Справа № 761/2560/26
Провадження № 1-кс/761/2874/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 20.01.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 20.01.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що СУ ГУНП у м. Києві, під процесуальним керівництвом прокурорів відділу Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000073 від 20.01.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3, приблизно о 06 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia A5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в другій смузі руху з чотирьох наявних по проїзній частині просп. Леоніда Каденюка у м. Києві, зі сторони вул. Володимира Сосюри, в напрямку вул. Гната Хоткевича, поруч з АЗС «KLO» , що за адресою: м. Київ, Фінський провулок, 3А, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину в недозволеному для руху пішоходів місці, рухаючись зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. В результаті даної ДТП пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КНП «КМКЛ № 1», де цього ж дня помер під час стаціонарного лікування.

20.01.2026 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було виявлено автомобіль марки «Skoda Octavia A5», р.н. НОМЕР_2 , на якому виявлено сліди вчиненого кримінального правопорушення, а саме механічні пошкодження кузову транспортного засобу. Після проведення огляду місця ДТП вказаний автомобіль марки «Skoda Octavia A5», р.н. НОМЕР_2 було вилучено та направлено на майданчик для тимчасового затриманих транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20Б.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль марки «Skoda Octavia A5», р.н. НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

20.01.2026 автомобіль марки «Skoda Octavia A5», р.н. НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що була винесена відповідна постанова.

З метою перевірки технічного стану автомобілю марки «Skoda Octavia A5», р.н. НОМЕР_2 у кримінальному провадженні призначено судову автотехнічну експертизу технічного стану вказаного транспортного засобу.

Крім того в ході проведення досудового розслідування може виникнути необхідність у призначенні інших експертиз, для проведення яких потрібно надати експертам зазначений транспортний засіб.

З метою забезпечення збереження речових доказів, здобуття доказів у кримінальному провадженні, необхідністю проведення експертних досліджень з використанням зазначеного транспортного засобу, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином. Разом з тим, в клопотанні зазначає про проведення судового розгляду без його участі.

Власник тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився.

При цьому на адресу суду від представника володільця майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 надійшли на адресу суду письмові заперечення на клопотання прокурора про арешт майна. Так, адвокат ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні клопотанні у зв`язку з тим, що 29.01.2026 транспортний засіб був оглянутий експертом -автомеханіком по місцю його зберігання, а тому відсутня необхідність в його арешті.

В той же час, неприбуття вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, надані на його обґрунтування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що СУ ГУНП у м. Києві, під процесуальним керівництвом прокурорів відділу Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000073 від 20.01.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

20.01.2026 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було виявлено та вилучено автомобіль марки «Skoda Octavia A5», р.н. НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик для тимчасового затриманих транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20Б.

Постановою слідчого від 20.01.2026 зазначений автомобіль,визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль марки «Skoda Octavia A5», р.н. НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вказане майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, проведення необхідних експертиз транспортного засобу, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках прокуратури при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

В той же час, письмові заперечення адвоката ОСОБА_7 на клопотання прокурора про арешт майна, не можуть бути взяті до уваги слідчого судді, оскільки вони комплексно спростовуються матеріалами досудового розслідування, долученими прокурором до клопотання та у разі не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, у вигляді арешту транспортного засобу може призвести до його приховування, псування, перетворення, який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, визнаний речовим доказом.

Таким чином, враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи адвоката щодо клопотання прокурора про арешт майна є неспроможними.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 20.01.2026, - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на:автомобіль марки Skoda Octavia A5», р.н. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя