cправа №947/8268/26
провадження №1-кп/947/802/26
У Х В А Л А

25 лютого 2026 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000700 від 03.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Київського районного суду міста Одеси знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

23.02.2026 року до суду прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

1. Зміст клопотання.

В обґрунтування клопотання, прокурор зокрема зазначила, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України наданням порад та засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Вказувала, що на даний час встановлені ризики передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: 1) переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки підозрюваний підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна. Даний ризик підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_3 займався злочинною діяльністю із корисливим мотивом, а отже може мати грошові кошти, стійкі соціальні зв`язки, які допоможуть йому виїхати за межі України та таким чином уникнути відповідальності за інкримінований йому злочин. Крім того, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , наявні достатні підстави вважати, що він обізнаний в способах та засобах незаконного перетину державного кордону України, а також має відповідні зв`язки, якими може скористатись для такого незаконного перетину кордону з метою переховування від органів досудового розслідування; 2) незаконно впливати на свідків, яким відомі обставини злочину у скоєнні якого він підозрюється та, які на теперішній час допитані на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного можуть змінити свої свідчення, оскільки підозрюваний знає місце їх проживання та може незаконно на них впливати. Також, підозрюваний може незаконно впливати на свідків, які станом на теперішній час слідством не встановлені, але у ході проведення досудового розслідування будуть встановлені та допитані, щодо обставин вчинення злочину. Крім того, наразі невстановлені особи, що діяли за попередньою змовою з обвинуваченим, відтак наявні підстави, що не обмеживши його спілкування з ними, він може здійснити вплив також і на їх подальші покази в ході досудового розслідування.

Вважала, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є достатні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а менш суворі запобіжні заходи будуть не достатні для запобігання вищевказаним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Посилаючись на викладене, керуючись ст.ст.40, 131, 132, 176- 178, 183, 184, 194 КПК України, просила суд: 1) продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб; 2) визначити розмір застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 232960 гривень та у разі внесення застави, покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

2. Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні, прокурор підтримала подане лопотання та просила його задовольнити.

Обвинувачений та захисник проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували.

Обвинувачений зокрема зазначив, що буде з`являтися до суду та не збирається впливати на свідків, а тому просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Захисник, підтримав позицію обвинуваченого, також просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою та цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_7 зазначив, що клопотання прокурора підлягає поверненню, оскільки подано до суду не за 5 днів.

3. Мотиви та висновку суду.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 22.01.2026 року, до обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.02.2026 року включно.

Крім того, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було визначено розмір застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 232960,00 грн.

При цьому, підставою для продовження запобіжного заходу, на думку слідчого судді, були ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до змісту ч.3 ст.199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд погоджується, що на сьогоднішній день, ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, не змінилися та продовжують існувати, а саме:

-) щодо п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, з конфіскацією майна. Постійного місця проживання у м.Одесі не має, а міцні соціальні зв`язки не підтверджені будь якими належними та допустимими доказами. Отже, на думку суду існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

-) щодо п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що у кримінальному провадженні наявні свідки. Станом на сьогоднішній день, судовий розгляд не розпочато, свідки не допитані. Тож, на думку суду існує ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків з метою зміни показань під час судового розгляду.

Таким чином, суд робить висновок, що існування обвинувачення у сукупності з існуючими ризиками, передбаченими пп.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України не дозоляють суду змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого та є достатньою підставою для продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання зазначеним ризикам.

При цьому, суд вважає, що тривалість застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у співвідношенні із пред`явленим обвинуваченням та можливою мірою покарання, на даний час не виходить за межі розумного строку тримання обвинуваченого під вартою, а кореспондується з характером суспільного інтересу, який існує у випадку протидії вчиненню кримінальних правопорушень у сфері недоторканності державних кордонів в умовах воєнного стану.

При цьому, суд вважає, що зміна ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт станом на 25.02.2026 року без надання будь яких належних та допустимих доказів того, що він має постійне визначене місце проживання та міцні соціальні зв`язки за вказаним місцем проживання, є неможливим.

В той же час, враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачуєть у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а розмір застави не повинен бути не тільки завідомо непомірним для обвинуваченого, а й з достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, то суд вважає за доцільне зменшити обвинуваченому визначений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 22.01.2026 року розмір застави до 65 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Щодо доводів захисника ОСОБА_7 про повернення клопотання прокурору через недотримання строку подання, передбаченого ч.1 ст.199 КПК України, то суд вважає, що вказані доводи не заслуговують на увагу, оскільки положення глави 18 КПК України, не передбачають можливість для суду повернути клопотання, подане з порушенням строку. Окрім цього, ані обвинувачений, ані його захисник, не були проти розгляду клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 177, 199, 331, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити частково.

2. Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 25 квітня 2026 року включно.

3. Зменшити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу до 65 (шістдесят п`яти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 216320 (двісті шістнадцять тисяч триста двадцять) гривень.

У разі внесення застави на рахунок Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно та зобов`язати останнього: 1) прибувати за кожною вимогою до суду; 2) не відлучатися із с.Роздільне Роздільнянського району Одеської області без дозволу суду; 3) утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000700 від 03.11.2025 року; 4) повідомляти суд про зміну свого місця проживання

4. Роз`яснити обвинуваченому, що у разі неявки за викликом до суду без поважних причин, або неповідомлення про причини своєї неявки, чи порушення покладених на нього обов`язків застава звертається у дохід держави.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

5. Ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі на неї апеляційної скарги.

Ця ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ця ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на цю ухвалу, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1