Справа № 405/1083/26
провадження № 1-кс/405/722/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2026 м. Кропивницький

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Кропивницького ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого-криміналіста слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 старший лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 18.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, Кіровоградської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , дані щодо наявності судимості відсутні,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

встановив:

до Подільського районного суду м. Кропивницького від слідчого-криміналіста слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 старший лейтенанта юстиції ОСОБА_6 надійшло клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим мотивовано тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України; існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за викладених у клопотання підстав.

Захисник заперечував відносно задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою оскільки вважає, що достатнім запобіжний заходом є домашній арешт, і саме цей, більш м`який запобіжний захід може запобігти заявленим стороною обвинувачення ризикам; також пояснив, що підозрюваний ОСОБА_4 не визнає вину у частині, що залучав інших осіб для реєстрації.

Підозрюваний підтримав позицію захисника та додав, що не одружений, має доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює не офіційно, має статус УБД з 2017 року, на даний час в СЗЧ з 01.01.2025, вважає що підозра частково необґрунтована, просить застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дослідивши матеріали, якими стороною обвинувачення обґрунтовано клопотання, заслухавши доводи прокурора, думку підозрюваного, захисника слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 18.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000038 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

За підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, о 11 год. 36 хв. 27.02.2026 хв., затримано ОСОБА_4 на підстав ст. 208 КПК України.

27.02.2026, у порядку та в строки передбачені 277 КПК України, слідчим повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, відповідно до якої: мешканець м. Кропивницький Кіровоградської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України, учасником бойових дій, маючи достатній рівень освіти, життєвого досвіду та інтелектуального розвитку для усвідомлення факту здійснення іноземною державою - російською федерацією -підривної діяльності проти України, у тому числі через діяльність її спеціальних (розвідувальних) органів, діючи в період збройної агресії Російської Федерації проти України, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки для суверенітету, територіальної цілісності, обороноздатності та державної безпеки України та бажаючи настання таких наслідків, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі, але не пізніше 11.02.2026 року, діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, прийняв рішення про надання допомоги іноземній державі-агресору - Російській Федерації, в особі її спеціальних (розвідувальних) органів, у проведенні підривної діяльності проти України.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_4 , використовуючи власний обліковий запис в інтернет-месенджері «Telegram» умисно встановив та підтримував контакт із представником іноземної держави - російської федерації, з метою надання допомоги в реєстрації на своє ім`я та ім`я підшуканих ним осіб, терміналів «Starlink» в приміщенні Центру надання адміністративних послуг міста Кропивницького «Прозорий офіс» (далі - ЦНАП м. Кропивницького) за адресою: Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Архітектора Паученка, буд. 41/26. При цьому, як учасник бойових дій, та з засобів масової інформації ОСОБА_4 знав, що вказані термінали «Starlink», які не були у його володінні, використовуються зс рф на БПЛА ударного та розвідувального типу, з метою нанесення ударів по території України.

Так, встановлено, що 11.02.2026 на завдання представників спецслужб рф ОСОБА_4 здійснив реєстрацію на своє ім`я терміналу «Starlink» в приміщенні ЦНАП м. Кропивницького, ідентифікатори зареєстрованого терміналу «Starlink»: АСС-DF-314-47, KIT400703331, UTID 000000-00dfda01, який використовується зс рф на БПЛА ударного типу, з метою нанесення ударів по території України.

Крім того, 12.02.2026 під керівництвом ОСОБА_4 мешканка м. Кропивницький ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 12.02.2026 за грошові кошти оформила на своє ім`я термінал «Starlink» в приміщенні ЦНАП м. Кропивницького.

Продовжуючи свої злочинні дії, 27.02.2026 громадянин ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою надання допомоги державі, що здійснює збройну агресію проти України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх можливі наслідки у вигляді заподіяння шкоди обороноздатності та національній безпеці України, в умовах воєнного стану, перебуваючи поблизу будівлі ЦНАП м. Кропивницького отримав від ОСОБА_8 , яка за його вказівкою здійснила документальну реєстрацію терміналу «Starlink», відповідний підтверджуючий документ - «Результат № CBF19514/27-02-2026 подання повідомлення про використання терміналів Starlink», фотозображення якого, використовуючи обліковий запис у месенджері Telegram «..» (номер до якого прив`язано обліковий запис: НОМЕР_1 ), та передав його представнику держави-агресора ідентифікованого як користувача месенджеру Telegram «Mykhailo» (ім`я користувача ОСОБА_9 ).

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Так, діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Рішенням ЄСПЛ у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18) встановлено відсутність потреби, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.

Обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

-Надані стороною обвинувачення докази, а саме: протоколом огляду місця подій від 18.02.2026; протоколом огляду мобільного телефону від 19.02.2026; відповіддю на доручення від 18.02.2026; протоколом огляду місця подій від 27.02.2026; протоколом огляду мобільного телефону від 27.02.2026; іншими доказами у кримінальному провадженні в своїй сукупності свідчать про обґрунтованість підозри про яку повідомлено ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Вирішуючи питання про встановлення ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення, слідчим суддею наголошується, що при встановлення наявності/відсутності таких ризиків, слідчий суддя має виходити виключно з конкретної оцінки фактів, сукупність яких може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним протиправних дій. При цьому, оцінка до вчинення підозрюваним таких дій виходить із: суворості можливого покарання, особи підозрюваного, характеризуючих даних, та інших обставин, які в кожному випадку є індивідуальними та давали слідчому судді прийти до обґрунтованого переконання, що такі дії підозрюваним можуть бути вчиненні, і без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, його неможливо уникнути, і така поведінка підозрюваного є потенційно можливою та прогнозованою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме або вже здійснив відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризики, які наведені слідчим в клопотанні та підтримані прокурором у судовому засіданні, які передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає доведеними, за наступного:

- щодо ризику передбаченого п. 1 - кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 111 КК України, є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волік строком на 15 років або довічне позбавлення волі. Означене покарання в разі визнання ОСОБА_4 винуватим повинне бути призначене до реального відбування без можливості застосування правил ст. 75 КК України (пільгового інституту призначення покарання), що в сукупності з іншими обставинами може свідчити про існування мотивів та підстав для підозрюваного переховуватися від суду. Така позиція відповідає практиці ЄСПЛ. Зокрема в рішенні від 26.06.2001 у справі «Ilijkov v. Bulgaria» (§ 80, заява № 33977/96) суд зазначив, що суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений;

- щодо ризику передбаченого п. 2 - кримінальне правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_4 , вчинено ним в умовах воєнного стану. Окрім цього, методи за якого ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення, ретельно приховувались підозрюваним і були викрити правоохоронними органи без волі на те ОСОБА_4 . Також, з моменту затримання підозрюваного та застосування до нього запобіжного заходу пройшов дуже малий проміжок часу, а стороною обвинувачення на цій стадії досудового розслідування здійснюється збір та відшукання доказів вчинення кримінального правопорушення;

- щодо ризику передбаченого п. 3 - протокол допиту свідка, який дає викривальні покази, разом з його анкетними даними та місцем проживання, відкриті стороні захисту, оскільки додані до клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що створює передумови для можливої спроби поза процесуального впливу на свідка. Отже, загроза того, що підозрюваним може здійснити дії, спрямовані на вплив у поза процесуальний спосіб на свідка у цьому кримінальному провадженні з метою ненадання суду достовірних показань щодо обставин можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Ризик впливу на свідка не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, але й на стадії судового провадження до моменту його безпосереднього допиту в суді.

- щодо ризику передбаченого п. 5 - кримінальне правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_4 , вчинено ним в умовах воєнного стану, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи власний обліковий запис в інтернет-месенджері «Telegram» умисно встановив та підтримував контакт із представником іноземної держави - російської федерації, з метою надання допомоги в реєстрації на своє ім`я та ім`я підшуканих ним осіб, терміналів «Starlink» в приміщенні Центру надання адміністративних послуг міста Кропивницького «Прозорий офіс» (далі - ЦНАП м. Кропивницького) за адресою: Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Архітектора Паученка, буд. 41/26. При цьому, як учасник бойових дій, та з засобів масової інформації ОСОБА_4 знав, що вказані термінали «Starlink», які не були у його володінні, використовуються зс рф на БПЛА ударного та розвідувального типу, з метою нанесення ударів по території України. Окрім цього, зі слів ОСОБА_4 він притягався до відповідальності у зв`язку з вчиненням ним кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 КК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведено.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років або довічне позбавлення волі, раніше не судимий, а тому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 , не одружений, не має утриманців, з 01.01.2025 знаходиться в СЗЧ, зі слів ОСОБА_4 він притягався до відповідальності у зв`язку з вчиненням ним кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 КК України, до затримання, зі слів підозрюваного, працював не офіційно, допомагав донці, характеризуючих даних та відомостей про стан здоров`я відносно підозрюваного сторонами не надавались, відсутність відомостей про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, наявність доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, у вчиненні якого він підозрюється.

Отже, наведені вище обставини свідчать, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які б свідчили про наявність підстав та необхідність застосування до ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки менш суворий запобіжний захід не може гарантувати належну поведінку підозрюваного, строк якого слід обліковувати з моменту затримання підозрюваного .

Водночас, стороною захисту не спростовано тих доказів та фактів, на які посилаються слідчий та прокурор, а отже не доведено підстав для застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Доводи сторони захисту, що іншої версії події ОСОБА_4 , мають перевірятись саме органом досудового розслідування під час проведення досудового розслідування, оскільки саме на слідчого та прокурора покладено обов`язок встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, в тому числі і тих, що виправдовують особу.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати винятковий запобіжний захід - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 177 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи положення наведеної вище статті процесуального закону, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Враховуючи положення частини четвертої статті 183 КПК України, а також встановлені у даному кримінальному провадженні обставини, характер інкримінованого кримінального правопорушення, спосіб його вчинення та наявність обґрунтованих ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що визначення ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Отже, наведені вище обставини свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає про обґрунтованість клопотання слідчого та наявність підстав для його застосування.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 369-372, 492 КПК України, -

постановив:

клопотання слідчого-криміналіста слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 старший лейтенанта юстиції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 11 год. 36 хв. 27.02.2026 до 27.04.2026 включно, в межах строку досудового розслідування.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваній, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1