Справа №:755/6092/26
Провадження №: 1-кс/755/1884/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003645 від 21.11.2025 року, про арешт майна,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суд м. Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003645 від 21.11.2025 року, про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що 08.09.2010 року рішенням Дніпровського районного суду міста Києва у справі №2-3918/10, зокрема вирішено відмовити у задоволенні позоу ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Підзембуд-10» про примусове виконання обов`язку в натурі та визнання права власності на об`єкти нерухомого майна нежитлову будівлю для мийки автомобілів площею 173, 90 кв.м, а також незакінчену будівництвом нежитлову будівлю виробничо-складського призначення будівельною готовністю 42%, що розташовані по АДРЕСА_2 у Дніпровському районі м. Києва; зустрічні позовні вимоги задовольнити. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма Підзембуд-10» право власності на закінчену будівництвом нежитлову будівлю для мийки автомобілів площею 173,90 кв.м, розташовану по АДРЕСА_2 у Дніпровському районі м. Києва. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма Підзембуд-10» право власності на незакінчену будівництвом нежитлову будівлю виробничо-складського призначення будівельною готовністю 42%, що розташовані по АДРЕСА_2 у Дніпровському районі м. Києва.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 повідомила, що договір про наміри від 16.03.2009 року з ТОВ «Фірма Підзембуд-10» вона не укладала, до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Підзембуд-10» про примусове виконання обов`язку в натурі та визнання права власності на об`єкти нерухомого майна: нежитлову будівлю для мийки автомобілів площею 173, 90 кв.м, а також незакінчену будівництвом нежитлову будівлю виробничо-складського призначення будівельною готовністю 42%, що розташовані по АДРЕСА_2 у Дніпровському районі м. Києва, не зверталась та взагалі з приводу рішення Дніпровського районного суду міста Києва у справі №2-3918/10 їй нічого не відомо.

24.07.2012 року між ТОВ «Фірма Підзембуд-10» та ОСОБА_5 укладений договір купівлі-продажу, який посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом 24.07.2012 року за № 4090.

Згідно пл. 1.1 Договору нерухоме майно, що відчужується за цим договором нежитлова будівля літ. Д, загальною площею 162,40 кв.м, що розташована за адресою: місто Київ, АДРЕСА_2. Відомості про земельну ділянку, на якій розміщено об`єкт нерухомого майна не вказані.

30.10.2024 року рішенням №l установчих зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквесто» вирішено заснувати Товариство з обмеженою відповідальністю «Аквесто» та затвердити сформований статутний капітал, який був складений за рахунок майнового внеску - нежитлової будівлі літ. Д, загальною площею 162,40 кв.м, що розташована у АДРЕСА_1 , яка знаходиться на земельній ділянці площею 0,0409 га, кадастровий номер :66:246:0030.

29.10.2024 року ТОВ «Експертне бюро «Рідний Дім» виготовлено технічний паспорт №T101:3057-3847-4868-0661 на замовлення ОСОБА_5 .

01.11.2024 року між ОСОБА_5 і Товариством з обмеженою відповідальністю «Аквесто» підписано акт приймання-передачі вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквесто», який посвідчено та зареєстровано приватним нотаріусом 01.11.2024 року за № 3434, 3435.

Реєстрація права приватної власності Товариством з обмеженою відповідальністю «Аквесто» підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав та інформаційною довідкою №474575394 від 27.04.2026 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Як убачається з відповіді Департаменту земельних ресурсів від 12.01.2026 року, згідно з даними МЗК земельна ділянка площею 0,0409 га (кадастровий номер :66:243:0030), сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель на території кадастрового кварталу 66:243 обмеженого АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 у Дніпровському районі м. Києва (справа № 698475208), розробленої на виконання Міської цільової програми використання та охорони земель міста Києва на 2019-2021 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 04.12.2018 року №229/6280, з видом цільового призначення - 12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу, категорія землі, промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Рішенням Київської міської ради від 18.05.2023 року № 6368/6409 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо інвентаризації земель» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель на території кадастрового кварталу 66:243, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :66:243:0030.

Згідно з даними МЗК, відповідно до Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 року № 241/2463, до Департаменту надходила заява дозвільного характеру товариства з обмеженою відповідальністю «АКВЕСТО» від 22.01.2025 року № 63012-01-03 щодо видачі рішення Київської міської ради про передачу в оренду земельної ділянки (кадастровий номер :66:243:0030) на АДРЕСА_2 у Дніпровському районі міста Києва (справа 707462444).

За результатами розгляду матеріалів вказаної заяви, Департаментом підготовлено проект рішення Київської міської ради «Про передачу ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АКВЕСТО» земельної ділянки в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі на АДРЕСА_2 у Дніпровському районі міста Києва» (справа 707462444), яка, відповідно до Регламенту Київської міської ради, затвердженого рішенням Київської міської ради від 04.11.2021 року № 3135/3176 (далі - Регламент), передана до Київської міської ради для розгляду та прийняття рішення (зареєстровано 06.08.2025 року за № 08/231-730/ПР).

