Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/868/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002299 від 22.11.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, громадянки України, з вищою освітою, офіційно працевлаштованої, зареєстрована та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюється Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1.1. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила), встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до якого ОСОБА_4 , окрім іншого, зобов`язаний дотримуватись п.п. 1.5, 2.3(б), 18.1 Правил дорожнього руху України:

- п.1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п.2.3(б): для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 18.1: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Однак, усупереч вищенаведених нормативно-правових актів, ОСОБА_4 вчинила злочин проти безпеки руху транспорту за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 21.11.2025 року, приблизно о 19 год. 00 хв., керуючи технічно-справним автомобілем «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_1 , рухалася по вулиці Івана Виговського зі сторони вулиці Стеценка в бік проспекту Європейського Союзу в місті Києві.

Рухаючись у вказаному напрямку ОСОБА_4 наближалася до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожнім знаком 5.38.1/5.38.2 ПДР України і дорожньої розміткою 1.14.2 ПДР України.

В цей час, на вказаний пішохідний перехід вийшла пішохід ОСОБА_5 , яка переходила проїзну частину вулиці Івана Виговського в межах пішохідного переходу та рухалась з ліва направо відносно руху автомобіля «Audi Q5» номерний знак НОМЕР_1 .

Використовуваний ОСОБА_5 нерегульований пішохідний перехід - це ділянка проїзної частини, призначена для забезпечення безпечного руху пішоходів через дорогу. На цих ділянках пішоходи мають перевагу перед автотранспортом і не повинні враховувати можливість порушення Правил дорожнього руху України водіями транспортних засобів та іншими учасниками руху.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виразились в тому, що вона, керуючи технічно-справним автомобілем, рухалась по вищевказаній проїзній частині, проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_5 .

А саме, ОСОБА_4 не урахувала дорожню обстановку, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків 5.38.1/5.38.2 ПДР України і дорожньої розмітки 1.14.2 ПДР України, які інформували її про наявність цього переходу, не зупинилася, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_5 , яка перебував на пішохідному переході.

Внаслідок чого, ОСОБА_4 на нерегульованому пішохідному переході через вулицю Івана Виговського скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

Місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди - нерегульований пішохідний перехід, який знаходиться по вулиці Івана Виговського, навпроти будинку №22, що територіально відноситься до Подільського району міста Києва.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала наступне тілесне ушкодження: «закрита травма лівої гомілки: розлогий синець у ділянці внутрішньої поверхні нижньої третини лівої гомілки.

Вказане тілесне ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу».

Порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України водійкою ОСОБА_4 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження щодо неї з підстав п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та ст. 46 КК України у зв`язку з тим, що вона з потерпілою примирилися, претензій до неї остання не має.

Обвинувачена зазначила, що розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, роз`яснені їй судом, не оспорює обставини, викладені в інкримінованому їй обвинуваченні, повністю визнає свою провину.

Потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що з обвинуваченою примирились, вона не має претензій до ОСОБА_4 , завдана шкода їй відшкодована повністю, не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з наведених вище підстав.

Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками до нього, інші матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

В своїй постанові від 05.10.2021 у справі №715/2106/20 (провадження №51-3613км21) колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що під примиренням як однією з умов звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України слід розуміти примирення як кінцевий результат усіх попередніх примирних процедур та домовленостей між винним та потерпілим, який полягає, з одного боку, у добровільному волевиявленні потерпілого, яке проявляється у його проханні (клопотанні) про звільнення винного від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України або у відсутності заперечень щодо такого звільнення, а з іншого у відсутності заперечень щодо такого звільнення з боку самого підозрюваного, обвинуваченого.

Обов`язковою процесуальною умовою для встановлення такої підстави звільнення від кримінальної відповідальності, як «примирення особи, яка вчинила злочин, з потерпілим», відповідно до положень ст. 46 КК України, під час розгляду відповідного питання в суді є підтвердження факту примирення винного з потерпілим, зокрема і під час з`ясування думки потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за цією підставою.

При вирішенні клопотання суд враховує те, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, працевлаштована, раніше не судима, обвинувачується у вчиненні нетяжкого необережного злочину, з потерпілою ОСОБА_6 примирилася, потерпіла претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 не має. Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що звільнення від кримінальної відповідальності з підстав примирення не є реабілітуючою обставиною.

Крім того, суд переконався в тому, що обвинувачена та потерпіла за вище викладених обставин дійсно примирилися.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілою.

Цивільний позов відсутній.

Речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Так, згідно до ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат належать витрати, пов`язані із залученням експертів.

Як встановлено судом, витрати на залучення експерта при проведенні судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/111-25/76596-ІТ від 19.12.2025 становлять 3 565 грн. 60 коп.

Таким чином, до стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави підлягають витрати за проведення вищезазначеної експертизи в сумі 3 565 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 07.01.2026 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком до 28.02.2026 року.

Таким чином, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002299 від 22.11.2025 - закрити.

Речовий докази:

- Автомобіль марки «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 , - залишити у власності ОСОБА_4 .

Стягнути із обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 3565 грн. 60 коп. (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять грн. 60 коп.).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1