Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/260/2026 Справа № 641/1258/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м.Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 05.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Слобідського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 05.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, в якому просить накласти арешт на вилучене 16.02.2026 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон SAMSUNG GALAXY A16 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , з сім-картою НОМЕР_4 , поміщений до сейф- пакету СRI1072059 з підписом учасників слідчої дії та мобільний телефон SAMSUNG GALAXY A36 5G IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , серійний номер НОМЕР_7 , з сім-картами НОМЕР_8 , поміщений до сейф-пакету СRI1072058 з підписом учасників слідчої дії.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор посилається на те, що В провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за № 0000021 від 05.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України за фактом впливу ОСОБА_4 на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням з ОСОБА_5 неправомірної вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Під час здійснення досудового розслідування надано доручення в порядку ст.36 КПК України до УКР ГУНП в Харківській області, в ході виконання якого на адресу Слобідської окружної прокуратури м. Харкова надійшов рапорт про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено особу, яка причетна до скоєння вказаного кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, в ході досудового розслідування до Слобідського районного суду м. Харкова направлено клопотання про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 з метою відшукування та вилучення речей, які стосуються вчинення даного кримінального правопорушення, а саме мобільних засобів зв`язку, якими користується ОСОБА_6 та за допомогою яких вона здійснює свою протиправну діяльність, а саме незаконне вимагання грошових коштів та незаконний вплив на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яке отримана відповідна ухвала іменем України від 15.02.2026. серійний номер R58Y30JHTRL, з сім-картою НОМЕР_4 , поміщений до сейф- пакету СRI1072059 з підписом учасників слідчої дії та ОСОБА_7 надано та в подальшому вилучено: мобільний телефон SAMSUNG GALAXY A36 5G IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , серійний номер НОМЕР_7 , з сім- картами НОМЕР_8 , поміщений до сейф-пакету СRI1072058 з підписом учасників слідчої дії.

16.02.2026 в ході обшуку за адресою: м. Харків, вул. Південна, 42 ОСОБА_6 добровільно надано та в подальшому вилучено: мобільний телефон SAMSUNG GALAXY A16 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , з сім-картою НОМЕР_4 , поміщений до сейф- пакету СRI1072059 з підписом учасників слідчої дії та ОСОБА_7 надано та в подальшому вилучено: мобільний телефон SAMSUNG GALAXY A36 5G IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , серійний номер НОМЕР_7 , з сім- картами НОМЕР_8 , поміщений до сейф-пакету СRI1072058 з підписом учасників слідчої дії.

Власником мобільного телефону SAMSUNG GALAXY A16 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Власником мобільного телефону SAMSUNG GALAXY A36 5G IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

16.02.2026 слідчим винесено постанову про визнання вищевказаного вилученого майна речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Вищезазначене вилучене майно постановою слідчого в установленому КПК України порядку визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор вважає що вищевказане майно, має доказове значення у кримінальному провадженні та повернення вилученого майна негативно вплине на встановлення істини у кримінальному провадженні, встановлення усього кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, тому звернення з відповідним клопотанням важливо для забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву прокурора про розгляд справи без його участі, вимоги клопотання підтримав просив його задовольнити.

Власники майна в судове засіданні не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КІІК України, неприбуття до суду учасників кримінального провадження, не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З аналізу норм п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом із тим, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Як зазначено у клопотанні, вилучені речі мають вагоме значення для досягнення мети доказування у даному кримінальному провадженні, а саме, мають силу речових доказів та зберегли на собі сліди злочину.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що у разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно на яке прокурор просить накласти арешт, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на думку слідчого судді, є достатньо підстав вважати, що вилучене майно, має доказове значення у кримінальному провадженні та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення його збереження.

Керуючись вимогами ст. ст. 98, 170-175, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 16.02.2026 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон SAMSUNG GALAXY A16 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , з сім-картою НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що поміщений до сейф- пакету СRI1072059 з підписом учасників слідчої дії та на мобільний телефон SAMSUNG GALAXY A36 5G IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , серійний номер НОМЕР_7 , з сім-картами НОМЕР_8 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який поміщений до сейф-пакету СRI1072058 з підписом учасників слідчої дії.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1