Справа 127/3588/26
Провадження 1-кс/127/1489/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000110 внесеного до ЄРДР 23.06.2025, про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міськог суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом ІНФОРМАЦІЯ_4 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 внесеному до ЄРДР 23.06.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

В ході розгляду з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.11.2025, більш точної дати на цей час не встановлено, будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, маючи відповідний досвід та авторитет серед осіб різних соціальних статусів, а також лідерські якості, вирішив утворити та очолити організовану злочинну групу, з метою перешкоджання виконання службових обов`язків працівниками Національної поліції, та перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, які залучені до мобілізаційних заходів, шляхом здійснення психологічного тиску та погрозами застосування насильства.

Керівництво організованою злочинною групою здійснювалось особисто ОСОБА_4 , з цією метою, він вирішив створити та очолити громадську організацію «ІНФОРМАЦІЯ_3», з метою протиправного збагачення шляхом вчинення злочинів проти авторитету органів державної влади України та проти основ національної безпеки.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками в особливий період, у зв`язку з чим потребує чітких та узгоджених дій значної кількості людей, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, спланував досягнути поставленої мети за рахунок організації і керування діяльністю організованою злочинною групою, до складу якої в різний час увійшли: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

З метою забезпечення функціонування організованої групи ОСОБА_4 забезпечував приховування злочинної діяльності, вживав заходів конспірації, які доводили до відома учасників злочинної організації та постійно слідкував за їх беззаперечним дотриманням.

Учасниками організованої групи постійно вживались інші заходи конспірації, зокрема надання організованій групі ознак військового формування (військового батальйону), громадського об`єднання, шляхом оренди офісного приміщення, проведення зборів, підписання контракту та складання «присяги», носіння її учасниками військової форми одягу, шевронів, використання посвідчень громадської організації з фотокартками у військовій формі та іншої атрибутики.

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у період часу з 01.09.2025 до 23.01.2026 вчинили низку умисних кримінальних правопорушень з метою перешкоджання законній діяльності працівників поліції та військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання ними повноважень щодо забезпечення мобілізаційних заходів службових обов`язків, шляхом позбавлення можливості виконання мобілізаційного плану та зриву мобілізаційних заходів в особливий період, вчинив активні психологічні дії та погрози насильством з метою впливу на працівника правоохоронного органу, з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків.

23.01.2026, в різний проміжок часу з 08 год. 40 хв., до 11 год. 35 хв. учасники ГО «ІНФОРМАЦІЯ_3» - громадяни України ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , прибули на місце проведення спільним патрулем співробітників ГУНП у Вінницькій області та ІНФОРМАЦІЯ_2 перевірки документів та мобілізаційних заходів відносно учасників ГО «ІНФОРМАЦІЯ_3» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за адресами: м. Вінниця, вул. М. Оводова, 29атам. Вінниця, вул. Грушевського, 22, де вчинили протиправні дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Безпосередньо після вчинення вказаних вище злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були затримані в порядку ст. 208 КПК України та у відповідності до вимог КПІ

Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

- збереження речових доказів;

- спеціальної конфіскації;

- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно по ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так ОСОБА_4 , будучи керівником громадської організації «ІНФОРМАЦІЯ_3», здійснював виїзди на місце затримання співробітниками Національної поліції України учасників громадської організації, які мають проблеми з військово-обліковими документами через порушення мобілізаційного законодавства, здійснював перешкоджання виконанню працівниками поліції службових обов`язків шляхом погроз насильством та психологічного тиску, у зв`язку з чим у даному кримінальному провадженні наявні низка потерпілих в особі працівників поліції та ІНФОРМАЦІЯ_2, остаточний перелік яких встановлюється.

Вказане свідчить, що потерпілими можуть бути подані з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення цивільні позови.

Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, керівник громадської організації «ІНФОРМАЦІЯ_3» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником:

- земельної ділянки з кадастровим номером :03:021:0403 площею 0.057 га (дата державної реєстрації 06.09.2021);

- земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0234 площею 0.0808 га (дата державної реєстрації 12.11.2025).

Крім того, остання земельна придбана безпосередньо під час активної злочинної діяльності ОСОБА_4 щодо отримання від бажаючих стати членами ГО грошових коштів по 2000 дол. з кожного, тобто злочини, у яких підозрюється ОСОБА_4 є корисливими, що за відсутності інших легальних доходів, свідчить про купівлю її за кошти, отримані злочинним шляхом та є легалізацією (відмиванням) майна, отриманого злочинним шляхом.

На підставі вищевикладеного, прокурор просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надав матеріали кримінального провадження, копію позовної заяви про відшкодування шкоди та копії документів на обґрунтування клопотання, а також надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на вказане, з метою забезпечення арешту майна, власник майна в судове засідання не викликався.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Проаналізувавши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що в рамках кримінального провадження № 0000110 внесеного до ЄРДР 23.06.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, вищевказане майно може бути використано для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

З огляду на вищенаведене, оскільки вказане майно має істотне значення для кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000110 внесеному до ЄРДР 23.06.2025 на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме:

- земельну ділянку з кадастровим номером :03:021:0403 площею 0.057 га (дата державної реєстрації 06.09.2021);

- земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0234 площею 0.0808 га (дата державної реєстрації 12.11.2025).

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 .

Зобов`язати прокурора повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований - підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя