Провадження № 1-кп/946/258/26
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

13 лютого 2026 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0001256, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїлі Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, стрільця помічника гранатометника 2 відділення берегової оборони 2 взводу берегової оборони 5 роти берегової оборони НОМЕР_1 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі КК),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_6 , потерпіла юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Апетит-І» (далі ТОВ «Апетит-І») (представник ОСОБА_6 ).

Представник потерпілої юридичної особи ТОВ «Апетит-І» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення неодноразово повідомлявся належним чином, звернувся із заявою про проведення судового розгляду без участі представника ТОВ «Апетит-І». Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності представника потерпілої юридичної особи з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового засідання без його участі.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.19.09.2025 близько 16:30 години, в період дії воєнного стану, ОСОБА_3 , маючи кримінально-протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, зайшов до приміщення магазину «Корона» за адресою: вул. Покровська, 42-а, м. Ізмаїл Одеської області (далі м. Ізмаїл), де в торгівельному залі взяв товар, а саме пляшку пива «Славутич Львівське 1715» ємністю 1,12 л вартістю 53,28 грн та упаковку риби «Ставридка Морські 60 г» вартістю 63,84 грн, після чого підійшов з цим товаром до каси та виклав його на касову стрічку. Продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного умислу, усвідомлюючи характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повідомив касира про те, що він не буде оплачувати пляшку пива «Славутич Львівське 1715» ємністю 1,12 л та упаковку риби «Ставридка Морські 60 г», після чого взяв до рук зазначений товар та вийшов з ним з приміщення магазину.

У свою чергу, адміністратор магазину ОСОБА_6 , побачивши протиправні дії ОСОБА_3 , відразу вийшла за ним на вулицю з метою припинення його незаконних дій та схопила вилучену ОСОБА_3 пляшку з пивом, яка знаходилась під його рукою, а також почала вимагати повернення викраденого товару або розрахуватися за нього, чим перешкодила ОСОБА_3 залишити місце події та розпорядитися майном або використати його. Однак ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік від входу до вищевказаного магазину «Корона», діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, задля утримання товару, бажаючи відразу подолати будь-який супротив з боку потерпілої відносно заволодіння майном, висловив їй погрозу застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, що виявилось в тому, що він дістав розкладний ніж, та, тримаючи його в руці, повідомив потерпілу про це, демонструючи його, та наказав їй відійти від нього, чим фактично виказав свою готовність застосувати його, подолавши таким чином можливість до протидії останньої та змусив її припинити спробу повернення майна.

Таким чином, ОСОБА_3 задля заволодіння та утримання чужого майна, здійснив напад, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_6 , заволодівши продуктами харчування, а саме: пивом «Славутич Львівське 1715» ємністю 1,12 л вартістю 53,28 грн та рибою «Ставридка Морські 60 г» вартістю 63,84 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Апетит-І» майнову шкоду на суму 117,12 грн.

2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

Формулювання статті (частини статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 187. Розбій

1.Напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій),

…

4. Розбій, спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах або вчинений організованою групою чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, або поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень,

карається позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна».

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг та порядок дослідження яких був визначений судом з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК, у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

5.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину в обсязі пред`явленого йому обвинувачення не визнав, не погодившись з кримінально-правовою кваліфікацією його дій, вважаючи, що його дії слід кваліфікувати як грабіж, та пояснив, що 19.09.2025 після обіду він заїхав в магазин «Корона», розташований по вул. Покровській в м. Ізмаїлі, для того, щоб щось купити попити ти поїсти, оскільки він був голодним та спраглим. Поспілкувався з адміністратором магазину про товари, після чого підійшов до каси з товарами, почекав у черзі, і згадав, що у нього немає коштів для того, щоб розрахуватися за товар, оскільки він напередодні їх витратив. Тому, коли прийшла його черга, він сказав касиру, що хліб з ковбасою не забиратиме, а пляшку пива та рибу забере, і забрав їх, сказавши викликати поліцію, після чого вийшов з приміщення магазину, не заплативши за пляшку пива та пачку риби. На вулиці він підійшов до свого велосипеду та почав відмикати його, в цей час до нього ззаду хтось наблизився й осмикнув його чи то за руку, чи то за пляшку, яку він тримав під ліву руку. Обертаючись до того, хто його смикнув, він витягнув складений ніж, який у нього був із собою, побачив жінку, яка почала вимагати або повернути товар, або розрахуватися за нього, а він, тримаючи притиснутим до тулуба ніж у складеному стані тильною стороною з кільцем в бік потерпілої, повідомив, що у нього є ніж, й попросив його відпустити. Жінка сказала йому, що викличне поліцію, на що він відповів, що й сам може її викликати. Зрозумівши, що жінка злякалась, він поклав пиво з рибою у свій рюкзак та поїхав додому, де вжив ці продукти. Затримали його згодом в той же день. Також він пояснив, що ніж відноситься до звичайних побутових, він лежав у нього вдома серед інших інструментів, використовував для ремонту велосипеду. Оскільки того дня він ремонтував велосипед, тому ніж був при ньому. Наскільки він пам`ятає, ніж був зачеплений на ремені за елемент кріплення у виді підпружиненої кліпси. Ніж він не розкривав, він демонстрував його у складеному стані зворотною стороною руків`я, яка мала форму металевого кільця, а тому жінка могла бачити його зворотну сторону, яка виглядала з його руки з обхватом ножа. Ніж він не розкривав, руку з ножем в бік потерпілої не витягував. Він також розповів, що з 17.09.2024 до 01.06.2025 проходив військову службу. Його відпустили у відпустку до 01.06.2025, по закінченню якої він повідомив командиру частини, що затримається, однак його оголосили таким, що самовільно залишив військову частину.

6.Незважаючи на не визнання вини у висунутому обвинуваченні ОСОБА_3 , його вина у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого в умовах воєнного стану, у повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, що були досліджені під час судового розгляду.

