Справа № 165/784/26
Провадження № 1-кс/165/203/26
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Нововолинськ

Слідчий суддя Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , користувача майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Нововолинську, клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000115 від 04 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України

встановив:

До суду 10.03.2026 надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , яке надіслане засобами поштового зв`яку 05.03.2026, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000115 від 04 березня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. У поданому клопотанні просить накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено в ході огляду місця події, проведеного 04 березня 2026 року у період часу з 16 год. 40 хв. по 16 год. 50 хв., поблизу будинку №2, що по проспекту Дружби у м. Нововолинську Володимирського району Волинської області, а саме транспортний засіб марки «OPEL», модель «Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Слідчий вказує, що близько 16 год. 04 березня 2026 року по проспекту Дружби у м. Нововолинську Володимирського району Волинської області ОСОБА_4 , керував автомобілем марки «OPEL», модель «Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами, тим самим не виконав рішення суду.

Відомості по даному факту 04 березня 2026 року внесено до

ЄРДР №0000115 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення у період часу з 16 год 40 хв по 16 год 50 хв. 04 березня 2026 року поблизу буд.2, що по проспекту Дружби у м. Нововолинську Володимирського району Волинської області, слідчим проведено огляд місця події, у ході якого зафіксовано обставини, оглянуто та вилучено транспортний засіб марки «OPEL», модель «Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Оскільки вилучений транспортний засіб марки «OPEL», модель «Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , підпадає під критерії, зазначені у ч.2 ст.167 КПК України, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та предметом, який був використаний для вчинення конкретних злочинних дій, а отже, відповідно до ст.98 КПК України відносяться до речового доказу, тому 04 березня 2026 року слідчим ухвалено постанову про визнання предмету речовим доказом та передачі автомобіля на зберігання на спеціальний майданчик тимчасово вилучених транспортних засобів ГУНП у Волинській області, що розташований у селищі Іваничі, Володимирського району, Волинської області по вул. Перемоги.

Вказаний транспортний засіб, як зазначає слідчий, може бути використаний, як доказ в рамках даного кримінального провадження, а тому з метою збереження речового доказу, запобігання можливості його відчуження, знищення, виникла необхідність у накладені арешту на автомобіль марки «OPEL», модель «Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 , однак перебуває у користуванні ОСОБА_4 .

Слідчий у судовому засіданні просила задоволити клопотання з підстав наведених у ньому, а відтак з метою його збереження, запобігання відчуженюю, пошкодженюю чи знищенню, виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний транспортний засіб.

У судовому засіданні володілець майна ОСОБА_4 категорично заперечив щодо накладення арешту на майно - автомобіль, вилучений в ході огляду місця події 04 березня 2026 року. Зазначив, що він є діючим військовослужбовцем, транспортний засіб використовує на службі для перевезення зброї та боєприпасів в районі активного проведення бойових дій, а саме в районі населеного пункту Часів Яр, що в Донецькій області, тому просив відмовити у задоволенні клопотання.

Суд заслухавши пояснення слідчого, користувача майна, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя встановив, що власником автомобіля марки «OPEL», модель «Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно з копією свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_6 , однак вищевказаний автомобіль під час вчинення кримінального правопорушення перебував під керуванням ОСОБА_4 , який є діючим військовослужбовцем.

Частиною першою статті 382 КК України, встановлено відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню. Основним безпосереднім об`єктом злочину є інтереси правосуддя в частині забезпечення повного і своєчасного виконання судового рішення. Додатковий безпосередній об`єкт злочину становлять конституційні права та основні свободи і законні інтереси людини та юридичних осіб, авторитет судових і правоохоронних органів, а також міжнародний авторитет держави. Предмет злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України це судовий акт (вирок, рішення, ухвала чи постанова, що набрали законної сили), який було прийнято в установленому законом порядку суддею (суддями) суду загальної юрисдикції або Конституційного Суду України.

Арешт майна, відповідно до ст.131 КПК України, є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна; завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, серед іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

В силу ст.41 Конституції України та ст. протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст.6 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки відсутні докази та переконливі доводи на підтвердження значимості транспортного засобу для потреб досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.1 ст.382 КК України.

Приходжу до вказаного висновку враховуючи те, що власником транспортного засобу марки «OPEL», модель «Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , а слідчим матеріалами доданими до клопотання, не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а саме стосовно запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилученого майна - транспортного засобу і всі доводи прокурора стосовно можливого знищення, відчуження майна, грунтуються виключно на припущеннях, не доведено співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження під час розслідування кримінального правопорушення за ч.1 ст.382 КК України та необхідності такого втручання у права особи, яка немає статусу підозрюваної у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна з метою недопущення порушення права власності особи на володіння належним майном.

Враховуючи зазначене, керуючись ст.131, ст.132, ст.170, ст.171, ст.172, ст.173, ст.174, ст.175 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно транспортний засіб марки «OPEL», модель «Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_4 , а власником ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000115 від 04 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, відмовити.

Майно, вилучене в ході огляду місця події 04 березня 2026 року автомобіль марки «OPEL», модель «Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , негайно повернути користувачу ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1