина 2 цієї статті передбачає, що прокурор встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Враховуючи те, що строк давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності сплинув, клопотання прокурора підлягає задоволенню та до ОСОБА_5 слід застосувати положення, визначені п.3 ч.1 ст. 49 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження за підозрою відносно нього закрити.

Доказів наявності у даному кримінальному провадження процесуальних витрат та речових доказів суду надано не було, тому суд не вирішує ці питання.

Керуючись ст.12, п.3 ч.1 ст. 49, ч.3 ст. 358 Кримінального кодексу України, ст.ст.284-286, 288, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кезенешть Телештського району Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, від кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження №0000622 від 29.10.2025 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України - закрити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її проголошення може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1