ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2658/25
Провадження №1-кс/477/213/26
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

24 березня 2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000174 від 13 жовтня 2025 року, про продовження дії раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що народився в с. Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , з базовою середньою освітою, військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 , не одруженого, не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2026 року слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 26 квітня 2026 року підозрюваному ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000174 від 13 жовтня 2025 року з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених ухвалою слідчого судді від 28 січня 2026 року.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що у провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 13 жовтня 2025 року за №0000174 з попередньою правовою кваліфікацією за частиною третьою статті 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлений факт ймовірного вчинення протиправних дій, пов`язаних з вимаганням військовослужбовцем підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_3 неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , за здійснення впливу на службових осіб ОТЦК та СП з метою зняття останнього з розшуку та отримання позитивного висновку ВЛК щодо надання статусу не придатного до військової служби або обмежено придатного із подальшим не призовом на військову службу.

27 січня 2026 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, а ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 28 січня 2026 року до підозрюваного ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України з покладенням відповідних обов`язків в разі внесення визначеного судом розміру застави.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає 26 березня 2026 року.

У свою чергу, як вказує слідчий у поданому клопотанні досудове розслідування неможливо закінчити до дати закінчення терміну дії запобіжного заходу, так як для цього необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на збирання доказів та проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування усіх обставин справи.

Оскільки встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не зменшились, а обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, за змістом клопотання, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, перелік яких наведений у клопотанні, слідчий ОСОБА_3 просить продовжити строк дії запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 26 квітня 2026 року.

Наявність указаних ризиків слідчим обґрунтовується тим, що на даний час продовжує існує ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду; ризик знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти зазначеним вище ризикам.

У судовому засіданні прокурор групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 підтримав клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила його задовольнити, указувавши про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого посилаючись на не доведеність ризиків належними та достатніми доказами та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши докази по заявленому клопотанню, слідчий суддя встановив наступне.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000174 від 13 жовтня 2025 року, яке кваліфіковане за частиною третьою статті 369-2 КК України за фактом вимагання військовослужбовцем підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_3 неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , за здійснення впливу на службових осіб ОТЦК та СП з метою зняття останнього з розшуку та отримання позитивного висновку ВЛК щодо надання статусу не придатного до військової служби або обмежено придатного із подальшим не призовом на військову службу.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією, в кінці вересня 2025 року, однак не пізніше 13 жовтня 2025 року, дізнавшись про те, що ОСОБА_7 являється військово зобов`язаною особою та перебуває у розшуку за ТЦК, повідомив останньому про можливість допомогти отримати відстрочку від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, зазначивши, що має особисті відносини зі службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 в тому числі і в територіальних ТЦК та СП, а також має знайомства з медичними працівниками, членами комісій, що здійснюють огляд військовозобов`язаних та може вирішити питання щодо надання йому відстрочки від призову на військову службу, вказавши про необхідність передачі йому особисто неправомірної вигоди у розмірі 7 000 доларів США.

17 жовтня 2025 року у обідній час ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на вимагання та отримання неправомірної вигоди, зустрівся із ОСОБА_7 біля супермаркету «Велмарт», що розташований за адресою: м. Миколаїв, просп. Миру, 1/1, та висунув вимогу про надання йому особисто частини неправомірної вигоди в сумі 2 000 доларів США за вплив на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, а саме на невстановлених в ході досудового розслідування службових осіб РТЦК та СП, які здатні прийняти завідомо незаконне рішення про зняття ОСОБА_7 з обліку військовозобов`язаних осіб, які знаходяться у розшуку, а також членів військово-лікарської комісії за виготовлення фіктивного висновку ВЛК.

В подальшому, 10 листопада 2025 року близько 09:14 год. ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на вимагання та отримання неправомірної вигоди, зустрівся з ОСОБА_7 у заздалегідь обумовленому місці біля ТРЦ «Магелан», що розташований за адресою: м. Миколаїв, просп. Героїв України, 13, де отримав першу частину неправомірної вигоди в сумі 2 000 доларів США за влив на службових осіб РЦТК та СП, які приймуть рішення про зняття ОСОБА_7 з обліку, як особи, яка ухиляється від проходження служби.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на вимагання та отримання неправомірної вигоди, 26 січня 2026 року приблизно о 18:00 год. ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 у заздалегідь обумовленому місці біля ТРЦ «Магелан», що розташований за адресою: м. Миколаїв, просп. Героїв України, 13.

Перебуваючи у вказаний час у зазначеному місці, діючи під контролем правоохоронних органів, ОСОБА_7 передав на вимогу ОСОБА_5 , а останній отримав частину неправомірну вигоду в сумі 500 доларів США за вплив на невстановлених на даний час досудовим розслідуванням членів військово-лікарської комісії, які здатні прийняти рішення про отримання ОСОБА_7 фіктивного висновку ВЛК.

