Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/136/2026 Справа № 639/6869/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Харків

Колегія суддів Слобідського районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000818 від 27.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні суду перебувають матеріали вказаного кримінального провадження.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_6 -адвокатом ОСОБА_7 у підготовчому засіданні заявлено ряд клопотань та скарг на дії сторони обвинувачення.

Так, захисником заявлено клопотання в порядку п.5 ч.2 ст. 315 КПК України, в якому просив застосувати до протоколів огляду місця події від 26.08.2023 року, складених в період часу з 22-29 до 22-51, з 23-27 до 23-32, з 23-24 до 23-31, з 23-48 до 23-54, протоколів огляду місця події від 27.08.2023 року, складених в період часу з 00-01 до 00-06, з 01-58 до 02-05, з 02-1- до 02-15, з 02-21 до 02-28, з 02-32 до 02-38, з 02-45 до 02-50, з 03-15 до 03-22, з 03-26 до 03-31, з 03-44 до 03-50, з 03-55 до 04-02, з 09-47 до 09-53, з 10-07 до 10-14, з 10-32 до 10-46, з 10-56 до 11-01, протоколів огляду місця події, складеними слідчим без зазначення дати та часу за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; м. Харків, Полтавський шлях, 84; м. Харків, Полтавський шлях, 86, правові наслідки, передбачені ч.2 ст. 89 КПК України, та не досліджувати вказані документи під час судового розгляду кримінального провадження. Крім того, з посиланням на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 14.06.2021 року у справі № 686/9636/18, просив ухвалити судове рішення, яким звернути увагу ТУ ДБР на факти порушення закону невстановленими особами під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, що виразилось у підробці зазначених протоколів огляду місця події. В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що на стадії судового розгляду кримінального провадження визначається обсяг доказів, які будуть досліджуватись та порядок їх дослідження. Між тим, у вказаних протоколах слідчих дій не зазначені анкетні дані понятих та інших учасників слідчих дій, відомості про застосовані технічні засоби, відсутні підписи всіх учасників слідчої дії та слідчого, описова частина деяких протоколів виконана почерком двох видів, не зазначено дату та час проведення слідчої дії, перелік виявленого та вилученого. Стороною захисту виявлено факт внесення дописок до протоколів огляду місця події, тобто здійснення іншого підроблення офіційних документів, а також факт відсутності в матеріалах кримінального провадження протоколу огляду місця події від 27.08.2023 року в період часу з 01-52 до 02-05 за адресою: м. Харків, Полтавський шлях, 110.

Крім того, захисник подав заперечення на ухвалу слідчого судді про дозвіл на проведення огляду від 27.08.2023 року, та просив застосувати до доказів, отриманих під час проведення в період часу з 12-20 до 12-59 27.08.2023 року огляду квартири за адресою: АДРЕСА_5 , дозвіл на проведення якого наданий ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова, правові наслідки очевидної недопустимості доказів. Зазначив, що 30.08.2023 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова надано дозвіл стороні обвинувачення на проведення огляду квартири за адресою: АДРЕСА_5 . Невідкладність проведення обшуку мотивована слідчим суддею необхідністю відшукання та вилучення речових доказів, водночас така підстава проведення обшуку не відноситься до переліку невідкладних, а тому згідно з приписами ч.2 ст. 234 КПК України такий обшук мав здійснюватись лише на підставі ухвали слідчого судді. Крім того, матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу, який підтверджує наявність у слідчого згоди ОСОБА_6 на проникнення працівників поліції до орендованого ним житла.

Окрім цього, захисник подав скаргу на постанову прокурора про доручення здійснення досудового розслідування в порядку ч.2 ст. 303 КПК України, в якій просив скасувати постанову прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 від 31.10.2023 року про доручення здійснення досудового розслідування СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області як таку, що відповідно до ч.5 ст. 36 КПК України винесена не уповноваженою службовою особою. В обґрунтування зазначив, що кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_6 на території Холодногірського району м. Харкова підслідні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, як органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Виключно особи, визначені ч.5 ст. 36 КПК України, уповноважені на прийняття рішення про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування під юрисдикцією якого не перебуває місце вчинення кримінального правопорушення і відповідно прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 не мав на прийняття такого рішення законних підстав та повноважень.

