САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Справа № 206/996/26
УХВАЛА

Іменем України

04 березня 2026 року Слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлівка Старобільського району Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 Кримінального кодексу України,

за участі прокурора ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2026 року старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУНП майор поліції в Луганській області ОСОБА_3 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпра із клопотанням, погодженим із прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що приблизно в квітні 2014 року, більш точний час та дату під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, на території Луганської області було створено не передбачене законом збройне формування, діяльність якого спрямована на: заволодіння окремими територіями та їх утримання, здійснення методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур, протистояння Збройним Силам України, правоохоронним органам, органам державної влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень, у тому числі з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншого озброєння.

Приблизно влітку 2015 року, більш точний час та дату під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, у громадянина України ОСОБА_4 виник злочинний умисел на участь в не передбаченому законом збройному формуванні. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, приблизно влітку 2015 року ОСОБА_4 на добровільній основі увійшов до структурного підрозділу не передбаченого законом збройного формування «Народної міліції так званої Луганської Народної Республіки» (далі за текстом ЛНР), який незаконно діє на території міста Луганська та Луганської області, маючи при цьому умисел брати активну участь у діяльності даного збройного формування, при цьому розуміючи, що діяльність не передбаченого законом збройного формування спрямована на: заволодіння окремими територіями та їх утримання; здійснення методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур, зокрема так званої «Народної міліції ЛНР»; придушення організованого опору населення на окупованій території; протистояння Збройним силам України, правоохоронним органам, органам державної влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень, в тому числі з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншого озброєння.

В той же час, приблизно влітку 2015 року, увійшовши в зазначене збройне формування, ОСОБА_4 було призначено на посаду 1-го заступника начальника ГСАДН (гаубічно-самохідного дивізіону) 2-ої ОМБСР так званої «Народної міліції ЛНР», що дислокується на території колишнього Луганського Державного університету внутрішніх справ імені генерала Дідоренка (далі ЛДУВС) та знаходиться за адресою: вул. Генерала Дідоренка, 4, с. Юбілейне, м. Луганська.

Гаубічно-самохідний артилерійський дивізіон є основним вогневим і тактичним підрозділом у військах артилерії та входить до складу бригади, а саме НОМЕР_1 окремої мотострілкової бригади «Народної міліції ЛНР».

Будучи вогневим підрозділом артилерії, дивізіон здатний з високою точністю вражати різні цілі, які можуть бути відкритими та закритими, нерухомими та рухомими, які спостерігаються і не спостерігаються, виконувати інші вогневі завдання. Здатність артилерійського дивізіону швидко переміщатися та здійснювати безперервну взаємодію з кількох родів підрозділами, ведучими бій у високому темпі, характеризує його як тактичний підрозділ артилерії.

Перебуваючи на посаді 1-го заступника начальника ГСАДН (гаубічно-самохідного дивізіону) 2-ої ОМБСР так званої «Народної міліції ЛНР», на озброєнні якої знаходяться різні види автоматичного озброєння та військова техніка, діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність функціонування вказаного формування, в період з літа 2015 року по теперішній час, здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі не передбаченого законом збройного формування, разом з іншими учасниками зазначеного збройного формування, маючи при собі автоматичну зброю, ОСОБА_4 здійснював керівництво артилерійськими підрозділами так званої «Народної міліції ЛНР», приймав участь у проведенні навчальних стрільб з установок реактивних систем залпового вогню «Град», здійснював підготовку бійців та командирів артилерійських підрозділів Корпусу так званої «Народної міліції ЛНР» по ураженню цілі, по роботі с топографічними картами, по керівництву своїми підрозділами батареями та дивізіонами, по виконанню єдиної бойової задачі, по здібності командирів оперативно приймати правильні рішення під час виконання вправ та точність ураження цілей.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 здійснював командування особовим складом, добові чергування у якості відповідального по військовій частині, розташованій на території колишнього ЛДУВС за адресою: АДРЕСА_2 . Наприкінці квітня 2018 року здійснював огляд та підготовку військової техніки, що була призначена для проведення урочистих заходів, присвячених до 9-го травня. В районі АДРЕСА_1 , займався обладнанням укріплення району для розташування військової техніки та особового складу з метою недопущення прориву Збройних Сил України. Також ОСОБА_4 організовував діяльність членів створеного не передбаченого законом збройного формування, які дислокувались на території військової частини, наглядав за дотриманням дисципліни та порядку у підрозділах, за несенням вартової служби, разом з іншими особами, які входили до складу не передбаченого законом збройного формування, приймав участь у бойових діях проти збройних сил України.

Також, ОСОБА_4 перебуваючи у складі незаконного збройного формування, в період з літа 2015 року по теперішній час бере участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто створеного на території Луганської області, тимчасово не підконтрольній українській владі, всупереч вимогам Конституції України та законодавчих актів України воєнізованих групах, які незаконно мають на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову чи іншу зброю, з метою забезпечення силового протистояння органам державної влади України, Збройним Силам України, залякування громадян та іншим способом обмеження загальновизнаних прав людини, зриву порядку функціонування підприємств та державних установ України на території Луганської області, блокуванні засобів транспортного сполучення та комунікацій, іншої протиправної діяльності.