Після одержання вказаної неправомірної вигоди, протиправні дії ОСОБА_5 припинені правоохоронними органами та останнього затримано у порядку статті 208 КПК України.

У цьому кримінальному провадженні 27 січня 2026 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, а саме у прийнятті пропозиції, обіцянки та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, яка з дотриманням положень статті 278 КПК України йому вручена.

Ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 28 січня 2026 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 26 березня 2026 з визначенням розміру застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України на рівні 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України на підозрюваного покладені певні обов`язки.

Зі змісту ухвали слідчого судді від 28 січня 2026 року про обрання та застосування запобіжного заходу, вбачається, що обираючи запобіжний захід, судом було досліджено надані органом досудового розслідування докази, які свідчили про наявність як і обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинення інкримінованого йому діяння, так і наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 від 23 березня 2026 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 13 жовтня 2025 року продовжений до 26 квітня 2026 року включно.

Оскільки строк дії запобіжного заходу визначений ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 28 січня 2026 року закінчується 26 березня 2026 року, а кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення дії ухвали слідчого судді, слідчий ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про продовження такого строку.

За приписами частини четвертої статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у статті 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів): наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини.

З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, пункт 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28 жовтня 1994 року, пункт 55).

Зі змісту поданого клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України.

Описані у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України.

Долучені до клопотання прокурором докази, зібрані у ході досудового розслідування, зокрема:

заява ОСОБА_7 , від 13 жовтня 2025 року про можливе вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; матеріали за результатами виконання доручення слідчого УСР в Миколаївській області від 14 жовтня 2025 року №116211, відповідно до яких встановлено причетність до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 ; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 13 жовтня 2025 року щодо противоправних дій ОСОБА_5 з вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе в сумі 7000 доларів США за проходження ВЛК та подальше відтермінування від мобілізації; заява ОСОБА_7 від 10 листопада 2025 року про надання грошових коштів в сумі 2000 доларів США для проведення слідчих дій; протокол огляду від 10 листопада 2025 року наданих ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 2000 доларів США; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 , від 26 листопада 2025 року щодо надання ОСОБА_5 неправомірної вигоди в сумі 2000 доларів США за зняття його з розшуку ТЦК та СП; протокол про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 10 листопада 2025 року в якому відображено надання 10 листопада 2025 року ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_5 , частини неправомірної вигоди в розмірі 2 000 доларів США; протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 6726т/55/113-2025 від 21 жовтня 2025 року, № 6725т/55/113-2025 від 21 жовтня 2025 року, № 7148т/55/113-2025 від 10 листопада 2025 року, № 7258т/55/113-2025 від 12 листопада 2025 року, № 7442т/55/113-2025 від 19 листопада 2025 року, № 7441т/55/113-2025 від 19 листопада 2025 року, №8336т/55/113-2025 від 25 грудня 2025 року, №864т/55/113-2026 від 27 січня 2026 року, №865т/55/113-2026 від 27 січня 2026 року, №917т/55/113-2026 від 30 січня 20269 року; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26 січня 2026 року, в якому відображено час та місце затримання ОСОБА_5 підстави затримання та інформація про виявлене майно під час особистого обшуку, зокрема 5 банкнот номіналом 100 доларів США кожна, номери яких співпадають з коштами, наданими ОСОБА_5 у якості неправомірної вигода; заява ОСОБА_7 від 26 січня 2025 року про можливе вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 , від 27 січня 2026 року щодо надання ОСОБА_5 неправомірної вигоди в сумі 500 доларів США за сприяння в проходженні ВЛК у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому правопорушення.

Досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про продовження строку дії запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

На даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

В світлі обставин даного клопотання, досліджених матеріалів, що долучені слідчим ОСОБА_3 до клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про продовження дії запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Щодо ризиків кримінального провадження то слідчий у поданому клопотанні зазначає про продовження існування ризику переховування, ризику знищення, спотворення будь-якої із речей чи документів, ризику незаконного впливу на свідків чи інших підозрюваних та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з частиною другою даної статті, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи доводи клопотання органу досудового розслідування з долученими до клопотання матеріалами на предмет продовження існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про його наявність, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, санкція якої відносить цей злочин до тяжких кримінальних правопорушень, та за нього передбачена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за його вчинення у разі доведення вини, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Вказаний ризик оцінюється слідчим суддею з урахуванням того, що вчинення злочину мало корисливий мотив, а також основну роль підозрюваного у його вчинення. Інформації про те, що соціальні зв`язки підозрюваного є настільки міцними, що б утримували його в належній процесуальній поведінці, слідчому судді не надано. Тобто ризик передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України продовжує існувати і на даний час.