Крім того, захисник подав скаргу на незаконне затримання в порядку ч.2 ст. 303 КПК України та просив визнати незаконним затримання ОСОБА_6 та за наслідками розгляду скарги з урахуванням висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 14.06.2021 року у справі № 686/9636/18, постановити окрему ухвалу, якою звернути увагу Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова на порушення ст. 5, 208, 278 КПК України. В обґрунтування зазначив що 27.08.2023 року слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, яким ОСОБА_6 затриманий без ухвали слідчого судді. Частиною 1 ст. 208 КПК України передбачені випадки затримання уповноваженою службовою особою без ухвали слідчого судді, суду особи підозрюваної у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі. Між тим, у протоколі затримання в якості підстави затримання ОСОБА_6 слідчим зазначена підстава, не передбачена жодним пунктом ч.1 ст. 208 КПК України, тобто затримання останнього відбулось не на підставах та не в порядку передбаченому КПК України. Згідно протоколу затримання ОСОБА_6 затриманий слідчим 27.08.2023 року о 13-22 год. за адресою: м. Харків, вул. Любові Малої, 45, згідно витягу з ЄРДР №0000818 від 27.08.2023 року відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 27.08.2023 року о 13-26 год., тобто слідчий прийняла рішення про затримання ОСОБА_6 до внесення відомостей до ЄРДР. Разом з тим, в протоколі затримання ОСОБА_6 зазначено, що останній фактично затриманий 27.08.2023 року о 12-59 год. за адресою: АДРЕСА_5 , при цьому в підставах затримання зазначено іншу дату та час фактичного затримання, а саме 26.08.2023 року близько 20-00 год., коли ОСОБА_6 був зупинений працівниками УПП в Харківській області ДПП. Між тим, ОСОБА_6 , з урахуванням положень ст.209 КПК України, вважається затриманою особою з 26.08.2023 року о 20-22 год., а саме після того, як один з працівників поліції застосовуючи силу став утримувати його за руку, що вбачається з відеозаписів з нагрудних камер працівників УПП в Харківській області. Повідомлення до регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у Харківській області здійснено слідчим лише 27.08.2023 року о 13-10 год., що призвело до порушення права на захист. Крім того, в порушення норм КПК письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено 28.08.2023 року о 13-23, тобто після спливу визначеного строку. Окрім цього, вказав, що на час застосування до ОСОБА_6 тимчасового запобіжного заходу не було відомо хімічний склад речовини, яка містилась у вилучених у останнього згортках, були відсутні законні підстави вважати, що вказана речовина відноситься до психотропних речовин і в діях ОСОБА_6 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Захисником також подано скаргу на постанову прокурора про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців в порядку ч.2 ст. 303 КПК України, в якій просив скасувати постанову керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 від 23.10.2023 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000818 від 27.08.2023 року до трьох місяців, тобто до 28.11.2023 року. В обґрунтування вказав, що всупереч вимог ч.3 ст. 295 КПК України клопотання про продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні вручене стороні захисту 20.10.2023 року, а розглянуто прокурором 23.10.2023 року до спливу 5-денного строку подання стороною захисту заперечень на нього. Крім того, оскаржувана постанова винесена за наслідками розгляду клопотання, яке не відповідає вимогам ч.1 ст. 295 КПК України в частині уповноважених осіб, які мають право звертатись з клопотанням про продовження строку досудового розслідування.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та захисник підтримали скарги та клопотання, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення скарг та клопотань сторони захисту, зазначив, що скарга сторони захисту на постанову прокурора про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Вказав, що сторона захисту не зверталась під час досудового розслідування із запереченнями на клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування. Крім того, аналогічна скарга була предметом розгляду слідчим суддею під час досудового розслідування та ухвалою слідчого судді від 08.11.2023 року у задоволенні скарги захисника відмовлено. Недотримання п`ятиденного строку у даному випадку не призвело та не могло призвести до порушення фундаментальних прав сторони захисту та обвинуваченого не вплинуло на суть прийнятого прокурором рішення про продовження строку досудового розслідування, який було продовжено до трьох місяців, а саме до 28.11.2023 року, що відповідає порядку, визначеному ч.3 ст. 295 КПК України. Скаргу на постанову прокурора про доручення здійснення досудового розслідування вважав необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Вказав, що юрисдикція окружної прокуратури поширюється, а повноваження прокурорів здійснюються на території обслуговування ВП №1 та ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області відповідних територій Новобаварського та Холодногірського районів м. Харкова без будь-якого погодження з боку прокурора вищого рівня. З приводу скарги на незаконне затримання зазначив, що згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 було виявлено працівникам поліції біля будинку №33 по вул. В. Гончарівській м. Харкова 26.08.2023 року о 20-00 год. Відповідно до протоколу від 27.08.2023 року фактично останнього було затримано в порядку ст. 208 КПК України цього дня 27.08.2023 року о 12-59 год. Вказав, що твердження сторони захисту про те, що фактичним часом затримання ОСОБА_6 є 26.08.2023 року о 20-00 год. спростовуються даними протоколів оглядів та обшуку, які були проведені в період часу з 22-29 26.08.2023 року до 12-59 27.08.2023 року за участі підозрюваного та показаннями ОСОБА_6 про його добровільну участь у вказаних слідчих діях. Письмове повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_6 28.08.2023 року о 13-23 в межах строків, зокрема, передбачених ч.7 ст. 615 КПК України. Безпідставність доводів захисника встановлена також ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.08.2023 року та ухвалою Харківського апеляційного суду від 09.10.2023 року. Щодо інших клопотань вказав, що оцінка та дослідження доказів не вирішуються на стадії підготовчого судового засідання.

