Справа № 573/2661/25
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

01 квітня 2026 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000510 від 21 вересня 2025 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор звернувся з письмовим клопотанням про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави, посилаючись на наявність ризиків у вказаному кримінальному провадженні, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Своє клопотання обґрунтовує тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 10 квітня 2026 року, однак до вказаної дати неможливо завершити судовий розгляд з об`єктивних причин, ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких була підставою для обрання запобіжного заходу, на цей час не зменшились, знаходячись на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та/або свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, запобігти настанню зазначених ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 вважав ризики, зазначені прокурором, необґрунтованими, просив застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків не спілкуватися зі свідками.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, підтримав думку захисника.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час повідомлена належним чином, заяв чи клопотань від неї не надходило.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

У силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Будь-яких даних, що свідчили б про зменшення чи відсутність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та можливості скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними. Із зазначених підстав суд приходить до висновку про продовження існування ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що суспільний інтерес в цій справі, який полягає в запобіганні переховування ОСОБА_5 від правосуддя та вчиненню іншого кримінального правопорушення, а також в незаконному впливі на свідків, переважає над його правом на особисту свободу та недоторканість, а тому подальше тримання його під вартою на цій стадії буде пропорційним суспільній меті.

Зважаючи на вищевикладене, клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, наслідки, які настали у вигляді смерті людини, суд на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.

За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави, тобто до 30 травня 2026 року включно.

Судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000510 від 21 вересня 2025 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, призначити на 15 квітня 2026 року о 14 годині 00 хвилин з участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілої.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, направити Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1