7.Так, підставою для внесення відомостей до ЄРДР за №0001256 та початку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні (а.п. 56) стало повідомлення зі служби «102», яке надійшло 19.09.2025 о 16:38 год. про те, що керуюча магазином ОСОБА_7 повідомила, що в той день о 16:30 год. в магазині «Корона» по вул. Покровській, 42-а в м. Ізмаїлі невідомий чоловік, одягнений в світлі шорти, футболку чорного кольору та п`ятнисту кепку, погрожуючи ножем, забрав пляшку пива, ковбасу, корм для тварин, з місця події поїхав на велосипеді чорного кольору у невідомому напрямку (а.п. 59).

8.Місце події приміщення торгівельної зали продуктового магазину «Корона», розташованого за адресою: вул. Покровська, 42-а, м. Ізмаїл, було оглянуте за згодою ОСОБА_7 (а.п. 62), згідно даним відповідного протоколу від 19.09.2025 та додатку у виді фототаблиць, на якому зафіксоване обстановка місця події (а.п. 63 74).

9.Потерпіла ОСОБА_6 під час судового розгляду пояснила, що вона працює адміністратором торгівельного залу в магазині «Корона», розташованому по вул. Покровській, 42-а в м. Ізмаїлі. У вересні 2025 року приблизно о 16:00 год. вона перебувала на роботі, коли до магазину прийшов молодий чоловік, який на перший погляд здався їй підозрілим. Він запитав у неї щось про ковбасу, після чого взяв пляшку пива та начебто ковбасу й став у чергу за жінкою. Коли дійшла до нього черга, він повідомив касиру, що не буде розраховуватися за товар, після чого вийшов з приміщення магазину, так і не розрахувавшись. На галас касира, що чоловік не бажає розраховуватися за товар, вона пішла вслід за чоловіком на вулицю. Біля магазину стояв пристебнутий до парапету велосипед ОСОБА_3 . Побачивши чоловіка, який крутив кодовий замок, вона наблизилася до нього та схопила за шийку пляшки, яка знаходилась під його лівою рукою, маючи намір її забрати, оскільки пляшка пива не була оплачена. Також вона зазначила, що безпосередньо хлопця вона не чіпала, ані за руку, ані за будь-що інше. Аж раптом в ході розмови ОСОБА_3 звідкись дістав ніж, який тримав у правій руці. Вона зазначила, що не бачила рукоятку ножа повністю, проте лезо ножа було направлено у її бік, а рука з ножем була притиснута до тулуба обвинуваченого. Довжину леза вона не пам`ятає, але воно було невеликим, десь приблизно 3 см. Сам ніж був блискучим та кольоровим, вона впізнала його в ході пред`явлення для впізнання під час досудового слідства. Після того як вона побачила ніж, ОСОБА_3 наказав їй відійти від нього, зазначив, що він небезпечний, і хоча звірства в його очах не було, вона все одно відчула небезпеку і відійшла від нього. Повернувшись в магазин, вона сказала касиру викликати охорону, по приїзду якої вони разом з директором магазину викликали працівників поліції. Сума збитків, завданих ОСОБА_3 , склала приблизно 130 грн.

10.Вказані обставини також вбачаються і з даних протоколу слідчого експерименту від 03.12.2025 та додатку у виді відеозапису, що безпосередньо був відтворений під час судового розгляду, за участю потерпілої ОСОБА_6 (а.п. 150 155). Так, під час слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_6 показала як до неї підійшла касир ОСОБА_8 та повідомила про те, що ОСОБА_3 пішов із магазину з товаром, за який не заплатив. Далі, вона показала як рухалася до виходу з магазину, повернула праворуч до місця для паркування велосипедистів. Після чого вона продемонструвала свою позицію відносно ОСОБА_3 , який стояв біля велосипеду та під правою пахвою тримав пляшку пива, за яку не заплатив. Далі, вона показала як ОСОБА_3 , тримаючи в руці ніж, який розклав та продемонстрував лезо ножа, сказавши, що за товар платити не буде, повідомив їй, що він небезпечний. Після цього, вона, злякавшись за своє життя, повернулася назад до магазину, повідомивши касира, щоб вона здійснила виклик служби охорони за допомогою екстреної кнопки. Вона вказала на вікно, в яке побачила як ОСОБА_3 сів на велосипед та поїхав у невідомому напрямку.

11.Під час судового розгляду потерпіла уточнила дані вказаного слідчого експерименту, зазначивши, що обвинувачений тримав пляшку з пивом під лівою рукою, а не під правою, а ніж тримав у правій руці.

12.Суд визнає дані вказаного протоколу слідчого експерименту допустимими доказами, оскільки ця слідча дія була проведена у відповідності до положень КПК.

13.Так, відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

14.Неспроможними є доводи сторони захисту щодо того, що сам слідчий взяв участь у слідчому експерименті як «статист» та «суфлер», підказував потерпілій як належить говорити, замість потерпілої виконував рухи, показував на собі положення тулубу обвинуваченого, рух його рук, чим перевищив свої повноваження, у зв`язку з чим слідчий спотворив дані слідчого експерименту, а не відтворив.

15.Як вбачається з дослідженого судом протоколу слідчого експерименту та додатку до нього у виді відеозапису, під час цієї слідчої дії відбулося саме відтворення дій, обстановки та обставин події, а також проводилися досліди щодо того, як саме діяв обвинувачений з точки зору потерпілої. Потерпіла на місці продемонструвала як розвивалися події. Для досягнення цілі цієї слідчої дії щодо відтворення дій, обстановки та обставин події, у тому числі для того, щоб вказані обставини можна було сприйняти наочно, слідчий й став проводити досліди, виконуючи уявну роль обвинуваченого, для того, щоб потерпілій було більш зручно відтворювати обставини. До речі, чинним КПК не передбачений такий учасник як «статист», відповідно і його правовий статус. В КПК, зокрема в ст. 240, також не міститься заборон щодо того, що слідчий самостійно не має права проводити досліди, а також того, що слідчий не має права ставити учасникам слідчої дії запитання, у тому числі уточнюючі. Навпаки, виходячи із суті самої слідчої дії у виді слідчого експерименту, слідчий має вжити заходи для якнайбільш точного відтворення дій, обстановки та обставин події з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у тому числі і шляхом постановки уточнюючих запитань та проведення необхідних дослідів.

16.І хоча під час розглядуваної слідчої дії слідчий ставив потерпілій багато уточнюючих запитань, у тому числі, проводячи необхідні досліди щодо розташування обвинуваченого, ножа в його руці, його рухів, але в цілому всі обставини події були відтворені саме потерпілою, а не слідчим. Крім того, дані вказаного слідчого експерименту повністю співвідносяться з показаннями, які потерпіла надала під час судового розгляду. Таким чином показання потерпілої ОСОБА_6 є логічними та послідовними. Деякі незначні не співпадіння не можуть свідчити про неправдивість її показань в цілому, оскільки сама напружена обстановка події, яка виявилась у застосуванні погрози в її бік, могли вплинути на сприйняття нею деяких дрібниць, які на суть обставин, що мали місце, в цілому не впливають. Враховуючи, що обвинувачений та потерпіла раніше взагалі не були знайомими між собою, то у останньої немає жодних підстав обмовляти обвинуваченого.

17.Саме тому суд відкидає посилання сторони захисту на те, що дані слідчого експерименту за участю потерпілої не можуть бути взяті до уваги судом при ухваленні вироку, а також на те, що показання потерпілої є суперечливими.

18.Крім того, ще в день події, 19.09.2025, потерпіла ОСОБА_6 серед чотирьох пред`явлених їй фотознімків впізнала обвинуваченого як чоловіка, якого вона бачила, коли він заходив до магазину, де вона працює, та коли він погрожував їй ножем, що вбачається з відповідного протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.09.2025 з додатками у виді довідки та фототаблиці (а.п. 75 79).

19.Вказані обставини, про які зазначили як потерпіла, так і обвинувачений, також підтверджуються і показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

20.Так, свідок ОСОБА_8 під час судового розгляду пояснила, що вона працює касиром у магазині «Корона» по вул. Покровській, 42-а м. Ізмаїлі. Якось ОСОБА_3 прийшов до магазину, обійшов торгівельну залу та став на касі у чергу. Коли до нього наблизилася черга, він виклав на стрічку для товарів корм для тварин, пляшку пива та сушену рибу зі словами: «Пиво з рибою я забираю, можеш викликати поліцію». Чоловік виглядав спокійним, начебто, тверезим, сказав, щоб хліб та корм вона пробивала, а пиво з рибою він забирає. Хліб та корм, який вона мала пробити, так і лишилися на касі, а пиво з рибою чоловік забрав, так і не розрахувавшись. Після цього вона покликала старшого зміни адміністратора ОСОБА_6 , яка перебувала у торгівельній залі та вибігла вслід за ОСОБА_3 на вулицю. Жодних предметів у руках ОСОБА_3 , окрім товару, за який він не розрахувався, вона не бачила. Вона була свідком початку розмови ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , оскільки також вибігла вслід за ними. Розмова відбувалася на виході з магазину з правої сторони. Обвинувачений стояв до неї спиною, а ОСОБА_6 боком відносно неї та лицем відносно ОСОБА_3 . З її слів ОСОБА_6 вимагала від чоловіка або повернутися до магазину й оплатити товар, або повернути безпосередньо сам товар. Після цього, вона повернулася назад на касу, щоб обслуговувати людей, на тиснула на кнопку виклику охорони й продовжила працювати. Будь-яких сварок чи погроз між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вона не чула. Що далі відбувалося між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 їй невідомо. У торгівельний зал ОСОБА_6 повернулася приблизно через три хвилини, сказала, що ОСОБА_3 кинувся на неї з ножем, жінка була налякана. Вона також зазначила, що жодних погроз з боку ОСОБА_3 на її адресу не надходило.

21.Свідок ОСОБА_9 під час судового розгляду пояснила, що у вересні 2025 року вона ще працювала у магазині «Корона», розташованому по вул. Покровській, 42-а в м. Ізмаїлі. Того дня, коли до магазину завітав ОСОБА_3 , вона перебувала на зміні. Адміністратор ОСОБА_6 сказала їй приглядіти за чоловіком, оскільки він здався їй підозрілим, але дивного вона нічого не побачила. ОСОБА_3 походив по магазину, взяв ковбасу для собак, пиво та пройшов на касу, де він почав голосити, через що викликали охорону. На касі перебувала ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_3 вибігав з приміщення магазину, вона стояла біля холодильника, на відстані приблизно п`яти метрів від виходу з магазину. На касі за ОСОБА_3 черги не було. Чи розрахувався чоловік за товар вона не бачила, оскільки слідкувала за ним лише тоді коли той ходив та обирав товари. Адміністратор ОСОБА_6 побігла вслід за ОСОБА_3 , а коли повернулася до магазину, то сказала, що останній кидався на неї із ножем, після чого побігла до директора магазину та вони разом викликали поліцію. Касир ОСОБА_8 , у свою чергу, викликала охорону.

22.Про вартість товару, яким обвинувачений ОСОБА_3 заволодів, а саме пляшки пива «Славутич Львівське 1715» ємністю 1,12 л та упаковки риби «Ставридка Морські 60 г», свідчать дані відповідної довідки про собівартість вказаних товарів у розмірі 53,28 грн та 63,84 грн відповідно (а.п. 119), а також данні фіскального чеку №279 від 19.09.2025, згідно якому вартість товару у роздробі становить 75 грн та 90 грн відповідно (а.п. 122).

23.Про те, що обвинувачений ОСОБА_3 в день події перебував на місці події, свідчать об`єктивні дані безпосередньо переглянутих під час судового розгляду відеозаписів з торгівельної зали магазину «Корона», розташованого по вул. Покровській, 42-а в м. Ізмаїлі (а.п. 118), що були вилучені згідно відповідного протоколу та опису від 20.09.2025 (а.п. 104 106) на підставі відповідної постанови слідчого від 20.09.2025 (а.п. 102 103), та що були переглянуті згідно з протоколом огляду відеозапису від 20.09.2025 (а.п. 107 117). З даних вказаних відеозаписів вбачається як ОСОБА_3 заходить до приміщення торгівельної зали вказаного магазину «Корона» одягнутий у футболку чорного кольору, кофту без рукавів сірого кольору, кепку камуфляжного кольору, поверх якої одягнуті сонцезахисні окуляри та має при собі рюкзак чорного кольору, після чого проходить до середини торгівельної зали, у холодильному відділі здійснює вибір товару серед ковбас, після чого прямує у напрямку касової зони. Далі, ОСОБА_3 підходить до касової зони з пляшкою та продуктами в руках, які кладе до оплати, та, не розрахувавшись, бере з прикасової зони декілька предметів, серед яких пляшка та прямує у бік виходу з магазину. Після того як ОСОБА_3 залишає приміщення магазину, касир направляється до торгівельної зали, звертається до адміністратора магазину, яка вийшла з приміщення магазину, прямуючи за ОСОБА_3 . Касир, у свою чергу, здійснює виклик охорони за допомогою тривожної кнопки та адміністратор повертається до магазину.

24.Під час демонстрації вказаного відеозапису безпосередньо в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , що є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_3 , впізнала його на цьому відеозаписі.

25.Крім того, свідок ОСОБА_10 під час судового розгляду також пояснила, що 19.09.2025 приблизно об 11:00 12:00 год. вона знаходилася вдома та займалася господарством, коли до неї приїхав на велосипеді її син ОСОБА_3 , він був у настрої як зазвичай, поводив себе нормально, сказав, що поїде до магазину по цигарки. Вона розповіла, що ОСОБА_10 часто ремонтував свій велосипед у сараї. Після того як ОСОБА_3 повернувся додому, через деякий час приїхали працівники поліції, син був знервований, казав не відчиняти їм двері, заспокоював її, кажучи, що все буде добре. Напевно, через хвилювання, ОСОБА_3 виліз через вікно будинку на вулицю й почав тікати, однак працівники поліції його наздогнали й затримали. Вона розповіла, що її син змалечку працював, приблизно з чотирнадцяти років, добре навчався, закінчив училище, має гарну характеристику. Перед затриманням ОСОБА_3 військову службу не проходив та проживав з нею в двоповерховому будинку.

26.Після перегляду відеозаписів з магазину «Корона» обвинувачений ОСОБА_3 також визнав, що на переглянутих відеозаписах зображений саме він. Обвинувачений також зазначив, що в той день він лише один раз відвідував вказаний магазин, під час якого він і забрав товар, не заплативши за нього. Це було після обіду, але точного часу він не пам`ятає.

27.Оскільки як сам обвинувачений ОСОБА_3 , так і його мати ОСОБА_10 чітко визнали, що на відеозаписах зображений саме обвинувачений ОСОБА_3 , то суд не погоджується із захисником про те, що є сумніви щодо того, що на відео був саме обвинувачений.

28.Враховуючи вказані показання обвинуваченого про те, що в той день він лише один раз відвідував магазин «Корона», під час якого і забрав товар, не заплативши за нього, а також те, що за показаннями потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , поліція була викликана відразу ж після події, а з витягу з ЄРДР за №0001256 (а.п. 56) та з повідомлення зі служби «102», вбачається, що повідомлення про злочин надійшло 19.09.2025 о 16:38 год., коли керуюча магазином ОСОБА_7 повідомила, що подія відбулася в той день о 16:30 год. (а.п. 59), то у суду не виникає сумнівів у тому, що подія відбулася саме приблизно о 16:30 год., а не в період з 12:46 до 12:56 год., як це зафіксовано на вказаних переглянутих під час судового розгляду відеозаписах. Недостовірність часу на відеозаписах суд пов`язує з технічним збоєм фіксації часу, виникнення якого в умовах постійних відключень електропостачання в м. Ізмаїлі та по всій Україні в період активних обстрілів критичної інфраструктури під час воєнного стану, не викликає жодних сумнівів.

29.Суд відкидає посилання сторони захисту на те, що вищезазначені досліджені під час судового розгляду відеозаписи з торгівельного залу магазину «Корона» є недопустимим доказом, у зв`язку з тим, що стороні захисту незрозуміло, коли, ким, на підставі чого, звідки та з яких саме камер (тип, марка, тощо) вилучалися відеозаписи. Так, уся інформація, щодо якої у захисника виникли запитання, міститься у відповідному протоколі зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису та описі речей і документів від 20.09.2025 (а.п. 104 106). Підставою ж для вилучення відеозаписів слугувала відповідна постанова слідчого від 20.09.2025 (а.п. 102 103). Ці слідчі та процесуальні дії були вчиненні стороною обвинувачення у точній відповідності з положеннями ст. 245-1 КПК.

30.Так, відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 245-1 КПК, зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису здійснюється на підставі постанови слідчого, прокурора та, за необхідності, за участю спеціаліста. Зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису здійснюється у присутності слідчого, прокурора шляхом самостійного копіювання особою, яка є власником або володільцем відповідних приладів та засобів, або копіювання такою особою за участю спеціаліста відповідних записів на носії, які надаються слідчим, прокурором. Надання таких копій на носіях, особи, яка є власником або володільцем відповідних приладів та засобів, здійснюється за бажанням такої особи.