12.07.2018 складено повідомлення про підозру відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, яке вручено йому не було, оскільки за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , він не проживає та у теперішній час знаходиться на окупованій території у м. Луганську, у зв`язку з чим, здійснити його виклик до органів досудового розслідування не надалося можливим.

12 липня 2018 року стосовно ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, яке вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, вручене сестрі ОСОБА_6

12 липня 2018 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук, на підставі чого зупинене досудового розслідування.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що ОСОБА_4 з 2014 року постійно перебуває на тимчасово окупованій російською федерацією території України, з метою уникнення кримінальної відповідальності, більше того, ОСОБА_4 обізнаний про те, що стосовно нього здійснюється досудове розслідування, розуміючи, що він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, та будучи повідомленим належним чином, що загалом підтверджує його бажання переховуватися від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, його місцезнаходження на території, підконтрольній державній владі України, не встановлене.

Про існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчать такі обставини, як те, що в цьому провадженні вищевказані свідки дали показання щодо протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_4 останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, маючи досвід відповідної діяльності у складі не передбаченого законом збройного формування, може чинити тиск на свідків шляхом погроз, шантажу, залякування, з метою спонукання надати хибні свідчення та, відповідно, уникнення ним кримінальної відповідальності.

Про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, свідчать ті обставини, що підозрюваний останній на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій російською федерацією території України, де маючи досвід відповідної діяльності у складі НЗФ, має можливість активно співпрацювати з представниками держави-агресора, що надає йому можливість продовжити вже вчинений злочин, а також скоїти інший, за відсутності контролю з боку державних органів України. Слід врахувати й активні військові дії РФ проти України, що створює ризик вчинення злочинів проти основ національної безпеки України підозрюваним у складі збройних формувань держави-агресора, до підпорядкування якого належать всі незаконні структури так званої «Луганської народної республіки».

Враховуючи викладене, сторона обвинувачення приходить до висновку, що запобігти вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України: під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст.260 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тобто тримання під вартою).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором свідчить наступне:

Відповідно Постанови КМУ № 367 від 04.06.2015 "Про затвердження Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї":

-місто Луганськ, Луганської області в якому мешкає ОСОБА_4 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 2014.

Крім того, майже всі населенні пункти Луганської області є окупованими Російською Федерацією, станом на час розгляду даного клопотання, а їх залишок, що перебуває під контролем державної влади України, знаходиться на безпосередній лінії бойового зіткнення з країною-агресором.

Відповідно до даних Державної прикордонної служби України, фактів перетину ОСОБА_4 державного кордону України не виявлено.

На обліку як внутрішньо-переміщена особи ОСОБА_4 не перебуває, відповідно до перевірки реєстру актів цивільного стану, факт смерті останнього на території України не виявлено.

Відповідно до матеріалів виконаного доручення, наданого оперативному підрозділу в порядку ст.40 КПК України, при проведенні розшукових дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 на теперішній час місцезнаходження останнього на території підконтрольній державній владі України не встановлено, на обліках як внутрішньо переміщена особа він не перебуває, зареєстрованого майна, що перебуває в його власності, на території України не має, нові реєстрації, в наявних у Національної поліції обліках, щодо нього відсутні.

Відповідно до відповіді з Департаменту контррозвідки СБУ встановлено, що ОСОБА_4 з 2017 по 2020 проходив службу у лава армії так званих «ЛНР».

Таким чином встановлені наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Слідчий просить суд, обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити і обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши доводи прокурора, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Судом встановлено, що органами досудового слідства проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 000143 від 07.06.2018 року, внесені відомості в ЄДРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України.

12 липня 2018 року стосовно ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, яке вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, вручене сестрі ОСОБА_6

12 липня 2018 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук, на підставі чого зупинене досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Також відповідно до ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч.6 ст.193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, який відповідно до ч.5 ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів та карається позбавленням волі до 8 років з конфіскацією майна, тому є підстави вважати, що він усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, про це свідчить тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , в разі визнання його винним у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Також органом досудового розслідування не встановлено постійного місця проживання та реєстрації ОСОБА_4 на території, яка підконтрольна органам влади України, у зв`язку з чим він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також те, що до теперішнього часу місцезнаходження підозрюваного не встановлене та не відоме, його оголошено в розшук. Також, є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 вже умисно переховується та в подальшому може умисно переховуватися від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Луганської області з метою унеможливлення проведення з ним необхідних процесуальних та слідчих дій, направлених на виконання основного завдання кримінального провадження, визначеного ст.2 КПК України, щодо забезпечення швидкого, повного, неупередженого розслідування. Разом з тим, існує необхідність проведення комплексу слідчих дій, спрямованих на відшукання доказів вини підозрюваного та встановлення обставин, яка мають значення, Окрім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється.

У зв`язку з встановленим обставинами, суд приходить до висновку, що обрання до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-184, 193-194, 196, 197, 205, 206, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП майора поліції в Луганській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Зобов`язати слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №000143, у разі затримання ОСОБА_4 у строк не пізніше сорока восьми годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити його до слідчого судді для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або заміну його на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1