Справа № 756/3801/26
Номер провадження № 1-кс/756/806/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 12 Оболонського районного суду міста Києва клопотання прокурора, яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 29.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018, про накладення арешту на майно,

УСТАНОВИВ:

10.03.2025 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 29.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленими особами, мають намір заволодіти чужим майном, зокрема об`єктами нерухомості на території міста Києва, Київської області, Італії та банківськими активами, шляхом підроблення офіційного документу, а саме заповіту від імені колишнього чоловіка - громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 не мав будь-яких споріднених осіб (родичів) таких як дітей, батьків, дружини, братів та сестер, а також таких, які незалежно від заповіту мають право на обов`язкову частку у спадщині, перелік яких визначений у ст. 1241 Цивільного кодексу України, а саме: малолітні та неповнолітні діти, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатний чоловік/дружина а/або непрацездатні батьки.

Крім того, невстановлена посадова особа Магдалинівської селищної ради (), яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., Самарівський р-н., селище Магдалинівка, вул. Центральна, буд. 46 та буд. 32), без присутності ОСОБА_5 , 10.06.2025 посвідчила Заповіт, який 24.11.2025 був зареєстрований в Спадковому реєстрі, тобто вже після смерті ОСОБА_5 .

В той же час, за аналогічною ситуацією, невстановлена посадова особа Магдалинівської селищної ради, без присутності ОСОБА_5 , 14.07.2025 посвідчила Заповіт, який 04.02.2026 був зареєстрований в Спадковому реєстрі, також вже після смерті ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 в період часу з 10.06.2025 по 14.07.2025 не перебував в селищі Магдалинівка, Самаріівського р-н, Дніпропетровської обл., а фактично знаходився за адресою мешкання в с. Нові Петрівці, Київської обл., що в свою чергу свідчить по підробку офіційного документу (заповіту), який в подальшому став інструментом для вчинення інкримінованого злочину.

Разом з цим, 05.09.2025 приватним нотаріусом було відкрито спадкову справу за № 74556251, на підставі підробленого офіційного документу (заповіт).

Окрім того, в ході досудового розслідування встановлено, що на даний час, до отримання правовстановлюючих документів на спадок після смерті ОСОБА_5 , рухомим та нерухомим майном померлого користуються інші особи, які не є спадкоємцями та не мають законного права на володіння вказаним майном.

На даний час, виникла необхідність в накладені арешту на вищевказане нерухоме та рухоме майно померлого ОСОБА_5 з метою збереження речових доказів.

10.03.2026 в межах вказаного кримінального провадження, вищевказане нерухоме та рухоме майно померлого ОСОБА_5 постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві визнано речовими доказами, а тому, на даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на об`єкт нерухомого та рухомого майна, а саме:

- житловий будинок загальною площею 448.7 кв.м., який поділений на літню кухню «Б», навіс «В», навіс «Г», басейн плавальний «Д», тротуар «І», каналізаційна споруда «ІІ», огорожа «1-3» за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 218);

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:137:1002, площею 0,1574 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 218);

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:137:0003, площею 0,1495 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 218);

- житлова квартира загальною площею 149,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 000);

- гараж (машиномісце в підземному паркінгу) загальною площею 14,70 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 (стаціонарний номер майна 31587000, номер запису 67388, в книзі 423-35);

- транспортний засіб марки «Bentley» моделі «Continental GT», 2016 року випуску, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

- транспортний засіб марки «Peugeot» моделі «Rifter», 2020 року випуску, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ;

- транспортний засіб марки «Porsche» моделі «Cayenne», 2015 року випуску, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Тобто вказане майно було предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Метою арешту являється збереження речових доказів, так як в органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що особи які незаконно заволоділи об`єктом, з метою уникнення від кримінальної відповідальності можуть: приховувати, пошкодити, псувати, знищити, використовувати, перетворити, передати, відчужити речовий доказ.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 обґрунтував дане клопотання, просив задовольнити його в повному обсязі.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Водночас, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до пунктів 1-3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається із клопотання про накладення арешту на майно та матеріалів доданих в його обґрунтування, прокурором обґрунтована необхідність арешту вказаного у клопотанні майна, зокрема, вказано перелік і види майна, що належить арештувати та надано документи, які підтверджують право власності на майно.

Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Отже, судом встановлено, що зазначене в клопотанні майно, є речовим доказом, так як відповідає ст. 98 КПК України, а отже, на думку суду, клопотання прокурора, яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 29.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018, про арешт майна, слід задовольнити.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора, яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 29.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеного 29.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018, на майно, яке на праві приватної власності належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_7 ):

- житловий будинок, загальною площею 448.7 кв.м., із господарськими будівлями та спорудами: літня кухня «Б», навіс «В», навіс «Г», басейн плавальний «Д», тротуар «І», каналізаційна споруда «ІІ», огорожа «1-3» за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 218);

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:137:1002, площею 0,1574 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 218);

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:137:0003, площею 0,1495 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 218);

- житлову квартиру, загальною площею 149,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 000);

- гараж (машиномісце в підземному паркінгу) загальною площею 14,70 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 (стаціонарний номер майна 31587000, номер запису 67388, в книзі 423-35);

- транспортний засіб марки «Bentley», моделі «Continental GT», 2016 року випуску, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

- транспортний засіб марки «Peugeot» моделі «Rifter», 2020 року випуску, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 ;

- транспортний засіб марки «Porsche» моделі «Cayenne», 2015 року випуску, сірого кольору, номерний знак НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 .

Заборонити на час досудового розслідування розпоряджання, відчуження та користування вказаним майном будь-яким особам і будь-яким чином.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали надати прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково під час досудового розслідування слідчому судді, а під час судового провадження - суду.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1