31.Таким чином, з вказаних норм випливає, що участь спеціаліста при вчиненні вказаних дій не є обов`язковою та зняття вказаних показань здійснюється шляхом самостійного копіювання особою, яка є власником або володільцем відповідних приладів та засобів, на носії, які надаються слідчим, прокурором.

32.З відповідного протоколу від 20.09.2025 чітко вбачається, що було здійснено зняття показань технічних приладів, а саме із серверного обладнання камер відеоспостереження, розташованих за адресою: вул. Покровська, 42-а, м. Ізмаїл, магазин «Корона», які перебувають у володінні ОСОБА_6 , а саме здійснено копіювання чотирьох відеофайлів з наведенням їх назв на наданий слідчим оптичний компакт диск DVD-R, при цьому протокол був також підписаний і самим володільцем технічних записів ОСОБА_6 (а.п. 104 105). Положеннями ст. 245-1 КПК не передбачено, що обов`язково мають бути зазначені відомості і про тип, марку камер, з яких відомості були зняті. Сторона захисту, посилаючись на не зазначення цих відомостей, як на підставу для визнання відеозапису недопустимим доказом, жодним чином не обґрунтувала як відсутність таких даних впливає на допустимість відеозапису як доказу, а також на його достовірність. Саме тому суд визнає такі доводи сторони захисту необґрунтованими та неспроможними.

33.Відсутність відеозаписів із зовнішньої частини магазину «Корона», де відбувалися події між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_6 , жодним чином не спростовує дані інших доказів, що були досліджені судом про ці обставини. Тому доводи захисника в цій частині суд також відкидає.

34.В той же день, 19.09.2025, о 20:30 год. на подвір`ї багатоквартирного будинку №134 в м. Ізмаїлі за підозрою у вчиненні розглядуваного злочину був затриманий обвинувачений ОСОБА_3 , про що був складений відповідний протокол з додатком у виді таблиці ілюстрацій (а.п. 88 97). В ході особистого обшуку ОСОБА_3 , проведеного під час його затримання, у правій кишені жилетки було виявлено та вилучено розкладний ніж із рукояткою синього кольору з кільцем на краю руків`я, довжина якого складає 14,5 см, довжина леза 10,5 см, ширина леза 1,7 см, який, згідно висновку експерта №СЕ-19/116-25/24625-ХЗ від 10.10.2025 є ножем «TAC-FORCE», виготовлений промисловим способом та до категорії холодної зброї не відноситься (а.п. 136 140).

35.На наступний день після події, а саме 20.09.2025, потерпіла ОСОБА_6 серед чотирьох пред`явлених їй ножів впізнала саме вказаний ніж, що був вилучений у обвинуваченого ОСОБА_3 під час його затримання, як такий, яким останній погрожував їй в той час, коли вона намагалася повернути товар або змусити обвинуваченого за нього заплатити, що вбачається з відповідного протоколу пред`явлення речей для впізнання від 20.09.2025 з додатками у виді довідки та фототаблиці (а.п. 123 127).

36.Вказаний ніж також був безпосередньо оглянутий під час судового розгляду, в ході чого прокурор звернув увагу суду на легкість відкидання леза ножа лише однією рукою.

37.А під час проведення 19.09.2025 у період часу з 22:03 год. до 22:32 год. невідкладного обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК, дозвіл на проведення якого був наданий згодом ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2025 (а.п. 86 87), за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , у кімнаті, яка зі слів ОСОБА_10 належить її сину ОСОБА_3 , виявлено рюкзак чорного кольору з нашивкою «Штурмові війська», черепом та написом букви «R», який перебував на обвинуваченому в день події, та в якому знаходились документи на його ім`я, у тому числі відпускний квиток на 1 аркуші №1546 від 10.05.2025, виданий командиром військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_11 на ім`я матроса ОСОБА_3 (а.п. 80 85).

38.Більше того, винуватість ОСОБА_3 також повністю підтверджується даними протоколу слідчого експерименту за його участю від 20.09.2025 та додатку у виді відеозапису, що безпосередньо був відтворений під час судового розгляду. Так, згідно протоколу та відеозапису, під час слідчого експерименту, проведеного на наступний після події день, а саме 20.09.2025, ОСОБА_3 на місці показав як він зайшов у магазин «Корона», розташований по вул. Покровська, 42-а в м. Ізмаїлі, повернув ліворуч та пішов вздовж торгівельного ряду до кінця торгівельного залу, повернув двічі праворуч, оминувши торгівельний ряд та підійшов до вітрини з ковбасами й сиром, запитав працівника магазину про стан товару, а саме ковбаси, та взяв її з вітрини для тварин. Після чого він показав як підійшов до вітрини з пивом та іншими слабоалкогольними товарами й взяв пластикову пляшку пива «Львівське 1715», потім повернувся до вітрини з хлібом та взяв одну булку хліба. Далі, він показав як пішов до вітрини зі снеками та закускою, взяв якусь рибну солону закуску, підійшов до каси та поклав на стрічку для товарів на касі пиво, закуску, хліб, ковбасу. Коли до нього дійшла черга розплачуватися за товар, він зазначив касиру, що хліб та ковбасу він залишає на касі, а пиво та рибу забирає, сказав, що йому байдуже, що можуть викликати поліцію та показав як попрямував у напрямку виходу, не дочекавшись відповіді касира й не оплативши товар. Він показав як вийшов з магазину, повернув праворуч до зупинки для велосипедів, де знаходився пристебнутий його велосипед, намагався його відімкнути, як раптом його схопила ззаду за руку якась жінка, сказала, що покличе поліцію. Після чого він показав як жінка схопила його за ліве плече, а він тримав ніж у правій руці, зробив оберт тілом та продемонстрував ніж, який він дістав, щоб залякати жінку, після чого сів на свій велосипед та поїхав додому (а.п. 128 133).

