Справа № 626/152/26
Провадження № 1-кп/626/152/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м.Берестин

Берестинський районний суд Харківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0019217 від 25.11.2025 року про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України та закриття кримінального провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дальнє Херсонської області, громадянина України, не одружений, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, який проходить військову службу на посаді інструктора 1 навчального взводу 4 навчальної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання прокурора ОСОБА_4 , наказом командира військової частини НОМЕР_2 №421 від 16.10.2025 призначено на посаду інструктора 1 навчального взводу 4 навчальної роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника). Згідно з вимогами ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України виїзд військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини.

ОСОБА_4 , який проходив військову службу за мобілізацією на посаді інструктора 1 навчального взводу 4 навчальної роти військової частини НОМЕР_1 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, незаконно вирішив ухилитися від проходження військової служби.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 20.10.2025 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка на той момент знаходилась неподалік від АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 в період з 20.10.2025 року по 10.12.2025 року, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами розташування особового складу військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності на службі ОСОБА_4 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд з 20.10.2025 року по 10.12.2025 року, коли ОСОБА_4 прибув до військової частини, чим вчинив самовільне залишення місця служби тривалістю понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

Також, на адресу Харківської спеціалізованої прокуратури надійшла письмова згода командира (начальника) військової частини НОМЕР_3 на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_4 після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України добровільно звернувся із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби, є підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України та закриття провадження у справі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України та закриття кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_4 свою у вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України визнав, не заперечував проти заявленого прокурором клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Крім цього, підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав; право заперечувати проти звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

З`ясувавши позицію учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до п.2) ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закри-вається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 "Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні", у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ч.2 ст.286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

25.11.2025 року до ЄРДР внесені відомості за № № 0019217 з правовою кваліфікацією ч. 5 ст.407 КК України за фактом самовільного залишення військовослужбовцем ОСОБА_4 військової частини НОМЕР_1 .

07 січня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.5 ст.407 КК України.

ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

10 грудня 2025 року командир військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_6 надав письмову згоду на проходження військовослужбовцем ОСОБА_4 військової служби у військовій частині НОМЕР_4 .

Суд переконався в тому, що ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті; право заперечувати проти звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження із вказаних підстав.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що ОСОБА_4 як особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 КК України, виявив бажання повернутися на військову службу, наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_4 на проходження останнім військової служби у зазначеній військовій частині, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора, про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України та закриття кримінального провадження відносно нього на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Керуючись ч.5 ст.401,ч.5 ст.407 КК України, ст.ст.284-286, ч.3 ст.288, 314 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0019217 від 25.11.2025 року про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України та закриття кримінального провадження на підставі ч.5 ст.401 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України - для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №

0019217 від 25.11.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до в/ч НОМЕР_4 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира в/ч НОМЕР_4 після набрання ухвалою суду законної сили забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя