Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1368/26
Провадження № 1-кп/644/593/26
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2026 року Індустріальний районний суд м. м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001479 від 24.10.2025, відносно обвинуваченого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, курсанта 3-го курсу, факультету управління танкових підрозділів, Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 304 КК України,-

в с т а н о в и в :

До Індустріального районного суду м. Харкова, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 304 КК України.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 підсудне Індустріальному районному суду м. Харкова. Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч. З ст.314 КПК України, а саме: затвердження або відмови в затвердженні угоди, закриття провадження, повернення обвинувального акту прокурору, направлення для визначення підсудності, не вбачається.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Прокурором заявлене клопотання про продовження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

В обґрунтування посилався на те, що ризики, які існували на час обрання міри запобіжного заходу не зменшились, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що з урахуванням суворості можливого покарання може призвести до ухилення від суду, незаконно впливати на свідків, якими є неповнолітні особи і яких не допитано судом, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_4 клопотання прокурора підтримала.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Частиною 3 ст. 315 КПК України, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 КПК України, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Таким чином, застосування запобіжних заходів під час підготовчого провадження, в тому числі вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою на стадії підготовчого провадження, здійснюється згідно з положеннями розділу ІІ КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною 5 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Строк дії раніше обраної міри запобіжного заходу спливає 21.03.2026 року.

Аналізуючи обставини та факти, наведені прокурором в обґрунтування клопотання, суд приходить до переконливого висновку, про доведеність існування ризиків, передбачених п. 1, 3, ч. 1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 через суворість можливого покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, показання яких матимуть доказове значення у суді, перешкодити розгляду кримінального провадження, тобто ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування, продовжують мати місце і надалі.

Разом з тим прокурором не доведено наявності ризику того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки клопотання прокурора не містить обґрунтування зазначеного ризику і залишено поза увагою ту обставину, що обвинувачений є раніше не судимою особою і обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень вперше, а отже наявність такого ризику, на думку суду не доведено належними доказами і він носить характер припущень.

Суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та з урахуванням положень ст. 117 КПК України відповідно до якої метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи з того, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства.

Визначаючи підстави для виняткового виду запобіжного заходу суд враховує обставини, визначені в ст.178 КПК України, а також тяжкість обвинувачення, а також враховує, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак зазначений у ухвалі ризик не змінився.

Враховуючи існування ризиків, суд продовжує для ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, виходячи з цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Від учасників судового провадження клопотань, у тому числі про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, про витребування певних речей чи документів, не надійшло та вони вважають за можливе призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 314-317 КПК України,-

п о с т а н о в и в :

Призначити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 304 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в залі судових засідань на 23 березня 2026 о 11:40 год.

Кримінальне провадження здійснювати суддею одноособово.

Задовольнити клопотання прокурора про продовження дії строку запобіжного заходу.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 днів, а саме до 08 травня 2026 року включно.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, його захисникам та прокурору.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала суду в частині продовження дії запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1