Номер провадження 1-кс/205/691/26
Провадження №1-кс/205/691/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року Новокодацький районний суд

міста Дніпра

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

До Новокодацького районного суду м.Дніпра надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна. Обґрунтовуючи своє клопотання, заявник зазначив, що ухвалою слідчого судді Новокодацького районного суду м.Дніпра від 29 липня 2025 року було накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події, а в подальшому визнано речовими доказами, в тому числі: 2 ключ-карти з емблемою «Рено», свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_1 на автомобіль «Рено Лагуна» у/н НОМЕР_2 та паспорт громадянина України НОМЕР_3 . Мотивуючи своє клопотання, заявником зазначено, що вказані вище речі та документи не відповідають критеріям доказів, встановленим ст.84, 98 КПК України, у зв`язку з чим просила скасувати арешт на вказане майно.

В судове засіданні ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 , не з`явились. Від представника заявника надійшла про розгляд клопотання у їх відсутності.

Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, а також дослідивши надані матеріали кримінального провадження №0000920 від 24.07.2025 року, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, його захисника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК. Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

При вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує вимоги чинного законодавства, щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, запобігає зловживанню стороною обвинувачення її повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000920 від 24.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Як видно із матеріалів зазначеного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Новокодацького районного суду м.Дніпра від 29.07.2025 року було накладено арешт на майно, в тому числі: 2 ключ-карти з емблемою «Рено», свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_1 на автомобіль «Рено Лагуна» у/н НОМЕР_2 та паспорт громадянина України НОМЕР_3 , яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події та визнано речовим доказом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, вказано на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно зі ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Враховуючи ту обставину, що вказані у клопотання речі та документи не відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, у зв`язку з чим вважає за можливе задовольнити клопотання.

Керуючись ст. 131, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 29 липня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000920 від 24.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, на наступне майно: 2 ключ-карти з емблемою «Рено», свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_1 на автомобіль «Рено Лагуна» у/н НОМЕР_2 та паспорт громадянина України НОМЕР_3 .

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1