КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №381/856/24 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1855/2026 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2024 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2024 року задоволено клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про арешт тимчасово вилученого майна та накладено арешт на майно, шляхом заборони здійснення дій щодо права на відчуження, розпорядження земельною ділянкою, а також здійснення господарської діяльності, будівельних та інших робіт (в тому числі пов`язаних зі зміною рельєфу) на земельну ділянку з кадастровим номером :01:017:0435, що розташована по АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, власник майна ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2024 року, скасувати її та постановити нову ухвалу, якою відмовити в клопотанні прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області про накладення арешту на майно, шляхом заборони здійснення дій щодо права на відчуження, розпорядження земельною ділянкою, а також здійснення господарської діяльності, будівельних та інших робіт (в тому числі пов`язаних зі зміною рельєфу) на земельну ділянку з кадастровим номером :01:017:0435, що розташована по АДРЕСА_2 та, яка на праві власності належить ОСОБА_8 .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та без належної перевірки підстав для арешту майна.

Апелянт зазначає, що ухвала постановлена у кримінальному провадженні після закінчення строків досудового розслідування, які за твердженням сторони захисту, спливли 25.03.2022, у зв`язку з чим застосування заходів забезпечення кримінального провадження є недопустимим.

Згідно з доводами скарги, слідчий суддя застосував захід забезпечення кримінального провадження, не передбачений КПК України, а саме заборону здійснення господарської діяльності, будівельних та інших робіт, чим вийшов за межі процесуальних повноважень.

Апелянт вказує, що обраний спосіб арешту фактично призвів до повного зупинення законної підприємницької діяльності діючого об`єкта торгівлі, без оцінки наслідків для власника та третіх осіб і без застосування найменш обтяжливого способу обмеження.

Висновки слідчого судді про незаконність набуття земельної ділянки є припущеннями, оскільки правочини набуття чинні, судові рішення про їх недійсність або підроблення документів відсутні, а цивільним судом підтверджено добросовісність набуття.

Також апелянт зазначає, що земельна ділянка та будівля використовуються відкрито у підприємницькій діяльності, із наявністю дозвільної документації, сплатою податків та створенням робочих місць, що виключає ризики приховування або знищення майна.

Окрім цього, постанова слідчого про визнання майна речовим доказом не може бути самостійною підставою арешту, а слідчий суддя не перевірив відповідність майна критеріям речового доказу та не встановив його зв`язок із кримінальним правопорушенням.

Прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри, правової підстави для арешту та необхідності втручання у право власності, а ухвала постановлена формально без аналізу доказів і без оцінки співмірності обмеження.

Згідно з доводами апеляційної скарги, мета арешту є забезпечення збереження речового доказу, але належним чином не обґрунтована. При цьому, слідчий суддя не перевірив наслідки арешту для третіх осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність на об`єкті.

Окремо зазначає, про поважність пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки ухвала постановлена без виклику власника, фактично не виконувалася, а про її існування стало відомо лише після оприлюднення іншої ухвали в реєстрі судових рішень.

Заслухавши доповідь судді, доводи власника майна ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення вказаної апеляційної скарги, вважаючи оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга власника майна ОСОБА_6 , підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З урахуванням обставин, щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого суддіФастівського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2024 року, які викладені в клопотанні власника майна ОСОБА_6 , колегія суддів вважає їх поважними, на підставі чого приходить до висновку щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, сектором дізнання Фастівського районного УП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000222 від 25.03.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В межах даного кримінального провадження, 26.11.2024 прокурор Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту, шляхом заборони здійснення дій щодо права на відчуження, розпорядження земельною ділянкою, а також здійснення господарської діяльності, будівельних та інших робіт (в тому числі пов`язаних зі зміною рельєфу) на земельну ділянку з кадастровим номером :01:017:0435, що розташована по АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 .

На обґрунтування вимог даного клопотання прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24.03.2021 до чергової частини СПД №1 (смт. Калинівка) Фастівського РУП ГУНП в Київській області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_9 про те, що невідома особа, при невідомих обставинах, в невстановлений час та в невстановленому місці здійснила підробку рішення Глевахівської селищної ради №59 від 21.02.2020 відповідно до якого право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:017:0207 площею 0,1173 розташованої по АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_10 .

В своїй письмовій заяві ОСОБА_9 зазначив, що рішенням Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області № 225-11-VII від 20 лютого 2020 року, надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель смт. Глеваха Васильківського району Київської області площею 2 365,0000 га. Доручено Глевахівському селищному голові ОСОБА_9 звернутись до організації, які мають право відповідно ліцензію на проведення інвентаризації земель щодо надання пропозицій (кошторисів) з метою визначення середньої вартості на проведення вищевказаних робіт.

