Провадження № 1-кс/947/4162/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.01.2026 року у справі №947/46079/25, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло вказане клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.01.2026 року у справі №947/46079/25.

Заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту з транспортного засобу марки «Kia Sportage» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказує, що на даний час всі процесуальні дії пов`язані з оглядом та дослідженням транспортного засобу проведені, а тому просить повернути майно власнику.

Заявник у поданому клопотанні ставить питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.01.2026 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001580 від 24.12.2025 року.

Заявник подав заяву про розгляд справи за його відсутності просив його задовольнити.

Прокурор до суду не з`явився направив заяву про розгляд справи за його відсутності та надав письмову позицію.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, приймаючи до уваги заяви учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.01.2026 року у справі №947/46079/25 було накладено арешт на майно, в тому числі на транспортний засіб марки «Kia Sportage» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Накладаючи арешт на транспортний засіб марки «Kia Sportage» реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідчий суддя виходив з того, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, а також те, що на транспортному засобі було могли зберегти на собі сліди причетності підозрюваного до вчинення злочину, та підпадають під ознаки майна, про яке йдеться у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на транспортний засіб було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Наразі пройшов проміжок часу з моменту вчинення дорожньо транспортної пригоди, слідчому було достатньо часу для огляду та проведення необхідних слідчих дій, а тому вищевказане свідчить про те, що на теперішній час потреба у забезпеченні арешту майна в частині заборони користування майном, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.01.2026 року на транспортний засіб автомобіль «Kia Sportage» реєстраційний номер НОМЕР_1 , відпала, проте оскільки транспортний засіб визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження, то забезпечення арешту майна в частині заборони на відчуження майна та розпорядження ним продовжує діяти.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скасування арешту майна в частині користування є доцільним та буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, а тому клопотання заявника підлягає задоволенню.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що передача транспортного засобу на відповідальне зберігання власнику не позбавить сторону обвинувачення використовувати транспортний засіб для проведення необхідних слідчих дій.

За таких обставин, в цілях не порушення гарантованих Конституцією України та законами України права власності осіб, зокрема права користування майном, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна в частині заборони користування - підлягає задоволенню, а транспортний засіб - передачі на відповідальне зберігання власнику з попередженням останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.01.2026 року у справі №947/46079/25 задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині заборони користування транспортним засобом автомобілем марки «Kia Sportage» реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.01.2026 року в рамках кримінального провадження №0001580 від 24.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Попередити власника майнапро кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1