Справа № 740/5265/24
Провадження № 1-кп/740/74/26
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

24 лютого 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

- прокурора ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

- захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині в порядку вчинення окремої процесуальної дії клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

У Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області перебуває на розгляді з серпня 2024 року вказане кримінальне провадження. Підготовчі засідання в справі неодноразово відкладалися у зв`язку з неявкою обвинуваченого.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 листопада 2025 року задоволено клопотання прокурора: оголошено в розшук обвинуваченого ОСОБА_4 ; судове провадження стосовно ОСОБА_4 зупинено до його розшуку; надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та подальшого судового розгляду кримінального провадження.

Згідно з повідомленням Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області, яке надійшло до суду 24.02.2026, ОСОБА_4 розшукано і затримано, на підтвердження чого до повідомлення додано копію протоколу затримання від 23 лютого 2026 року, фактичний час затримання 23 лютого 2026 року 15-30 год.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що в діях обвинуваченого встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, обвинувачений ОСОБА_4 почав переховуватись від суду, не з`являвся до суду тривалий час, хоча знав про те, що відносно нього Ніжинським міськрайонним судом розглядається кримінальне провадження.

З метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків виникає необхідність у застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки є ризики щодо можливого подальшого його переховування від суду після встановлення його місцезнаходження, та можливого вчинення нового злочину, оскільки він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та має не зняті та непогашені судимості. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий - останній раз вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12.08.2021 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання 4 роки 4 місяці позбавлення волі, звільнений 18.01.2024 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 15 днів на підставі ухвали Богунського районного суду Житомирської області від 10.01.2024.

Крім того, обвинувачений ніде не працює, хоча є особою працездатного віку, обвинувачується у вчиненні злочину проти власності, неодружений незважаючи на свій вік, міцних соціальних зв`язків не має.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечили проти задоволення вказаного клопотання прокурора, просили застосувати інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зокрема, обвинувачений пояснив, що в його житті склалися такі сімейні обставини, внаслідок яких він не міг раніше прибути до суду на виклики, але він зобов`язується в подальшому приходити на всі судові засідання. Також пояснив, що останній рік він проживав удома за місцем реєстрації, до цього він проходив військову службу, яку самовільно залишив.

Заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з огляду на таке.

За змістом ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Згідно із ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При чому ризик кримінального провадження, як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). У кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд ураховує процесуальну поведінку обвинуваченого, який жодного разу не з`явився за викликами до суду, про причини своєї неявки не повідомляв суд, чим порушив покладений на нього п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України обов`язок прибувати за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це суд, у зв`язку з чим його оголошено в розшук.

Посилання обвинуваченого на складні життєві (сімейні) обставини не підтверджені жодними доказами, та не звільняють його від установленого законом обов`язку прибувати за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений день та час заздалегідь повідомити про це суд.

Отже, така свідома поведінка обвинуваченого свідчить про ухилення від виконання процесуального обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, перешкоджання подальшому судовому розгляду, що у свою чергу суперечить засадам кримінального провадження, зокрема принципам розумності строків розгляду справи та ефективності судового розгляду. Ухилення обвинуваченого від участі в судових засіданнях фактично унеможливлює здійснення правосуддя в розумні строки, зумовлює невиправдане затягування розгляду справи та порушує права інших учасників процесу.

Суд також ураховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , міру покарання у разі визнання його винуватим, відомості про особу обвинуваченого, як і те, що він перебував у розшуку, мету застосування запобіжного заходу, бере до уваги, що в судовому засіданні доведено наявність ризиків переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на те, що обвинувачений раніше судимий, звільнений умовно-достроково.

Для запобігання вищевказаним ризикам суд ураховує суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України».

Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити спробам переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, ураховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого, який перебував у розшуку, не з`являвся до суду без поважних причин.

Про обрання відносно обвинуваченого особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру. Застосування особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, не зменшить наявність ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

З урахуванням вищевказаного суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками на цей час, відповідає особі обвинуваченого і зможе забезпечити, на відміну від інших запобіжних заходів, належне виконання ним процесуальних обов`язків.

З огляду на доведеність прокурором, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти зазначеним ризикам, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора.

Згідно із ч. 1, 4, 5 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням установлених у судовому засіданні обставин суд вважає, що застава має бути визначена в розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 83 200,00 грн, яку суд вважає співмірною з наявними у кримінальному провадженні ризиками, та яка здатна забезпечити, у разі її внесення, виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. У разі внесення застави обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

При цьому судом ураховується практика Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, для запобігання вищевказаним ризикам та відповідно до ст. 194 КПК України слід покласти на обвинуваченого певні обов`язки.

Керуючись ст. 2, 22, 26, 177, 178, 194, 315, 371, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 квітня 2026 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з 23 лютого 2026 року 15 год. 30 хв.

Одночасно визначити ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі двадцяти п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму 83 200 (вісімдесят три тисячі двісті) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за реквізитами: р/рUA0005960, одержувач ТУ ДСА України у Чернігівській області, , код банку одержувача (МФО) 820172, банк одержувача Державна казначейська служба України, м. Київ.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із зареєстрованого місця проживання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії обов`язків у разі внесення застави визначити до 22 квітня 2026 року включно.

Копію ухвали негайно вручити під розписку обвинуваченому ОСОБА_4 , направити для виконання до Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області.

Ніжинському РУП ГУ НП в Чернігівській області повідомити рідних обвинуваченого ОСОБА_4 про обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1