Справа № 405/8119/25
провадження № 1-кс/405/470/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000806 від 26.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України про скасування арешту майна,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького від 05.01.2026 року у кримінальному провадженню № 0000806 від 26.12.2025 року на автомобіль ЗАЗ 110307 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , з підстав того, що на теперішній час слідчі дії відносно вищевказаного автомобіля проведені повністю, а відтак у застосуванні арешту майна відпала потреба.

Власник майна надав до суду заяву, згідно з якою просив зняти арешт із належного йому автомобіля. Вказав що не може бути присутній в судовому засіданні.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просить розглядати клопотання без його участі, вказав, що в рамках кримінального провадження з використанням вказаного автомобіля усі необхідні слідчі дії проведено в повному обсязі. Необхідність у застосуванні арешту на майно відсутня, у зв`язку з цим, проти клопотання не заперечує.

Оскільки положення ст. 174 КПК України не вказують на обов`язкову участь сторін під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання відповідно до наявних матеріалів, без участі сторін.

Дослідивши матеріали клопотання та надавши оцінку доказам, які містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчий суддя встановив, що у провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0000806 від 26.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до якого 26 грудня 2025 року близько 12 години гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, молодший лейтенант ВЧ НОМЕР_2 , в денний час доби, здійснював рух автомобілем «FORD FUSION» реєстраційний номер НОМЕР_3 , по другорядній дорозі вул. Діброви в м. Олександрія, Кіровоградської області, де на перехресті з вул. Шевченко, яка являється головною дорогою, не надав перевагу в русі та допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ110307 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював по ній рух, в результаті якого останній здійснив наїзд на гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка здійснювала перетин проїзної частини вул. Шевченко по пішохідному переходу з ліво-направо, щодо напрямку руху автомобіля ЗАЗ110307. В наслідок наїзду пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до Центральної міської лікарні м. Олександрія.

05.01.2026 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького, в рамках вказаного вище кримінального провадження накладено арешт на автомобіль ЗАЗ 110307 реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 .

У даному випадку арешт накладено відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 р., де вказувалося на порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007 р.). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

При цьому відзначається, що обставини викладені в клопотанні про скасування арешту знайшли своє підтвердження під час його розгляду, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, що наданими матеріалами доведено, що відпала потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а тому наявні підстави для скасування арешту, накладеного ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького від 05.01.2026 року, в рамках кримінального провадження № 0000806.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.174, 369-372 КПК України, -

постановив:

клопотання власника майна ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького від 05.01.2026 року у кримінальному провадженню № 0000806 від 26.12.2025 року (ун. №405/8119/25, провадження №1-кс/405/3320/25) з автомобіля ЗАЗ 110307 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6