Справа № 635/1156/26
Провадження № 1-кп/635/843/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001068 від 23 лютого 2024 року про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, розлученого, військовослужбовця військової служби за мобіліацією, зареєстрованого у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі частини 5 статті 401 КК України підозрюваного ОСОБА_3 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України.

03 лютого 2026 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, за таких обставин.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08 лютого 2023 року № 45 військовослужбовця військової служби за мобілізацією солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення.

Згідно з наказом військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Вимоги статей 17, 65 Конституції України, статті 17 Закону України «Про оборону України», частини 1 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язують солдата ОСОБА_3 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог статей 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 548-XIV, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно з вимогами статей 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу.

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог статей 65, 68 Конституції України, статті 17 Закону України «Про оборону України», статей 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 № 548-XIV, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби за мобілізацією, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів, 28 листопада 2023 року у точно не встановлений досудовим розслідуванням час, вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин тимчасово, незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Так, у період з 15 листопада 2023 року по 27 листопада 2023 року солдат ОСОБА_3 проходив військово-лікарську комісію з метою визначення стану придатності до військової служби, після завершення якої був зобов`язаний з`явитись до розташування військової частини.

Проте, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно, тимчасово ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості проходити військову службу, в умовах воєнного стану, у порушення вимог статей 65, 68 Конституції України, статті 17 Закону України «Про оборону України», статей 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 28 листопада 2023 року у точно не встановлений досудовим розслідуванням час, не з`явився без поважних причин з лікувального закладу на службу до розташування підрозділу в Харківському районі Харківської області та до 30 січня 2026 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності на службі солдат ОСОБА_3 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення місця служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд до 30 січня 2026 року, до моменту з`явлення до правоохоронних органів.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 5 статті 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вказане клопотання просив задовольнити, звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України на підставі частини 5 статті 401 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Підозрюваний ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив клопотання задовольнити, звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 та закриття кримінального провадження, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 5 статті 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно із частиною 3 статті 288 КПК України у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною 5 статті 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Положеннями частини 2 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено, що військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною 5 статті 401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 407 КК України, 30 січня 2026 року самостійно з`явився до правоохоронних органів та повідомив про намір повернутися для продовження проходження військової служби.

Командир військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_6 надав письмову згоду на подальше проходження підозрюваним ОСОБА_3 військової служби у вказаній частині на вакантній посаді солдата резерву взводу резерву рядового солдатського складу роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_2 .

Підозрюваний ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі частини 5 статті 401 КК України з нереабілітуючої підстави.

У підготовчому судовому засіданні підозрюваному роз`яснено суть і підстави звільнення від кримінальної відповідальності, його право на розгляд справи, але підозрюваний підтвердив, що бажає закриття справи у зв`язку зі згодою продовжувати військову службу.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги позиції прокурора та підозрюваного, який проти задоволення клопотання не заперечував, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження щодо нього закрити.

У зв`язку із прийняттям такого рішення ОСОБА_3 необхідно у найкоротший термін, що не перевищує 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути довійськової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно підозрюваного не застосувався.

Керуючись статтями 284-286, 288, 369-372 КПК України, статтею 401 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001068 від 23 лютого 2024 року задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, на підставі частини 5 статті 401 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001068 від 23 лютого 2024 року щодо ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_3 на військовій службі.

Зобов`язати ОСОБА_3 не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений 12 лютого 2026 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1