Також слідчим та прокурором доведено, що продовжує існувати інший ризик, передбачений частиною першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як наразі проводиться ряд слідчих (розшукових) дій для встановлення та документування протиправних дій підозрюваного та інших причетних осіб, оскільки під час проведення обшуків не відшукано та не вилучено всіх необхідних речей, та місцезнаходження яких на даний час встановлюється.

ОСОБА_5 , з метою прикриття своєї незаконної діяльності, маючи зв`язки у органах державної влади, матиме можливість вчинити дії направленні на знищення чи спотворення будь-яких речей чи документів, які можуть мати значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у незаконному впливі на свідків у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що свідками є особи, яким ОСОБА_5 надавав відповідні вказівки, отримував від них неправомірну вигоду, що може призвести до впливу на них шляхом умовлянь або погрожувань, у тому числі шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показань, які виправдовують його, чим може перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти цих осіб до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на свою користь..

Також підтверджується і заявлений слідчим ризик, щодо вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , оскільки за змістом матеріалів, що долучені до клопотання вбачається, вбачається, що дії підозрюваного мають систематичний характер та направлені на підрив обороноздатності країни у період воєнного стану з метою отримання незаконного прибутку, що вказує на викривлений рівень його громадянської правосвідомості, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення було припинено лише органом досудового розслідування після його затримання, тобто незалежно від його волі, тому останній може продовжити злочину діяльність, в тому числі для виконання раніше взятих на себе зобов`язань, що свідчить про продовження існування ризику пов`язаного з можливістю останнього вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженою наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи зазначені ризики, через призму положень статті 178 КПК України, слідчим суддею, також враховується те, що підозрюваний ОСОБА_5 має задовільний стан здоров`я, не одружений, не має на своєму утриманні інших осіб, що вказує на низьку міцність його соціальних зв`язків.

Доказів, що надавали б можливість інакше оцінити наявність або ж відсутність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України стороною захисту не надано.

Мета і обставини, що були підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є й надалі актуальними.

Слідчим суддею також враховується, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо сторона обвинувачення доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України (частина перша статті 184 КПК України).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини першої статті 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, зокрема: домашній арешт, в тому числі цілодобовий, надання підозрюваного на поруки особам, що заслуговують на довіру, а також особисте зобов`язання, з огляду на сукупність встановлених вище обставин, не зможуть запобігти встановленим ризикам, однак зможуть завадити виконанню завдань кримінального провадження, оскільки пов`язані з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами. Натомість, на думку слідчого судді, можливість внесення підозрюваним застави у розмірі, що був визначений слідчим суддею 28 січня 2026 року з одного боку, не робить тримання під вартою безальтернативним для ОСОБА_5 , а з іншого, у разі її внесення, є достатнім стримуючим фактором задля запобігання вищенаведеним ризикам, які продовжують існувати.

З урахуванням вищевикладеного та обставин провадження, особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

З матеріалів долучених слідчим до клопотання слідчому судді, вбачається достатньо відомостей про обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує специфіку кримінального правопорушення, методика розслідування якого вимагає послідовності і проведення значної кількості процесуальних дій.

Доводи слідчого щодо існування низки обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали мають ґрунтовні підстави, оцінку яким надано прокурором при продовженні строків досудового розслідування.

Так слідчим суддею враховано об`єм кримінального провадження, значний перелік слідчих та розшукових дій що необхідно провести у цьому кримінальному провадження, зокрема проведення низки експертиз, необхідність у розсекречуванні протоколів проведення негласних слідчих дій, проведення аналізу отриманої за наслідками вчинення вищевказаних дій інформації.

При цьому строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 26 квітня 2026 року.

Наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження та потребами досудового розслідування на думку слідчого судді свідчить про наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 з урахуванням вищезазначених обставин.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (пункт 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до частини четвертої статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У даному випадку слідчий у поданому клопотанні просив надати ОСОБА_5 можливість звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі слідчого судді від 28 січня 2026 року.

За змістом ухвали слідчого судді від 28 січня 2026 року вбачається, що обираючи та застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею було враховано майновий стан підозрюваного та визначено заставу в межах частини п`ятої статті 182 КПК України.

Враховуючи обставини кримінального провадження, роль підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому дій, їх систематичність, слідчий суддя не вбачає підстав для зменшення раніше визначеного розміру застави та вважає можливим залишити такий на рівні, встановленому ухвалою слідчого судді від 28 січня 2026 року.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 26 квітня 2026 року включно, з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених в ухвалі слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 28 січня 2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9