39.Під час судового розгляду обвинувачений підтримав дані вказаного слідчого експерименту, уточнивши, що він, хоч і демонстрував ніж, але він був у складеному стані тильною стороною в бік потерпілої, тобто кільцем, що на краю рукоятки, та рука з ножем була притиснута до його тулубу, руку він в бік потерпілої з ножем не витягував.

40.Таким чином, з наведених досліджених судом доказів випливає те, що ОСОБА_3 дійсно 19.09.2025 приблизно о 16:30 год. відвідував магазин «Корона» по вул. Покровській, 42-а в м. Ізмаїлі, під час чого відкрито заволодів пляшкою пива та упаковкою риби, не заплативши за них, після чого залишив приміщення магазину, вийшовши на вулицю до свого велосипеду, куди відразу ж вибігла працівниця магазину потерпіла ОСОБА_6 з метою повернення товару або змушення обвинуваченого розрахуватися за нього. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 перебував на вулиці біля свого велосипеду, який звільняв від застібки з кодовим замком, у зв`язку з чим ще не залишив місце події та, з огляду на активні дії потерпілої, ще не отримав можливість розпорядитися товаром, яким він заволодів, на власний розсуд. А коли потерпіла схопила пляшку, що знаходилася під лівою рукою обвинуваченого ОСОБА_3 , то останній дістав ніж, повернувся до неї, і у відповідь на її вимогу повернути товар або розрахуватися за нього продемонстрував їй складний ніж таким чином, що потерпіла побачила його, при цьому сказавши їй, що у нього є ніж (зі слів обвинуваченого), щоб вона відійшла від нього та що він небезпечний (зі слів потерпілої). Ці обставини повністю визнав обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду, але він не погодився з кваліфікацією стороною обвинувачення його дій, з посиланням на те, що він лезо ножа не відкидав та в бік потерпілої не направляв, а руку зі складеним ножем тримав притиснутою до свого тіла, але так, що потерпіла бачила ніж в його руці.

41.Враховуючи, що, як пояснила потерпіла ОСОБА_6 під час судового розгляду, довжина леза ножа, яке вона бачила, складало приблизно 3 см, тоді як довжина вилученого у ОСОБА_3 ножа, яким він погрожував потерпілій, становить 10,5 см, а також те, що в задній частині руків`я цього ножа формою металевої основи утворено кільце діаметром, згідно даним висновку експерта №СЕ-19/116-25/24625-ХЗ від 10.10.2025 (а.п. 136 140), 26,2 мм, то, на думку суду, посилання обвинуваченого ОСОБА_3 на те, що він лезо ножа не розкривав, а тримав ніж задньою частиною руків`я у формі кільця в сторону потерпілої, відповідають дійсності, оскільки потерпіла ОСОБА_6 в стресовій ситуації, викликаної поведінкою обвинуваченого, у тому числі погрозою ножем, могла сприйняти кільце, що розташоване в задній частині руків`я ножа, як його лезо. При цьому те, що обвинувачений тримав ніж притиснутим до свого тулуба, підтвердила і потерпіла під час її допиту в суді. За показаннями потерпілої, ніж, хоч і був притиснутим до тулуба обвинуваченого, але він був направлений в її сторону, хоч і не на витягнуту руку. Обставини, що ніж був притиснутий до тулубу обвинуваченого також підтвердив і останній.

42.Отже, аналіз досліджених судом доказів дає підстави суду зробити висновок про те, що також встановлений факт наявності в руці обвинуваченого ОСОБА_3 ножа, який він демонстрував потерпілій ОСОБА_6 , тримаючи його притиснутим до тулуба задньою частиною руків`я у формі кільця діаметром 26,2 мм (потерпіла сприйняла як 30 мм) в сторону потерпілої ОСОБА_6 . У зв`язку з цим формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, підлягає уточненню в цій частині.

43.З огляду на зазначене слід надати кримінально-правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_3 , який висловив думку, що його дії слід кваліфікувати як грабіж.

44.Так, Верховний Суд в постанові від 19.07.2022 у справі №712/12977/20 звернув увагу на те, що відкрите викрадення чужого майна (грабіж) є різновидом викрадення, вирізняючись з-поміж інших видів викрадення тим, що грабіжник не приховує свого наміру протиправно вилучити майно в потерпілого, при цьому ігнорує волю потерпілого чи третіх осіб.

Водночас дії, розпочаті як грабіж, і в разі застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи чи висловлювання погрози його застосування слід кваліфікувати як розбій.

При цьому розбій є окремим спеціальним різновидом суспільно небезпечного діяння проти власності, яке складається з двох нерозривних, взаємозалежних дій: нападу і насильства.

У розбої напад завжди пов`язаний із насильством або погрозою його застосування. Зусилля нападника спрямовані насамперед проти особи (потерпілого, власника майна); застосовуються проти її волі та/або поза її волею (у разі застосування сильнодіючих, отруйних речовин чи газів тощо).

Метою такого насильства є намір відразу подавити опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Нападник покладається й обирає форми (способи) насильства, які самі по собі становлять реальну небезпеку для життя і здоров`я потерпілого у разі їх негайного застосування чи впродовж тривання нападу. В уяві нападника таке насильство забезпечує безперешкодний перехід чужого майна на його користь або уможливлення його утримання, якщо воно вже у нього перебувало.

Зовнішні прояви нападу і насильства (погрози його застосування) можуть збігатися у часі або між ними є часовий розрив, особливо тоді, коли насильство застосовується для утримання майна, яким особа володіла на момент його застосування. Має значення місце, пора доби, обстановка, обставини, форма та порядок перебігу нападу і застосування насильства.

При цьому слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.

Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

45.Стала судова практика визнає, що грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності»).

46.Повертаючись до обставин розглядуваного провадження, з досліджених судом доказів, у тому числі з показань самого обвинуваченого ОСОБА_3 , випливає, що, хоча він і вийшов на вулицю з товаром, яким він відкрито заволодів у магазині, прямо заявивши касиру, що за нього він розраховуватися не буде та відкрито вийшовши з ним, таким чином вилучивши його, але він не отримав реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним, оскільки відразу ж після цього за обвинуваченим вибігла працівниця магазину потерпіла ОСОБА_6 та схопила вилучену обвинуваченим пляшку з пивом, яка знаходилась під його рукою, та почала вимагати повернення викраденого товару або розрахуватися за нього, чим перешкодила обвинуваченому залишити місце події та розпорядитися майном або використати його.

47.Вказані обставини чітко свідчать про те, що розпочаті обвинуваченим ОСОБА_3 дії полягали у відкритому викраденні майна, тобто в грабежі, але його не було закінчено, і, переслідуючи мету утримання майна, яке вже у нього перебувало, він вирішив здійснити напад з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, маючи намір відразу подавити її опір й упередити її протидію нападу. Про це свідчать конкретні дії обвинуваченого, а саме те, що після того, як потерпіла вийшла за ним та схопила чи то його за руку, чи то за пляшку, що була під рукою у нього, та почала вимагати повернення викраденого товару, він відразу дістав ніж та почав демонструвати його потерпілій, сказавши їй при цьому, що у нього є ніж (зі слів обвинуваченого), щоб вона відійшла від нього та що він небезпечний (зі слів потерпілої).

48.Така поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 явно свідчить про висловлення ним погрози застосування щодо потерпілої ОСОБА_6 насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, адже застосування ножа, безумовно, створює небезпеку для здоров`я чи життя.

49.В цьому аспекті Верховний Суд зауважив, що форма висловлення погрози не обмежується конкретними словами про можливе застосування насильства, вона має місце і тоді, коли винна особа, зокрема, своїми жестами, демонстрацією зброї або інших предметів, які потерпілий об`єктивно може розцінити як такі, що при їх застосуванні його здоров`ю чи життю загрожуватиме небезпека, бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що якщо він протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, то ця погроза буде реалізована, а в потерпілого дійсно таке враження склалося (постанова від 24.05.2021 у справі №706/882/19).

50.Виходячи з вказаних висновків Верховного Суду, для погрози також не є важливим, в якому стані знаходився ніж, який демонструється потерпілій особі: чи то у складеному стані, чи то у відкритому, а також куди саме він був направлений: чи то в сторону потерпілої особи, чи в іншу сторону. В цьому випадку важливим є тільки те, що винна особа шляхом демонстрації ножа дає зрозуміти потерпілій особі, що він може застосувати його, що створить небезпеку для її здоров`я чи життя.

51.Враховуючи контекст конкретних вищенаведених дій обвинуваченого ОСОБА_3 (відразу після того, як він заволодів товаром, безпосередньо біля магазину, бажання утримати майно, яким він заволодів, працівниця магазину застосувала заходи щодо повернення товару, супроводження демонстрації ножа повідомленням, що у нього є ніж (зі слів обвинуваченого), та/або висловленням вимоги, щоб працівниця магазину відійшла від нього та що він небезпечний (зі слів потерпілої)), вчиняючи їх, він точно бажав, щоб у потерпілої склалося враження, що якщо вона протидіятиме йому або не виконає його вимог, то висловлена ним погроза шляхом демонстрації ножа (навіть у складеному стані) буде реалізована, а в потерпілої дійсно таке враження склалося, тим більше, з урахуванням можливості легкого відкидання леза конкретного ножа, який обвинувачений демонстрував, однією рукою. При цьому те, чи мав намір обвинувачений реально застосувати ніж, чи ні не впливає на кримінально-правову кваліфікацію його дій.

52.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду дійти висновку, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності всі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_3 поза розумним сумнівом 19.09.2025 задля утримання майна вчинив напад з метою заволодіння ним, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_6 , яка зазнала нападу (розбій), в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» №2102-IX від 24.02.2022, із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжувався у встановленому порядку, та діяв станом на момент вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, тобто станом на 19.09.2025, відповідно до Указу Президента України №478/2025 від 14.07.2025, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» № 4524-IX від 15.07.2025. Тому суд, діючи в межах висунутого обвинувачення згідно обвинувального акта відповідно до ст. 337 КПК, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 187 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

53.Обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає. Хоча обвинувачений ОСОБА_3 і зазначив, що він розкаюється у вчиненому, але він визнав вину частково, не виказав щирого жалю з приводу вчиненого ним злочину, не засудив свою поведінку, не попросив вибачення перед потерпілою, навіть не вжив заходів щодо відшкодування шкоди, завданої злочином, розмір якої є незначним. Усе вказане свідчать про відсутність щирого каяття з боку обвинуваченого ОСОБА_3 .

54.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

55.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

56.За формальною класифікацією, передбаченою ст. 12 КК, в залежності від санкції статті обвинувачений ОСОБА_3 вчинив особливо тяжкий злочин.

57.Водночас, як обставина, що має враховуватися судом при призначенні покарання, ступінь тяжкості злочину є оціночною ознакою, яка визначає межі судової дискреції.

58.Суд враховує те, що склад вчиненого ОСОБА_3 злочину відноситься до особливо кваліфікованого, тобто до складу злочину з особливо обтяжуючими обставинами. Більше того, у обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні обставини, що пом`якшують його покарання.