22.05.2020 Глевахівська селищна рада Васильківського району Київської області , в особі селищного голови ОСОБА_9 , який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в України», зоднієї сторони, і Товариство з обмеженою відповідальністю « АрхіземГео », в особі директора ОСОБА_11 , що діє на підставі Статуту, затвердженого рішенням учасника ТОВ « АрхземГео » № 1 від 16 травня 2019 року уклали договір на розроблення технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель смт. Глеваха Васильківського району Київської області площею 2 365,0000 га, із подальшим розміщенням матеріалів інвентаризації земель у геоінформаційній системі.

18 березня 2021 року Глевахівська селищна рада Фастівського району Київської області рішенням затвердила технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель смт. Глеваха Васильківського району Київської області (І-УІІІ том), у тому числі, відповідно до п. 1.3. земельні ділянки з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, зокрема, з кадастровим номером :01:017:0207 площею 0, 1173 таза адресою АДРЕСА_4.

Пунктом 2 вказаного рішення вирішено провести державну реєстрацію права комунальної власності Глевахівської селищної територіальної громади Фастівського району Київської області на вказані земельні ділянки.

ОСОБА_12 , яка діє на підставі довіреності НМК 006389 від 22.03.2021 року, звернувшись до Державного реєстратора із заявою від 22.03.2021 про державну реєстрацію права комунальної власності Глевахівської селищної територіальної громади Фастівського району Київської області на земельну ділянку з кадастровим номером :01:017:0207 площею 0,1173 га за адресою АДРЕСА_4, отримала відмову у проведенні державної реєстрації, оскільки вказана земельна ділянка вже перебуває у приватній власності.

Так, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка з кадастровим номером :01:017:0207 площею 0, 1173 га за адресою АДРЕСА_4 перебуває у приватній власності громадянина ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .Підставою для державної реєстрації стало рішення органу місцевого самоврядування про затвердження документації та надання земельної ділянки у власність, серія та номер: 59, виданий 21.02.2020, видавник: Глевахівська селищна рада Васильківського району Київської області . Державним реєстратором виступав приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_13 , адреса: АДРЕСА_3 .

Проте, Глевахівською селищною радою , ніколи не видавалось рішення № 59 від 21 лютого 2020 року. Дане рішення є підробленим, оскільки сесія 21 лютого 2020 року не проводилась, рішення за формою не відповідає рішенням Глевахівської селищної ради , зокрема нумерація рішення.

07.03.2024 відповідно до ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області 1-кс/381/186/24 381/856/24 від 23.02.2024 проведено тимчасовий доступ до речей і документів,які перебувають у володінні приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_3 , вилучено: оригінал заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_10 від 01.03.2021; копію рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №56923862 від 04.03.2021; копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.03.2021; копію рішення Глевахівської селищної ради №59 від 21.02.2020; копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.02.2021; копію кадастрового плану земельної ділянки :01:017:0207.

10.04.2024 допитано в якості свідка голову Глевахівської селищної ради ОСОБА_9 , який показав рішення № 59 від 21 лютого 2020 року Глевахівською селищною радою , ніколи не видавалось. Дане рішення є підробленим, оскільки сесія 21 лютого 2020 року не проводилась, рішення за формою не відповідає рішенням Глевахівської селищної ради , зокрема нумерація рішення.

Також зазначив, що при огляді копії рішення № 59 від 21.02.2020, що було пред`явлено 10.04.2024 працівниками поліції, в даному рішенні ним були виявлені невідповідності, а саме підпис поставлений не ОСОБА_9 , відтиск печатки не відповідає оригіналу печатки Глевахівської селищної ради , крім того бланк, зміст тексту, шрифт, не відповідають бланкам, змісту тексту, шрифту оригіналам документів, які видаються Глевахівською селищною радою , тобто дане рішення є підробленим і ніколи не видавалось Глевахівською селищною радою .

З приводу земельної ділянки з кадастровим номером :01:017:0207 площею 0, 1173 га за адресою АДРЕСА_4, ОСОБА_9 зазначив, що приблизно два роки тому ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , вказана земельна ділянка була продана ОСОБА_6 , та об`єднана з іншою земельною ділянкою, на цій об`єднані земельній ділянці знаходиться торговий комплекс, який по праву власності, так як і вказана об`єднана земельна ділянка належать ОСОБА_6 .

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області , відділу № 7 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління (далі - Відділ) та згідно НКС: земельна ділянка з кадастровим номером :01:017:0207, площею 0,1173 га, із цільовим призначенням - 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 , була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 09.02.2021 за заявою ОСОБА_14 № ЗВ-021 від 09.02.2021 на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, розробником якої є ТОВ " АРХІЗЕМ ГЕО ".

Відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :01:017:0207 набули статусу архівних в результаті об`єднання її із земельною ділянкою :01:017:0179, внаслідок якого утворена ділянка з кадастровим номером :01:017:0435.

Станом на момент об`єднання земельних ділянок, відповідно до відомостей що надійшли до Державного земельного кадастру у порядку інформаційної взаємодії від суб`єктів реєстрації речових прав на нерухоме майно, власником ділянки :01:017:0207 обліковувався ОСОБА_6 (Дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно - 12.01.2022).

Враховуючи те, що на земельну ділянку з кадастровим номером :01:017:0207, право власності здобуде незаконним шляхом, а саме шляхом підробки документів, відомості про дану земельну ділянку з кадастровим номером :01:017:0207 набули статусу архівних в результаті об`єднання її із земельною ділянкою :01:017:0179, внаслідок якого утворена земельна ділянка з кадастровим номером :01:017:0435, власником, якої обліковувався ОСОБА_6 , тому сектором дізнання Фастівського РУП ГУ НП в Київській області, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, саме земельну ділянку з кадастровим номером :01:017:0435.

29.11.2024 ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області задоволено вказане клопотання прокурора та накладено арешт на майно, шляхом заборони здійснення дій щодо права на відчуження, розпорядження земельною ділянкою, а також здійснення господарської діяльності, будівельних та інших робіт (в тому числі пов`язаних зі зміною рельєфу) на земельну ділянку з кадастровим номером :01:017:0435, що розташована по АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 .

Задовольняючи дане клопотання слідчий суддя зазначив, що з метою забезпечення збереження речового доказу, яким є земельна ділянка з кадастровим номером :01:017:0435, що розташована по АДРЕСА_1 , виникла потреба у накладенні арешту на майно.

Крім цього, слідчий суддя вважав, що вищезазначені речі мають значення речових доказів у цьому кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому дане клопотання підлягає задоволенню.

Проте, колегія суддів з таким висновком слідчогосудді погодитись не може, з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення: збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.

Частина 1 ст. 98 КПК України регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, який долучений до клопотання про арешт майна, вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000222 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Фактично в ході досудового розслідування підлягають з`ясуванню обставини, щодо підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Вказані обставини безпосередньо і підлягають з`ясуванню під час здійснення кримінального провадження та встановлення об`єктивної істини.

Однак нерухоме майно, на яке прокурор просив накласти арешт не може відповідати критеріям речових доказів в ході досудового розслідування щодо здійснення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, яке саме доказове значення може мати вказане нерухоме майно у даному кримінальному провадженні і яким чином його ймовірне відчуження зможе запобігти встановленню об`єктивної істини щодо обставин, які встановлюються.

Крім того, колегія суддів бере до уваги, надану апелянтом копію судового рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2023 року, яке набрало законної сили. Вказаним судовим рішенням відмовлено в задоволенні позову Глевахівської селищної ради Фастівського району Київської області до ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , треті особи: ТОВ « Архізем Гео », приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_13 про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_10 на земельну ділянку з кадастровим номером №:01:017:0207.

Враховуючи в сукупності надані сторонами провадження докази на підтвердження власних позицій, колегія суддів приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування стороною обвинувачення не доведено необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на кваліфікацію кримінального проступку, щодо якого триває досудове розслідування, враховує зміст об`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення та приходить до висновку, що вищевказане нерухоме майно не може бути речовим доказом під час здійснення досудового розслідування за ч. 1 ст. 358 КК України. В розумінні вимог ст. 98 КПК України вищевказаний об`єкт нерухомого майна у даному випадку не є об`єктом злочинних посягань, не був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а відтак не зберіг сліди чи інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин колегія суддів не може погодитись з висновком слідчого судді про доцільність накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки вказаний об`єкт у даному випадку взагалі не відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до остаточного висновку про те, що на вказані прокурором об`єкти нерухомого майна не може бути накладено арешт у вказаному кримінальному провадженні за наведених підстав. Не містить таких даних щодо обставин кримінального провадження і оскаржувана ухвала слідчого судді.

При цьому, колегією суддів також враховується те, що у кримінальному провадженні №0000222 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, здійснюється досудове розслідування, з 25.03.2021 та станом на 11.02.2026 року, жодній особі не повідомлено про підозру.

Таким чином прокурором не було доведено необхідність накладення арешту на вищевказане майно з метою збереження речових доказів, не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе його використання.

Прокурор та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

За положеннями ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З матеріалів судового провадження вбачається, що накладення арешту на вищевказане майно не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна, а апеляційна скарга власника майна задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора за недоведеності необхідності арешту майна.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Поновити власнику майна ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна та накладено арешт на майно, шляхом заборони здійснення дій щодо права на відчуження, розпорядження земельною ділянкою, а також здійснення господарської діяльності, будівельних та інших робіт (в тому числі пов`язаних зі зміною рельєфу) на земельну ділянку з кадастровим номером :01:017:0435, що розташована по АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000222 від 25.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4