Справа № 466/743/26
Провадження № 1-кс/466/508/26
У Х В А Л А

25 лютого 2026 року м. Львів

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001259 від 04.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и л а :

24.02.2026 старший слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 звернувся до слідчої судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0001259 від 04.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2 ст.307 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, яке підлягає спеціальній конфіскації та належить на праві спільної часткової приватної власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору дарування серія та номер 554 від 18.04.2016, в розмірі 1/3 частки житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001259 від 04 листопада 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, у якому 13.01.2026 старшим слідчим СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч.1, 2 ст.307 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.01.2026 житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості із реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна № 01, що за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової приватної власності, із розмірами часток 1/3, на підставі договору дарування 1/3 частки житлового будинку, серія та номер 554 від 18.04.2016 належить ОСОБА_6 та його бабусі ОСОБА_7 , на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 1491 від 17.12.2015.

Слідчий просить накласти арешт на вищезазначене житлове приміщення, яке підлягає спеціальній конфіскації і є власністю підозрюваного ОСОБА_6 . Покликається на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , необхідність забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна та збереження речового доказу.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву з проханням про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує, просить це клопотання задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутності осіб, які беруть участь у судовому провадженні без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Слідчою суддею встановлено, що СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001259 від 04.11.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч.ч.1, 2 ст.307 КК України.

13.01.2026р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину.

Згідно зі ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходом забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.4 ст. 170 КПК України, на приписи якої покликається слідчий, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених кримінальним кодексом України.

Слідчою суддею встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.01.2026 житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості із реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна № 01, що за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової приватної власності, із розмірами часток 1/3, на підставі договору дарування 1/3 частки житлового будинку, серія та номер 554 від 18.04.2016 належить ОСОБА_6 та його бабусі ОСОБА_7 , на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 1491 від 17.12.2015.

Слідчий просить накласти арешт на частку ОСОБА_6 у праві власності на квартиру, як на майно, що підлягає спеціальній конфіскації.

Спеціальна конфіскація - це примусове безоплатне вилучення у власність держави грошей, цінностей та іншого майна, які були одержані внаслідок вчинення злочину; були призначені (використані) для фінансування злочину або його підготовки; використовувались як знаряддя злочину; були предметом злочину.

При цьому, з наданих матеріалів клопотання не встановлено даних, які б свідчили, що нерухоме майно, про застосування арешту до якого слідчим заявлено клопотання, було одержано внаслідок вчинення злочину; було використано для фінансування злочину або його підготовки; використовувалось як знаряддя злочину; чи було предметом злочину.

Також у клопотанні слідчий також зазначає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Дані про те, що вказане у клопотанні майно є речовим доказом і відповідає зазначеним у статті 98 КПК України критеріям відсутні.

Крім того, незрозумілим є покликання у клопотанні на норми ст.ст.208-211,213 КПК України, які регулюють процедуру затримання особи.

Слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.

Враховуючи викладене, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання слідчого про арешт майна, як такого, що підлягає спеціальній конфіскації, є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.131, 132, 170, 172, 173 КПК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке підлягає спеціальній конфіскації, у кримінальному провадженні №0001259 від 04.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2 ст.307 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_8