Справа № 185/7713/25
Провадження № 1-кп/185/596/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 травня 2025 року за №0000223, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, на посаді старшого розвідника відділення збору та обробки даних розвідки взводу управління розвідувальної роти, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старшого солдата», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 (дистанційно),

представник потерпілого ОСОБА_5 (дистанційно),

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (дистанційно),

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться на розгляді кримінальне провадження №0000223 від 18 травня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Від прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону надійшло до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, яке мотивоване тим, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що враховуючи тяжкість покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду. Обвинувачений має мотив та можливість вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом вмовляння, підкупу, залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Окрім цього, ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 підтримав, просив його задовольнити.

Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_6 проти клопотання прокурора заперечували просили суд застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши клопотання, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 1 ст. 121 КК України карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження строку запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду.

На час розгляду питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою ризики, які були підставою для обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, не відпали.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, суд, на даному етапі розгляду провадження не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, виходячи з характеру пред`явленого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, а також, з метою запобігання перешкодити встановленню істини по справі.

Ризик незаконного впливу на свідків прокурором не доведено. Що стосується ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то суд вважає, що даний ризик не має місце, оскільки ОСОБА_3 є раніше не судимою особою.

Жодних доказів на підтвердження неможливості тримання обвинуваченого в умовах установи попереднього ув`язнення стороною захисту не надано. Також при вирішенні питання запобіжного заходу, суд не вирішує питання доведення винуватості обвинуваченого, оскільки такі висновки суд вправі робити під час ухвлення вироку за результатами всього судового розгляду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дані про особу обвинуваченого, дані про наявність встановлених судом ризиків свідчать на користь позиції сторони обвинувачення, тому з метою запобігання їм суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою .

Водночас, суд визначає заставу, відповідно до абз. 1 п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України, а саме у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 199 680,00 грн, які на цьому етапі кримінального провадження, будуть достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1 ч.1 ст.177 КПК.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого, суд не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного/обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний (обвинувачений) може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Тому такий розмір застави, на думку суду, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та не порушує права обвинуваченого ОСОБА_3 ..

На підставі викладеного та керуючись ст.177, 178, 183, 194, 331, 369 - 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Задовольнити частково клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 строком на 60 днів, тобто до 16.05.2026 включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розмір застави в сумі 199 680,00 грн. (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят грн. 00коп.) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати до суду із встановленою періодичністю або за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження;

2) не відлучались із населеного пункту, в якому розташована або тимчасово розташована військова частина, де проходить військову службу обвинувачений, без дозволу командира військової частини або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну дислокації військової частини;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених судом, зокрема обмежитись у спілкуванні зі свідками по кримінальному провадженню.;

5) не залишати місце несення служби, тимчасове розташування підрозділу військової частини без дозволу командира військової частини.

6) повернутися до виконання покладених військових обов`язків до постійного або тимчасового розташування військової частини, де наразі перебуває його частина.

Відлік строку продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_3 рахувати з 18.03.2026.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, строк дії ухвали закінчується 16.05.2026 о 23 год. 59 хв.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам та надіслати до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1