Єдиний унікальний номер: 448/175/26
Провадження № 1-кс/448/40/26
У Х В А Л А

про задоволення заяви про самовідвід судді

20.02.2026 місто Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська заяву судді Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі №448/175/26 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 03.01.2026 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -

учасники справи не з`явилися,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Мостиського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 03.01.2026 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

13.02.2026 року від головуючого судді ОСОБА_3 надійшла заява про самовідвід у кримінальному провадженні №448/175/26 (провадження №0000002 від 03.01.2026) по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.369 КК України. Заява обґрунтована тим, що в межах даного кримінального провадження №0000002 від 03.01.2026, ним, як слідчим суддею, розглядалось клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Вважає, що вказана обставина відповідно до положень ч.1 ст.76 КПК України є обставиною, яка може викликати сумнів у неупередженості судді, а також тягне за собою обов`язок заявити самовідвід відповідно до ч.1 ст.80 КПК України.

Вказана заява про самовідвід головуючого судді ОСОБА_3 з дотриманням вимог ст.35 КПК України передана на розгляд судді ОСОБА_1 .

В судове засідання головуючий суддя ОСОБА_3 , не з`явився, про дату, місце та час розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Прокурор в судове засідання не з`явився, скерував письмову заяву, в якій просить здійснювати розгляд заяви про самовідвід за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, заяв, клопотань про відкладення судового засідання не подали.

Неявка осіб, що не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду заяви про самовідвід судді, не перешкоджає розгляду такої без їх участі, що не суперечить вимогам ст.81 КПК України.

Дослідивши доводи, викладені в заяві про самовідвід, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні судді Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_3 перебувають матеріали кримінального провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 03.01.2026 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_3 у справі 448/27/26, провадження №1-кс/448/8/26 від 09.01.2026 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000002 від 03.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, накладено арешт на 1 (одну) банкноту номіналом 100 (сто) Євро із серією та номером SC у виді заборони відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, ст. 76 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Згідно з ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід, означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді, слідчого від участі у кримінальному провадженні.

Із змісту ст. 81 КПК України вбачається, що заява про самовідвід може бути подана тим суддею, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження або скарга.

У відповідності до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

У відповідності до ч.3 ст.81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Завданням суду, відповідно до ст.2 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно ч.1 ст.7 КПК України, найголовнішої засадою кримінального провадження є верховенство права.

Частиною першою та другою ст.8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуга проти України", від 28.10.1998 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії" тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Суд, який розглядає справу, має бути "безстороннім" і "незалежним" за ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ч.1 ст.6) кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В пп. 66, 67 рішення ЄС "Мироненко і Мартенко проти України" від 10.03.2010 року зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

З огляду на об`єктивний критерій безсторонності суду, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу, в рішенні у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984р. Європейський суд з прав людини зазначив, що «навіть видимість може бути важливою», «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності судів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому, і суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до ст.3 Кодексу суддівської етики, суддя має докладати зусиль, щоб на думку звичайної розсудливої людини (законослухняної людини, яка, будучи достатньою мірою поінформованою про факти та процеси, що відбуваються, об`єктивно сприймає інформацію та обставини зі сторони) його поведінка відповідала високому статусу посади та не викликала обґрунтованих сумнівів у його доброчесності..

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом. У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід.

Судом встановлено, що заявлений самовідвід містить дані, які унеможливлюють розгляд суддею ОСОБА_3 справи № 448/175/26 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000002 від 03.01.2026 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.369 КК України, оскільки встановлено, що суддя брав участь у кримінальному провадженні №0000002 від 03.01.2026 на стадії досудового розслідування, ним як слідчим суддею приймалось відповідні рішення, а тому, суд приходить до висновку, що заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід слід задовольнити.

Відповідно до статті 82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст.35, 76, 80, 81, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі ЄУН 448/175/26 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 03.01.2026 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.369 КК України,- задовольнити.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.369 КК України передати до канцелярії Мостиського районного суду Львівської області для визначення іншого судді у порядку, визначеному ч.3 ст.35 КПК України

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Ухвала суду проголошена 20.02.2026.

Суддя ОСОБА_5