59.Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

60.Що стосується особи обвинуваченого ОСОБА_3 , то з медичних довідок вбачається, що він на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.п. 168). За місцем проживання характеризується як особа, яка потрапляла в поле зору працівників поліції, притягувався до адміністративної відповідальності, зі слів сусідів характеризується посередньо (т. 1 а.п. 163). З витягу із наказу №233 від 22.10.2024 вбачається, що солдат ОСОБА_3 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період з 22.10.2024 до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ) (а.п. 170), проте згідно листа командира військової частини НОМЕР_2 , матрос ОСОБА_3 станом на 15.11.2025 службу у військовій частині НОМЕР_2 не проходить і вважається таким, який 31.05.2025 не повернувся з відпустки (самовільно залишив частину) (а.п. 172). Таким чином, хоча ОСОБА_3 й проходив військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період з 22.10.2024, але 31.05.2025 не повернувся з відпустки, що, певною мірою, й призвело до вчинення ним розглядуваного особливо тяжкого злочину, оскільки якби він виконав свій обов`язок щодо вчасного повернення на військову службу після відпустки, то очевидно, що він би не вчинив саме цей злочин, у нього також були би доходи для існування. А не повернувшись з відпустки на військову службу, обвинувачений ОСОБА_3 таким чином самостійно поставив себе у скрутний матеріальний стан, що потягло вчинення ним розглядуваного злочину, адже, з його слів, він вчинив цей злочин, у зв`язку з тим, що у нього не було коштів для того, щоб розрахуватися за товар.

61.Відповідно до наданої директором ЗОШ №3 характеристики, ОСОБА_3 за роки навчання у школі зарекомендував себе здібним учнем, старанним до навчання, програмовий матеріал засвоїв на середній рівень. За характером добрий, працелюбний, приймав активну участь у класних та позакласних заходах, у міських та шкільних спортивних змаганнях, фізично розвинений, здоровий. Батьки приділяли увагу навчанню сина, систематично приймали участь у суспільному житті школи та класу (т. 1 а.п. 179).

62.Таким чином, враховуючи вимоги закону України про кримінальну відповідальність та передбачені цим законом санкцій, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , а також попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 187 КК, оскільки тільки таке покарання досягне мети його застосування. Враховуючи зазначені обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_3 та його суспільну небезпеку, а також конкретний спосіб вчинення злочину (шляхом лише демонстрації ножа), його наслідки, незначний розмір завданої вчиненим злочином шкоди, на думку суду, покарання у виді позбавлення волі має бути призначене обвинуваченому ближче до нижньої межі строку, передбаченого санкцією ч. 4 ст.187 КК.

63.Оскільки ОСОБА_3 вчинив особливо тяжкий корисливий злочин, то йому має бути призначене також і додаткове обов`язкове покарання у виді конфіскації майна.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

64. Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні був затриманий 19.09.2025, що підтверджується відповідним протоколом, та ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2025 відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжувався у встановленому порядку та спливає 14.02.2026.

65.Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, з метою виконання вироку та запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду, строк його тримання під вартою має бути продовжений до набранням вироком законної сили. У силу вимог ч. 5 ст. 72 КК попереднє ув`язнення з 19.09.2025 до набрання вироком законної сили має бути зараховане у строк покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі з розрахунку день за день.

66. Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

67.В силу ч. 2 ст. 124 КПК з ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/116-25/24625-ХЗ від 10.10.2025 у сумі 1 782,80 грн та судової трасологічної експертизи №СЕ-19/116-25/24069-Д від 02.10.2025 у сумі 2 674,20 грн, а всього з ОСОБА_3 підлягає стягненню 4 457 грн.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років з конфіскацією всього майна.

2.Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

3.Строк покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту, а саме з 19.09.2025, зарахувавши йому таким чином згідно ч. 5 ст. 72 КК строк попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі, виходячи з розрахунку день за день.

4.З набранням вироком законної сили скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.09.2025, та:

слід папілярних візерунків на дактилоскопічній стрічці, упакований до сейф-пакету НПУ NPU5141580; чотири змиви на марлеві тампони, упаковані окремо в чотири паперових конверти НПУ з пояснювальним текстом, які вилучено в ході огляду місця події від 19.09.2025 за адресою: вул. Покровська, 42-А, м. Ізмаїл, магазин «Корона», знищити;

рюкзак чорного кольору з написом «R», з нашивкою «Штурмові війська», з нашивкою з черепом, в якому знаходився студентський квиток на картці НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_3 денної форми навчання, ДПТНЗ «ІПТУСП» та відпускний квиток на 1 аркуші з №1546 від 10.05.2025, виданий командиром військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_11 на ім`я матроса ОСОБА_3 , упаковані до сейф-пакету НПУ NPU5650789, які вилучено в ході проведення невідкладного обшуку в порядку ч. 3 ст.233, ст. 234 КПК, в період з 22:03 год. по 22:32 год. 19.09.2025 за адресою: АДРЕСА_2 ; мобільний телефон «Redmi» у корпусі чорного кольору, упакований до сейф-пакету НПУ CRI1195854; жилетку сірого кольору із написом «Perfect», упаковану до паперового конверту НПУ з пояснювальним текстом; джинсові шорти сірого кольору із чорним ремінцем та футболку чорного кольору із емблемою «Nike», які разом упаковано до паперового конверту НПУ з пояснювальним текстом; кросівки сірого кольору із емблемою «Nike», які упаковані до паперового конверту НПУ з пояснювальним текстом, які вилучено 19.09.2025 в ході затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК, при особистому обшуку в ОСОБА_3 , повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ;

розкладний ніж із рукояткою синього кольору, довжиною рукоятки 14,5 см, довжиною леза 10,5 см, шириною леза 1,7 см, що упаковано до картонної коробки з пояснювальним текстом, конфіскувати.

5.Накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.09.2025 арешт на відеофайли: «192.168.0.101_ch2_4101_4101.asf»; «192.168.0.101_ch3_4000_4000.asf»; «192.168.0.101_ch4_4118_3806.asf»; «192.168.0.101_ch5_3957_3817.asf», які було записано 20.09.2025 шляхом копіювання на оптичний компакт-диск DVD-R, які вилучено слідчим на підставі постанови 20.09.2025 у ході зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису за адресою: вул. Покровська, 42-А, м. Ізмаїл, магазин «Продукти», за 19.09.2025, власником/володільцем яких є ОСОБА_6 , залишити без змін, та залишити вказаний цифровий носій із відеозаписами в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

6.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у сумі 4 457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень.

7.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

8.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

9.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1