Справа № 521/5820/26
Номер провадження:1-кс/521/1786/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання прокурора Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000392 від 13.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси звернувся прокурор з клопотанням про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається наступне.

Досудовим розслідуванням, встановлено, що 13.03.2026 до ЧЧ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області через канцелярію надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, за фактом дорожньо-транспортної пригоди (зіткнення ТЗ), яка мала місце 20.01.2026 приблизно о 17:57 годин в м. Одесі в районі будинку № 9В по вул. Картамишівській, за участю автомобіля «Peugeot 308», р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та автомобіля «Toyota Yaris», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті ДТП водій ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.

13.03.2026 за даним фактом СВ ВП №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000392 від 13.03.2026, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході відпрацювання матеріалів адміністративного правопорушення 20.01.2026 автомобіль «Peugeot 308», р/н НОМЕР_1 та автомобіль «Toyota Yaris», р/н НОМЕР_2 не було вилучено, але 13.03.2026 при виявлені та зміні тілесних ушкоджень щонайменше середнього ступеню тяжкості, було зареєстроване кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим автомобіль «Toyota Yaris», р/н НОМЕР_2 та автомобіль «Peugeot 308», р/н НОМЕР_1 визнано речовими доказами по матеріалам кримінального провадження та виникла необхідність у арешті вказаних автомобілів.

Автомобіль «Toyota Yaris», р/н НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка є власником за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 03.09.2019 видане органом ТСЦ5141, зареєстрована за адресою: Миколаївська область, Березнегуватський район, смт. Березнегувате, вул. Комсомольська, 47.

Автомобіль «Peugeot 308», р/н НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 24.01.2026 видане органом ТСЦ3245, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки дані транспортні засоби необхідні для подальшого проведення необхідних слідчих (процесуальних) дій та судових експертиз, має значення речового доказу, що має істотне та доказове значення для встановлення всіх необхідних фактів та обставин у даному провадженні, а також займає тривалий час. Враховуючи, що на вказані транспортні засоби не накладений арешт, є підстави, щодо переоформлення даного автомобіля на іншу особу, або може підвергнутися зникнення, ремонту, відновлення, переобладнання, втрати або пошкодження.

Крім того, на теперішній час місцезнаходження автомобіля «Peugeot 308», р/н НОМЕР_1 та автомобіля «Toyota Yaris», р/н НОМЕР_2 не встановлено, при відпрацюванні можливих місць зберігання, будь-якої змістової інформації не було отримано.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті вказаних транспортних засобів, які мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що ОСОБА_7 вже після ДТП та є його добросовісним набувачем. Крім того, з моменту ДТП пройшло вже 5 місяців та арешт майна не є доцільним.

Інший власник майна ОСОБА_5 не виказала думки щодо клопотання. Зазначила, що її машина знаходиться в первісному стані після ДТП, та вона бажає проведення її експертизи.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку».

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України: «Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди».

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на рухоме і нерухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою можливої конфіскації майна або цивільного позову.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Аналізуючи зміст наведених положень Кодексу слід дійти висновку, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. При цьому арешт майна застосовуються з метою збереження доказів, якщо існують обставини, які підтверджують, що без їх застосування докази можуть бути втрачені.

Разом з тим, клопотання слідчого не містить обґрунтування необхідності арешту майна, всупереч вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України.

Також встановлено, що ДТП відбулося 20.01.2026 року, тобто майже 4 місяці тому. Автомобіль «Peugeot 308» після ДТП був відремонтований та перепроданий та на даний час ОСОБА_7 є його власником і не причетна до подій 20.01.2026 р. Тобто, момент «збереження речових доказів» вже упущено. Щодо арешту автомобіля «Toyota Yaris», зокрема, для проведення експертизи, то її власник ОСОБА_5 не заперечує проти такого, тому арешт даного авто також не є необхідним.

Право власності не є абсолютним, тобто може бути обмежене, однак втручання у це право може здійснюватися лише на підставі закону з дотриманням принципу юридичної визначеності та принципу пропорційності, який вимагає досягнення розумного співвідношення між інтересами особи та суспільства.

Відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_5 досудове розслідування у кримінальному провадженні не здійснюється, будь-якого правового статусу останні у кримінальному провадженні не мають.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий не довів необхідність арешту зазначеного майна, передбаченого ч.2 ст.170 КПК України. Відтак відсутні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна.

Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Враховуючи зазначене, у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 167, 196, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотанні прокурора Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000392 від 13.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1