Справа № 629/1603/25
Провадження № 1-кс/629/220/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в закритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання старшого слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000187 від 05.02.2025, про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.114-1 ч.1 КК України, -

встановив:

Старший слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_4 10.02.2026 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.114-1 ч.1 КК України.

Підставами для надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий вказує, що 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» було введено воєнний стан на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжувався.

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України», до структури Збройних Сил України входять органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних силах України», Військова служба правопорядку у Збройних Силах України (далі Служба правопорядку) спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі військові частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних силах України», основними завданнями Служби правопорядку є: виявлення причин, передумов і обставин кримінальних та інших правопорушень, вчинених у військових частинах та на військових об`єктах; розшук осіб, які самовільно залишили військові частини (місця служби); запобігання вчиненню і припинення кримінальних та інших правопорушень у Збройних Силах України; участь в охороні військових об`єктів та забезпеченні громадського порядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, військових містечках, на вулицях і в громадських місцях.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних силах України», військовослужбовцям Служби правопорядку під час виконання покладених на них завдань надається право: вимагати від військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів та від інших осіб у військовій формі одягу, звільнених з військової служби в запас або відставку з правом її носіння, дотримання громадського порядку, правил носіння військової форми одягу, припинення правопорушень, а також дій, що перешкоджають здійсненню завдань і функцій Служби правопорядку, а в разі невиконання зазначених вимог застосовувати заходи примусу, передбачені статтями 9-11 цього Закону; затримувати і тримати військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів на гауптвахтах Служби правопорядку з метою застосування тимчасового запобіжного заходу, крім випадків, визначених військовими статутами Збройних Сил України, на строки, встановлені законом: підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувачених (підсудних), які переховуються від органів досудового розслідування або суду, засуджених, які ухиляються від виконання кримінального покарання; які вчинили дії, що створюють реальну загрозу для оточуючих, або які виявили непокору законній вимозі військовослужбовця Служби правопорядку; перевіряти у військовослужбовців і військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, а на території військових частин (військових об`єктів) також в інших осіб документи, що посвідчують їх особу, та інші документи, необхідні для з`ясування питань, що належать до компетенції Служби правопорядку, а також у разі підозри їх у вчиненні кримінальних чи інших правопорушень; складати протоколи про адміністративні правопорушення стосовно військовослужбовців у випадку та в порядку, передбачених законами України, а також у разі вчинення адміністративних правопорушень іншими особами, зазначеними в пункті 2 цієї статті; проводити огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також використовувати у випадках, визначених законом, спеціальні технічні засоби для проведення такого огляду.

Згідно п. 4 Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони від 10.10.2016 № 515, основними завданнями патрульно-постової служби є: забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців (військовозобов`язаних) у місцях дислокації військових частин, у військових містечках, на вулицях і в громадських місцях, у місцях проведення заходів за участю військовослужбовців (військовозобов`язаних); запобігання вчиненню і припинення кримінальних та інших правопорушень у Збройних Силах України; здійснення за дорученням начальника органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) розшуку військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби.

Таким чином, відповідно до вказаних положень чинного законодавства України, забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців, запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення Військовою службою правопорядку, є невід`ємною частиною законної діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань.

У той же час, ОСОБА_5 , якому, як колишньому військовослужбовцю Збройних Сил України, було достовірно відомо про діяльність та функції Військової служби правопорядку, права та обов`язки працівників Військової служби правопорядку, вчинив дії, які перешкоджають законній діяльності Збройних Сил України в особливий період за наступних обставин.

Так, 20.01.2025, близько 21:00, на планшетний пристрій інспектора Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 надійшло повідомлення про грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство) одного з пасажирів у вагоні № 6 потягу № 59 сполученням Харків Одеса.

При прибутті на місце події, на місці № 7 в купе вагону № 6 вищевказаного поїзду працівниками Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виявлено особу в стані сильного алкогольного сп`яніння. Під час проведення заходів щодо встановлення особи правопорушника працівниками Лозівського РВП ГУНП в Харківській області встановлено, що останній є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та є особою, яка самовільно залишила військову частину НОМЕР_1 .

У зв`язку з чим, співробітники ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області запропонували ОСОБА_8 вийти з вагону для подальшої передачі останнього до Військової служби правопорядку Збройних сил України, з метою виконання її працівниками функцій та завдань, покладених на службу.

В свою чергу, ОСОБА_8 , агресивно реагуючи на законні вимоги поліцейських, відмовився виходити. У зв`язку з чим, патрульний ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 підняв його та вивів за руку в тамбур вагону вищевказаного потягу, де залишив поряд виходу на перон чекати представників Військової служби правопорядку, з метою виконання ними функцій та завдань, покладених на службу.

