ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/463/26
провадження № 1-кс/753/135/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2026 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про арешт майна -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0004220 від 21.11.2025 року.

За результатами вивчення матеріалів клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що його слід повернути заявнику з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі по тексту - КПК України)).

Згідно пункту 10 статті 3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Імперативним положенням, зафіксованим у статті 7 КПК України, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності тощо.

Стаття 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Водночас, у відповідності до частини 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З викладеного вбачається, що можливість накладення арешту кореспондується із наявністю певного процесуального статусу особи у кримінальному провадженні, на майно якої накладається арешт. Зокрема, арешт накладається на майно особи, яка у кримінальному провадженні має статус підозрюваної чи особи, яка несе цивільну відповідальність за іншу особу, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

У клопотанні адвокат ОСОБА_2 , яка діє в інтересах цивільних позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , просить накласти арешт на банківські рахунки ТОВ «Стампофлекс». До клопотання нею додані копії цивільних позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку ст. 128 КПК України про відшкодування майнової, моральної шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0004220 від 21.11.2025 року.

Однак, у доданих до клопотання цивільних позовах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не визначено, яка особа має відповідати за ними.

Відсутність обраного ОСОБА_3 та ОСОБА_4 цивільного відповідача або відповідачів не дає суду можливості визначити чи є особи підозрюваними чи особи, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, а також чи є ТОВ «Стампофлекс», особа на рахунки якої заявник просить накласти арешт, юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

При цьому, відповідно до частини 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. А за частиною 3 цієї статті встановлено, що у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Крім цього, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими потерпілий обґрунтовує доводи клопотання.

Адвокатом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах цивільних позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не надано доказів наявності у останніх статусу потерпілих у кримінальному провадженні, як і не додано даних про те, що у провадженні СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали відповідного кримінального провадження.

Також не додано доказів розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та доказів факту розміру шкоди. Зазначені у клопотанні розміри завданої ОСОБА_5 цивільним позивачам шкоди у сумі 80 000 грн. та 1 667 360 грн. нічим не обґрунтовані, відсутні жодні висновки про оцінку розміру шкоди та збитків.

Тому, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту з метою забезпечення цивільного позову може бути подане цивільним позивачем на будь-якій стадії кримінального провадження за умови, що на момент подання вказаного клопотання вже, як мінімум, пред`явлено повідомлення про підозру особі, яка є цивільним відповідачем, а також подано безпосередньо сам цивільний позов з обґрунтуванням факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди належними доказами.

Разом з тим, як убачається з клопотання та матеріалів доданих до клопотання, вони не містять даних про те, що у провадженні органу досудового розслідування, який знаходиться на території Дарницького району міста Києва, перебуває кримінальне провадження, в якому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають статус потерпілих осіб, мають права та обов`язки цивільних позивачів, відсутній процесуальних статус ТОВ «Стампофлекс», на майно якого заявник прохає накласти арешт, у даному кримінальному провадженні, а також відсутні інші підозрювані особи, які мали бути цивільними відповідачами, проте не визначені у позові. Відсутність зазначених доказів позбавляє адвоката ОСОБА_2 звертатися з відповідним клопотанням в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до слідчого судді в порядку статті 171 КПК України.

З огляду на зазначене вище, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 3, 7, 9, 170, 171, 369-372, частиною другою статті 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про арешт майна - повернути заявнику.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1