Справа № 444/777/26
Провадження № 1-кп/444/261/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відомості щодо якого 08.07.2025року внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000854 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ясенівці Золочівського району Львівської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, раніше несудимий, неодружений, колишній стрілець-помічник гранатометник 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат військової служби за призовом під час мобілізації, на даний час служить в/ч НОМЕР_2 згідно наказу від 17.10.2025 № 68, військовий квиток НОМЕР_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Жовківського районного суду Львівської області 24.02.2026 року надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

На 02.03.2026 року призначено підготовче засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відомості щодо якого 08.07.2025 року внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000854 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В обгрунтування клопотання прокурор покликається на те, що 27.06.2024 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_4 призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до положень п. 3 ч. 9 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу та початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу під час мобілізації та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 29.06.2024 №181 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця-помічника гранатометника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачають необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні із 05.30 год. 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався Законами та триває до теперішнього часу, тобто тривав у період часу, який інкримінується винній особі.

Разом з тим, в порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів солдат ОСОБА_4 , вчинив ухилення від військової служби в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Так, стрілець-помічник гранатометника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 у період з 03.12.2024 по 12.12.20234 перебував на стаціонарному лікуванні у Військовому-медичному клінічному центрі Західного регіону, що за адресою: Львівська область, м. Львів вул. Личаківська,26.

Однак, солдат ОСОБА_4 , в порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи умисно, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командування, 12.12.2024 не з`явився з Військового-медичного клінічного центру Західного регіону вчасно на службу без поважних причин до місця дислокації НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що знаходилась в АДРЕСА_2 , та перебував поза межами місця служби, тривалістю понад три доби, проводячи час на власний розсуд, до моменту добровільного прибуття 21.08.2025 до військової частини НОМЕР_5 для подальшого проходження військової служби.

Відтак, з 12.12.2024 до 21.08.2025 солдат ОСОБА_4 проводить час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи за місцем свого проживання.

Під час незаконного перебування за межами місця служби, солдат ОСОБА_4 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це зробити.

Стрілець-помічник гранатометника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 у період з 03.12.2024 по 12.12.20234 перебував на стаціонарному лікуванні у Військовому-медичному клінічному центрі Західного регіону, що за адресою: Львівська область, м. Львів вул. Личаківська,26.

Однак, солдат ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127-133, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командування, 12.12.2024 не з`явився з Військового-медичного клінічного центру Західного регіону вчасно на службу без поважних причин до місця дислокації НОМЕР_4 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що знаходилась в АДРЕСА_2 , та перебував поза межами місця служби, тривалістю понад три доби, проводячи час на власний розсуд, до моменту добровільного прибуття 21.08.2025 до військової частини НОМЕР_5 для подальшого проходження військової служби, чим вчинив нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст.407 КК України.

Прокурор зазначає про наявність обставин, які свідчать, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, та відповідна правова підстава:

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно ст. 44 КК України та ст. 285 КПК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Разом з тим, встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 21.08.2025 №240 солдат ОСОБА_4 з 21.08.2025 зарахований на тимчасовий облік до вказаної військової частини.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2025 №243, вбачається, що солдат ОСОБА_4 вважається таким, що 21.08.2025 прибув до військової частини НОМЕР_5 для подальшого проходження військової частини та зарахований на всі види забезпечення.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2025 №287 солдат ОСОБА_4 з 28.09.2025 виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та вибув до нового місця служби до військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 17.10.2025 №68 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення.

Тобто, після ухилення від військової служби солдат ОСОБА_4 продовжив подальшу військову службу.

11.02.2026 ОСОБА_4 надав письмову згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_4 під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, добровільно повернувся для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_5 , а на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , а також враховуючи, те що він щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, надав письмову згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності, слід прийти до висновку про можливість звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, без покладення на нього обов`язку повернутися у військову частину, оскільки такий обов`язок ним вже виконано та він продовжує проходити військову службу.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора підтримав, просив суд таке задовольнити.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши докази долучені до матеріалів клопотання, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі не пізніше 72 годин та зобов`язує її прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбаченихпунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до вимог Закону України Про оборону України, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 Про загальну мобілізацію, яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України.

У ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Суд враховує наступне.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 21.08.2025 №240 солдат ОСОБА_4 з 21.08.2025 зарахований на тимчасовий облік до вказаної військової частини.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2025 №243, вбачається, що солдат ОСОБА_4 вважається таким, що 21.08.2025 прибув до військової частини НОМЕР_5 для подальшого проходження військової частини та зарахований на всі види забезпечення.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2025 №287 солдат ОСОБА_4 з 28.09.2025 виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та вибув до нового місця служби до військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 17.10.2025 №68 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення.

Тобто, після ухилення від військової служби солдат ОСОБА_4 продовжив подальшу військову службу.

11.02.2026 ОСОБА_4 надав письмову згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_4 під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, добровільно повернувся для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_5 , а на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , а також враховуючи, те що він щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, надав письмову згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності, слід прийти до висновку про можливість звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, без покладення на нього обов`язку повернутися у військову частину, оскільки такий обов`язок ним вже виконано та він продовжує проходити військову службу.

У той же час, правова позиція щодо законності звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України без зобов`язання її повернутися на військову службу та відсутності письмової згоди командира військової частини, за умов наявності підтверджуючих документів щодо повернення на військову службу, викладена в постанові колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 15.10.2025 у справі №484/3679/23.

Зважаючи на викладене, суд, приходить до висновку що клопотання прокурора слід задовольнити. Звільнити ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

При вирішені даного клопотання суд враховує

На підставі викладеного, керуючись ст.401 КК України, ст. 284-286, 288, 314, 370-372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

клопотання прокурора - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні №0000854 від 08.07.2025, від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Закрити кримінальне провадження №0000854 від 08.07.2025 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Копію ухвали після її проголошення вручити прокурору, та обвинуваченому для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1