В цей же час, у пасажира вказаного потягу ОСОБА_5 , який перебував поряд, чув зміст розмови та достовірно розумів про законність дій співробітників поліції з необхідності припинення порушення громадського порядку ОСОБА_8 , який є військовослужбовцем та самовільно залишив військову частину, виник злочинний умисел на вчинення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період шляхом перешкоджання співробітникам ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, які здійснюють заходи направлені на доставку особи, що самовільно залишила військову частину, до співробітників Військової служби правопорядку Збройних Сил України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, яка полягала у затриманні особи, яка самовільно залишила військову частину, і бажаючи настання таких наслідків, діючи в умовах воєнного стану і збройної агресії російської федерації проти України, знаходячись в тамбурі вагону № 6 потягу № 59 сполученням Харків Одеса, закрив собою ОСОБА_8 та завів його до приміщення вагону. При цьому, свої дії супроводжував агресивними та нецензурними висловлюваннями на адресу працівників поліції про те, що не дозволить передати ОСОБА_8 співробітникам Військової служби правопорядку.

Того ж дня, близько 21:40, до приміщення вагону № 6 потягу № 59 сполученням Харків Одеса, прибула мобільна група Харківського зонального взводу Військової служби правопорядку, з метою затримання ОСОБА_8 , який самовільно залишив військову частину.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що перед ним знаходиться співробітник Військової служби правопорядку, який був одягнений у відповідний формений одяг, та виконував свої службові обов`язки відповідно до законодавства України і є військовослужбовцем Збройних сил України, почав поводити себе агресивно, безпричинно висловлюватись в його бік нецензурною лайкою.

Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, ОСОБА_5 , поводячись агресивно почав вчиняти дії, направлені на перешкоджання законній діяльності співробітників Військової служби правопорядку, яка полягала у затриманні особи, яка самовільно залишила військову частину, і які полягали в блокуванні своїм тілом і руками проходу до купе, де знаходився ОСОБА_8 , який самовільно залишив військову частину. При цьому, ОСОБА_5 , чинив активний опір, хватав обома руками за руки, одяг та штовхав старшого мобільної групи ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , супроводжуючи свої протиправні дії нецензурною лайкою на адресу останнього, створюючи у оточуючих негативний образ військовослужбовців Збройних Сил України та перешкоджаючи їм виконати свій службовий обов`язок.

Після чого, з метою недопущення жертв серед цивільного населення, співробітники ІНФОРМАЦІЯ_3 та співробітники Лозівського РВП ГУНП в Харківській області були вимушені покинути вагон не затримавши ОСОБА_8 , який самовільно залишив військову частину.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями створив перешкоди для успішної реалізації функцій військовослужбовцями Збройних Сил України, направлених на затримання особи, яка самовільно залишила військову частину.

Після чого, з метою свідомої та публічної дискредитації Збройних Сил України і розколювання громадянського суспільства ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 на своїй сторінці відеохостингу для розміщення відеоматеріалів «YouTube» розмістив відео вказаних подій під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », у якому поширив інформацію, якої не було у відкритому доступі, про діяльність Збройних Сил України, а також про його активне перешкоджання законній діяльності військовослужбовців Збройних Сил України.

05.02.2025 дане кримінальне правопорушення внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.114-1 ч.1 КК України.

29.01.2026 ОСОБА_5 відповідно до ст. ст. 42, 276-278 КПК України, в порядку, передбаченому ст.ст. 111, 135 КПК України, повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 є згідно ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави стороні обвинувачення звернутися з клопотанням до слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлене, за місцем мешкання не проживає протягом тривалого часу, декілька разів змінив місце мешкання, інформації щодо його місцезнаходження не отримано.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, вважає, що клопотання підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000187 від 05.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Також, у судовому засіданні було встановлено, що 29.01.2026 ОСОБА_5 відповідно до ст. ст. 42, 276-278 КПК України, в порядку, передбаченому ст.ст. 111, 135 КПК України, повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

10.02.2026 року до слідчого судді надійшло клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 187 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик. Якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Згідно ст. 188 вищезазначеного Кодексу прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч 3 ст. 188 КПК України прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у п.1,2 ч 4 ст. 189 КПК України обставини.

Відповідно до ст. 189 КПК України, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Під час розгляду даного клопотання, слідчим суддею не встановлено обставини, передбачені ч. 4 ст. 189 КПК України, які давали би підстави для відмови в наданні дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу.

Відповідно до ст. 191 Кримінального процесуального кодексу України, затримана на підставі ухвали суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 186, 187, 188, 189, 190, 191 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхня Самара, Лозівського району Харківської області, який зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Виконання ухвали покласти на Лозівський РВП ГУНП в Харківській області.

Копію даної ухвали направити до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області для виконання та до Лозівської окружної прокуратури Харківської області для організації контролю за її виконанням.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду, закінчення строку дії ухвали 10.08.2026 або відкликання ухвали прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_10