Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 Справа № 991/647/26
Доповідач: ОСОБА_2 Провадження №11-сс/991/127/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2026 рокумісто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 , подану на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26 січня 2026 року щодо повернення його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури /далі - САП/ стосовно невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань /далі - ЄРДР/ про вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 повернуто скаргу на бездіяльність уповноважених осіб САП щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР з мотивів не віднесення її розгляду до підсудності Вищого антикорупційного суду (а. с. 15-16).

В апеляційній скарзі зазначено прохання скасувати оскаржувану ухвалу та направити скаргу до Вищого антикорупційного суду для розгляду по суті. Зазначено, що: (1) слідчий суддя ухилився від всебічного, повного та неупередженого дослідження вказаних ним обставин, чим порушив кримінальний процесуальний закон і перешкодив ухваленню законного та обґрунтованого рішення; (2) заявник звернувся зі скаргою не на предметну підсудність, а на бездіяльність САП в ході правозастосування ч. 1 ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України /далі - КПК/ (а. с. 21-24).

Заявник просив задовольнити апеляційну скаргу з мотивів, наведених у ній. Прокурор, будучи обізнаним про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не прибув, із клопотаннями про відкладення розгляду не звертався.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить із того, що перелік підстав, за яких у слідчого судді існує обов`язок повернути особі подану нею скаргу на бездіяльність прокурора, яка згідно з ч. 1 ст. 303 КПК може бути оскаржена, наведений у ч. 2 ст. 304 КПК. Так, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді (п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК). Тобто ч. 2 ст. 304 КПК визначає критерії, на відповідність яким слідчий суддя має обов`язково перевірити будь-яку скаргу, подану на бездіяльність уповноважених осіб, зокрема й САП, перш ніж перейти до її розгляду по суті в порядку, визначеному ст. 306 КПК. У разі встановлення слідчим суддею на цій стадії наявності хоча б однієї з підстав, передбачених ч. 2 ст. 304 КПК, він зобов`язаний повернути отриману скаргу особі, яка її подала. Й у разі, якщо слідчий суддя в порядку ст. 306 КПК розгляне по суті скаргу, яка йому не підсудна, ураховуючи положення п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК, то буде істотно порушено норми кримінального процесуального закону. Тому, отримавши скаргу на бездіяльність САП, зазначену в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, слідчому судді, виходячи із наведених загальних підходів, слід вирішити чи підлягає вона розгляду саме слідчим суддею цього суду. Таким чином, п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК встановлює не право слідчого судді, а його обов`язок повернути скаргу особі, яка її подала, за умови, що така скарга не підсудна слідчому судді суду, до якого її подано.

Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності суду відповідно до ч. 1 цієї статті (ч. 2 ст. 33-1 КПК). Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, зазначених у примітці ст. 45 Кримінального кодексу України /далі - КК/, ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК (ч. 1 ст. 33-1 КПК).

Водночас, як видно із заяви та скарги, поданих ОСОБА_6 , суттю звернення було, на його думку, вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення, яке підпадає під кваліфікацію ст. 376 КК (втручання в діяльність судових органів), а саме, втручання в діяльність слідчої судді Святошинського районного суду міста Києва (а. с. 1-7).

Проте бездіяльність уповноважених осіб САП щодо невнесення відомостей до ЄРДР не в кожному випадку може бути оскаржена до слідчого судді саме Вищого антикорупційного суду, а не іншого суду. Так, умовою віднесення справи до підсудності Вищого антикорупційного суду є наведення фактів вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані за однією із статей, віднесених до його підсудності, та за умов, визначених КПК.

Водночас у заяві ОСОБА_6 не наведено жодних відомостей щодо обставин ймовірного вчинення корупційного кримінального правопорушення. Тобто за змістом заяви неможливо встановити віднесення справи до підсудності Вищого антикорупційного суду у відповідності до ст. 33-1 КПК.

Отже, слідчий суддя правильно повернув скаргу, оскільки не наведено фактів, які б вказували на її підсудність слідчому судді саме цього суду. Й підстав для скасування оскаржуваної ухвали не встановлено.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 21, 22, 23, 26, 33-1, 115, 117, 214, 216, 303, 304, 306, 395, 404, 405, 407, 412, 419, 422, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26 січня 2026 року - без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_2
Судді:ОСОБА_3
ОСОБА_4