Остаточне рішення щодо підготовленого проекту рішення приймає Київська міська рада на пленарних засіданнях у відповідності до Регламенту Київської міської ради.

Станом на теперішній час, рішення з наведеного питання, належним чином оформлене, до Департаменту не надходило.

Як убачається з відповіді Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 14.01.2026 року, Департамент не видавав, не реєстрував документів, що надають право на виконання підготовчих / будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта на земельній ділянці з кадастровим номером :66:243:0030.

Відповідно до відповіді з Департаменту територіального контролю міста Києва, під час проведення обстеження територію земельної ділянки із кадастровим номером :66:243:0030 за адресою: м. Київ, АДРЕСА_2, головним спеціалістом - інспектором з благоустрою Департаменту виявлено, що на земельній ділянці розміщена споруда, яка візуально має ознаки капітальної.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :66:243:0030 зареєстровано за Київською міською радою.

При цьому, Київською міською радою, земельна ділянка за адресою: м. Київ, АДРЕСА_2 у Дніпровському районі міста Києва у встановленому законом порядку жодним фізичним чи юридичним особам у власність чи користування, не передавалась, що підтверджується листом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.01.2026 року №057-298.

Таким чином, нерухоме майно по АДРЕСА_2 у Дніпровському районі міста Києва, збудовано на земельній ділянці, яка не була відведена будь-яким фізичним чи юридичним особам, для будь-якої мети, зокрема і для будівництва нерухомого майна.

Отже, враховуючи, що ні на час первинної реєстрації за ТОВ «Фірма Підзембуд-10» права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, ані на час проведення реєстрації права власності за ТОВ «АКВЕСТО» спірних вказаних об`єктів нерухомості, Київською міською радою, як розпорядником майна територіальної громади міста Києва, земельна ділянка по АДРЕСА_2 у Дніпровському районі міста Києва у встановленому законом порядку в оренду чи у власність не передавалась вказаним фізичним особам і товариству, що свідчить про самочинність будівництва цих об`єктів нерухомості.

Так, Верховний Суд у постанові від 10.05.2018 року у справі № 910/15993/16 дотримується позиції, що право на самочинно збудоване майно є неіснуючим, не породжує прав щодо розпорядження майном. У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що державна реєстрація права власності не є підставою для набуття права власності.

Більш того, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 07.04.2020 року у справі № 916/2791/13, від 23.06.2020 року у справі № 680/214/16-ц та Верховний Суд у постанові від 16.11.2021 року у справі № 916/3200/17 (916/2791/13) зазначила, що реєстрація права власності на самочинне будівництво та особою, що здійснила самочинне будівництво, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного.

При цьому, укладення правочинів щодо самочинно збудованого нерухомого майна, а також здійснення відносно нього державної реєстрації прав, не змінюють правовий статус нерухомості як самочинно збудованого.

Разом з тим, знаходження на земельній ділянці, власником якої є Київська міська рада, самочинно збудованого об`єкту нерухомості істотно обмежує права власника землі.

Київська міська рада у цьому випадку не може використовувати земельну ділянку ані для власної забудови, ані іншим чином, не може надати цю землю в оренду будь-кому, крім особи, за якою зареєстровано нерухоме майно, а тому державна реєстрація нерухомого манна на чужій земельній ділянці фактично обмежує права власника землі.

Вказаної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 року у справі № 916/1608/18.

Постановою старшого слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 01.12.2025 року закінчений об`єкт будівництва - нежитлову будівлю літ. Д, загальною площею 162, 40 кв.м, за адресою: м. Київ АДРЕСА_2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що на даний час зареєстрована за ТОВ «АКВЕСТО» та земельну ділянку з кадастровим номером :66:243:0030, що на праві комунальної власності зареєстровано за Київською міською радою, визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, з метою збереження речового доказу виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Слідчий суддя, вислухавши доводи прокурора, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України власник майна про розгляд указаного клопотання не повідомлявся.

Вислухавши доводи прокурора, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання прокурора про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення, та про необхідність накладення арешту на майно, на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, а також з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вказане майно, шляхом заборони розпорядження вказаним майном.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на закінчений будівництвом об`єкт - нежитлову будівлю літ. Д, загальною площею 162,40 кв.м, за адресою: м. Київ АДРЕСА_2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що на праві власності належить ТОВ «АКВЕСТО» () та земельну ділянку з кадастровим номером :66:243:0030, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, що на праві комунальної власності зареєстрована за Київською міською радою, шляхом заборони розпорядження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: