Справа №295/2593/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000176 від 12.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира звернувся слідчий СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000176 від 12.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтуванні клопотання слідчий зазначив, що 12.02.2026 року близько 19 год. 52 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою, в умовах воєнного стану, знаходячись на автомобільній стоянці ТРЦ "Глобал" по вул. Грушевського в м. Житомирі, таємно викрали чуже майно, а саме: сумку чорного кольору, два техпаспорти на транспортні засоби, банківську картку, ключі від будинку, грошові кошти в сумі 5000 грн., які належать ОСОБА_7 .

За даним фактом 12.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000176, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Працівниками ВКП було проведено ряд заходів по встановленню осіб причетних до вчинення злочину, їх анкетні данні та можливе місце перебування, з цією метою було залучено осіб з якими здійснюється конфіденційне співробітництво, відпрацьовано район вчинення злочину, район встановленого маршруту руху осіб причетних.

В ході відпрацювання наявних камер зовнішнього відеоспостереження по маршруту руху було отримано інформацію, яка становить оперативний інтерес та спільно з СКА Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 .

13.02.2026 в період часу з 04 год. 20 хв. по 04 год. 35 хв. в ході огляду місця події, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено кросівки синього кольору, марки «Адідас», які поміщено до спецпакету № 7301182, та вилучено до Житомирського РУП №1.

13.02.2026 року кросівки синього кольору, марки «Адідас», визнано речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

За наведених обставин, слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на кросівки синього кольору, марки «Адідас», яке належить ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження речових доказів, тобто забезпечення їх збереження по кримінальному провадженню № 0000176. Крім того, слідчий просить позбавити володільця права відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Положенням ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру, щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданоївнаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За змістом ст. 173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що викладені обставини у клопотанні та долучені до нього докази є обґрунтованим та достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та накласти арешт на вилучене майно під час огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Керуючись ст.ст.170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на кросівки синього кольору, марки «Адідас», яке належить ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження речових доказів, а також забезпечення їх збереження по кримінальному провадженню № 0000176.

Позбавити володільця права відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1