Суд, вислухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

У ч. 1 ст. 303 КПК України закріплено виключний перелік скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Отже, положення ч. 2 ст. 303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-318 КПК України (зокрема, на це вказує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил статей 314-316 КПК України).

Ні ч.2 ст.303, ні статті 314-316 КПК не передбачають, що суд в підготовчому судовому засіданні має право ухвалити за результатом розгляду таких скарг одне з рішень, які передбачені ч.2 ст.307 КПК України під час досудового розслідування, а саме скасовувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язувати припинити дію чи, навпаки, вчинити певну дію, відмовити в задоволенні скарги.

Натомість, за змістом ст. 314-316 КПК України, підготовче судове засідання є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якої є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

З огляду на вказану специфіку завдань та цілей підготовчого судового засідання, в межах цієї стадії суд позбавлений можливості досліджувати докази, надавати їм оцінку з точки зору їх допустимості та/або достовірності, а також робити висновки щодо законності чи незаконності дій, бездіяльності чи рішень, прийнятих на досудовому розслідуванні.

Водночас, зі змісту поданих стороною захисту скарг та клопотань вбачається, що викладені у них доводи зводяться до необхідності надання судом оцінки діям та рішенням представників сторони обвинувачення, зокрема, з точки зору їх законності, у зв`язку з порушеннями норм кримінального процесуального законодавства які, на думку захисту, були допущенні при їх прийнятті.

На переконання суду, викладені у скаргах та клопотаннях аргументи потребують аналізу законності низки взаємопов`язаних процесуальних дій та рішень у кримінальному провадженні, а відтак, твердження захисника щодо допущених порушень під час досудового розслідування, заперечення з цього приводу сторони обвинувачення, підлягають дослідженню вже під час судового розгляду у ході дослідження доказів, оскільки це матиме значення для оцінки їх допустимості та належності.

Тож суд вважає неможливим здійснювати розгляд клопотань та скарг сторони захисту саме на даній стадії судового розгляду, оскільки розгляд є неможливим без дослідження в сукупності інших доказів у кримінальному провадженні, які прямо чи опосередковано пов`язані з оскаржуваною процесуальною дією, і які мають бути предметом дослідження суду під час судового розгляду.

Крім того, на думку суду, скарги на процесуальні рішення дізнавача, слідчого, прокурора, які не підлягають оскарженню слідчому судді та подані під час підготовчого судового засідання, мають бути враховані судом лише з огляду на те, чи впливають викладені у них доводи на прийняття рішень, передбачених статтями 314-316 КПК України.

Оцінюючи доводи вказаних вищевказаної скарги сторони захисту, суд приходить до висновку, що викладенні у ній міркування сторони захисту, на прийняття судом рішень, передбачених статтями 314-316 КПК України, не впливає.

Одночасно, суд роз`яснює стороні захисту, що доводи викладені в поданих скаргах та клопотаннях будуть розглянуті на стадії судового розгляду, зокрема, під час дослідження доказів, а також під час надання їм оцінки в нарадчій кімнаті.

Крім того, суд враховує, що вимоги скарги на постанову прокурора про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців в порядку ч.2 ст. 303 КПК України зводяться, зокрема, до оскарження дій/бездіяльності представників сторони обвинувачення з підстав їх вчинення з порушенням строків досудового розслідування. Натомість клопотання про закриття провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України стороною захисту до суду не подано.

Суд вважає, що саме під час розгляду клопотання про закриття провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, може бути встановлено порушення/дотримання строків досудового розслідування.

За таких обставин, судова колегія відмовляє у задоволенні поданих скарг та клопотань як таких, що подані передчасно.

Керуючись ст. 314, 315, 369, 371, 372, 376 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні скарг та клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 03.03.2026 року о 14-00 год.

Головуючий суддя- ОСОБА_1

Судді- ОСОБА_2

ОСОБА_3