Дата документу 13.03.2026Справа № 554/2845/26
Провадження № 1-кс/554/3252/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві в порядку ст. 303 КПК України,

встановив:

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві в порядку ст. 303 КПК України, у якій він просив зобов`язати начальника Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві у кримінальному провадженні № 0001201 визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (сина заявника) потерпілим, допитати його як потерпілого, а також допитати заявника ОСОБА_3 як свідка.

На обґрунтування скарги послався на те, що до цього часу, в порушення вимог ст. 220 КПК України це клопотання, яке подано через Офіс Генерального прокурора, не розглянуто.

У судовому засіданні ОСОБА_3 представник скаржника ОСОБА_5 скаргу підтримав, прохав задовольнити. Слідчий, прокурор до суду не з`явились, про розгляд скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, в тому числі у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Положеннями ст. 55 КПК України, визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України"Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Як убачається зі скарги та доданих до неї матеріалів, у провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві перебуває кримінальне провадження № 0001201 від 23.05.2025 року за фактом перевищення службових повноважень працівниками поліції при затриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (сина заявника) та проведенні досудового розслідування за ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 373, ч. 1 ст. 374 КК України.

02.03.2026 року заявник ОСОБА_4 звернувся до Офісу генерального прокурора із заявою про неналежне розслідування та недотримання строків досудового розслідування, у якій крім того просив визнати потерпілим його сина ОСОБА_4 та провести необхідні слідчі дії.

Ця заява через Полтавську обласну прокуратуру спрямована до ТУ ДБР, розташованого у місті Полтава 17.02.2026 року за вихідним №20-1568 вих-26 20-4430-25.

Проте відомості про її розгляд заявнику та слідчому судді в установлений строк не надані.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Проте, у встановлений частиною 1 ст. 220 КПК України строк, ця заява розглянута не була.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що в даному випадку уповноваженими особами була допущена бездіяльність, яка полягає у не розгляді клопотання скаржника ОСОБА_3 тому скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування може бути постановлена, зокрема про зобов`язання вчинити певну дію.

Виходячи з меж повноважень слідчого судді та дотримання засад процесуальної самостійності слідчого (прокурора), слід зобов`язати уповноважених осіб ДБР розглянути клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001201 про визнання та допит в якості потерпілого ОСОБА_4 (сина заявника) та про допит ОСОБА_3 як свідка.

Керуючись ст. 26, 214, 303 - 307, 372 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб ДБР розглянути клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001201 про визнання та допит в якості потерпілого ОСОБА_4 (сина заявника) та про допит заявника ОСОБА_3 як свідка.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6