Дата документу 05.03.2026Справа № 554/3288/20
Провадження № 1-кс/554/3254/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора Полтавської окружної прокуратури - ОСОБА_3 ,

підозрюваної - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави и відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтави Полтавської області, громадянки України, з вищою освітою, директора ПП «ВИБІР», зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

В С Т А Н О В И В :

02 березня 2026 року до слідчого судді надійшло клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 10 197 528 (десять мільйонів сто дев`яносто сім тисяч п`ятсот двадцять вісім) гривень 72 копійки.

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину - незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення (піщаних порід) без спеціального дозволу, під виглядом провадження господарської діяльності ПП «ВИБІР», що спричинило збитки державі у розмірі 10 197 528,72 грн. Відповідно до обвинувальної теорії сторони обвинувачення, у період з 03.04.2020 по 21.04.2020 підозрювана, діючи як директор зазначеного підприємства, організувала та здійснила незаконне вилучення піщаних порід загальнодержавного значення із земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0082 за договором №1 від 01.04.2020 з представництвом «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ» на загальну суму 1 000 020,00 грн, тоді як спеціальний дозвіл на користування надрами був відсутній.

Слідчий зазначає про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховування або спотворення документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків (зокрема, підлеглих підозрюваній працівників ПП «ВИБІР» та представників контрагента, перешкоджання кримінальному провадженню в інший спосіб, а також продовження протиправної діяльності. Розмір застави слідчий просить визначити співмірним із заподіяною державі шкодою, посилаючись на те, що застава у межах 80 прожиткових мінімумів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, наполягаючи на доведеності всіх заявлених ризиків та обґрунтованості запропонованого розміру застави.

Підозрювана та її захисник проти задоволення клопотання заперечували, захисник зазначив, що підозра ґрунтується на припущеннях і доказова база є недостатньою, ризики не доведені належними доказами, а запропонований розмір застави у 10 197 528,72 грн є завідомо непомірним для підозрюваної та фактично дублює суму заявлених збитків, що суперечить практиці Європейського суду з прав людини та меті інституту застави.

Підозрювана та її захисник - адвокат ОСОБА_5 посилалися на те, що, ПП «ВИБІР» як землекористувач відповідно до ч. 2 ст. 23 Кодексу України про надра (у редакції, чинній на момент подій) мало законне право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для власних потреб. Обсяг здійсненого видобутку (23 810 м?) є значно меншим від дозволеного законом 161 600 м? при площі ділянки 8,08 га та глибині 2 м.

Пісок є корисною копалиною місцевого значення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1997 пісок, крім скляного та фарфоро-фаянсового, належить до корисних копалин місцевого значення.

Державна служба геології та надр України у листі від 05.07.2021 № 11057/01/07-21 при розгляді заявки ПП «ВИБІР» на спеціальний дозвіл кваліфікувала піски Новоселівської-IV ділянки як корисні копалини місцевого значення, з огляду на що повернула заяву для проходження погодження на місцевому рівні.

Отже, уповноважений орган однозначно ідентифікував ці піски як місцеві, що виключає можливість кваліфікації їх видобутку за ч. 4 ст. 240 КК України.

Пунктом 16 Договору оренди землі від 08.08.2018 року передбачено механізм відшкодування збитків від погіршення стану земельної ділянки в судовому порядку.

З 2020 року по теперішній час підозрювана неухильно з`являлася на всі виклики органів досудового розслідування, надавала документи та пояснення, жодного разу не намагалася переховуватися або впливати на свідків.

Жодних допитів підозрюваної у 20212026 роках не проводилось. Ризики обґрунтовуються виключно тяжкістю санкції, абстрактними припущеннями та службовим статусом підозрюваної, що не відповідає вимогам ст. 177 КПК України.

Офіційний дохід підозрюваної становить близько 11 00011 977 грн на місяць згідно довідки КУА «Полтавтрансбуд» від 03.03.2026року.

Застава у 10 197 528,72 грн є нереальною для внесення, фактично дорівнює заявленому розміру збитків, позбавлена забезпечувальної функції та має каральний характер, що суперечить ч. 4 ст. 182 КПК України і практиці ЄСПЛ.

Підозрювана має постійне місце реєстрації та проживання у м. Полтаві 23 роки, раніше не судима, позитивно характеризується за місцем роботи ТЗДВ «Полтавтрансбуд», КУА «Полтавтрансбуд», ПП «ВИБІР» та за місцем проживання.

Чоловік підозрюваної - ОСОБА_7 , старший лейтенант, учасник бойових дій, посвідчення № НОМЕР_1 - з 2023 року проходить службу у ЗСУ, є учасником бойових дій згідно довідки ВЧ НОМЕР_2 від 11.04.2024 та ВЧ НОМЕР_3 від 03.03.2026 року.

Син підозрюваної - молодший лейтенант ОСОБА_8 - з 14 жовтня 2025 року проходить службу у ВЧ НОМЕР_3 за призовом під час мобілізації. Підозрювана здійснює догляд за матір`ю свого чоловіка - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , понад 89 років), яка за відсутності сина на війні потребує стороннього догляду.

Захист прохав відмовити у задоволенні клопотання та не застосовувати жодного запобіжного заходу з огляду на відсутність ризиків, або, у разі встановлення ризиків, застосувати особисте зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, обов`язковою передумовою застосування будь-якого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Під обґрунтованою підозрою слід розуміти наявність фактичних даних, які дають підстави вважати, що особа могла вчинити злочин; при цьому стандарт доказування на цьому етапі є нижчим, ніж поза розумним сумнівом.

Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників судового процесу, дослідивши подані до клопотання матеріали, дійшов до наступних висновків.

Слідчим відділенням відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області проводиться досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000311 від 04.04.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 240, ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 239-1 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 08 серпня 2018 року між Полтавською обласною державною адміністрацією в особі голови ОСОБА_10 (Орендодавець) та ПП «Вибір» в особі директора ОСОБА_11 (Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером :00:002:0082. Згідно з умовами договору, ділянка площею 8,08 га передана у строкове платне користування терміном на 1 рік для облаштування зосередженого резерву ґрунту (цільове призначення 11.03 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств).

31 травня 2019 року сторонами укладено Додаткову угоду №1, якою строк оренди продовжено на 25 років. Істотними умовами договору визначено обов`язок орендаря використовувати земельну ділянку виключно за цільовим призначенням із дотриманням вимог земельного та екологічного законодавства, а також пряму заборону видобутку корисних копалин без спеціального дозволу.

Відповідно до наказу №1 від 26.11.2019, директором ПП «Вибір» призначено ОСОБА_4 . Згідно з п. 9.6 Статуту Підприємства, ОСОБА_4 наділена повноваженнями без довіреності представляти інтереси суб`єкта господарювання, керувати його поточною діяльністю та укладати договори, а отже, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, є службовою особою.

ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів в інтересах підприємства ПП «ВИБІР», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прийняла рішення про організацію вилучення та подальшу реалізацію піщаних порід із вказаної земельної ділянки за відсутності передбаченого законом спеціального дозволу на користування надрами. При цьому вона достовірно знала про умови договору оренди щодо заборони видобутку корисних копалин та була обізнана, що цільове призначення ділянки не передбачає розробку родовищ.

На виконання вказаного злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи як службова особа, 01 квітня 2020 року уклала договір №1 з Представництвом «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТ» (в особі ОСОБА_12 ) щодо продажу ґрунту піщаних порід об`ємом 23 810 м? на загальну суму 1 000 020,00 грн.

Надалі ОСОБА_4 , у період з 03.04.2020 по 21.04.2020, використовуючи свої службові повноваження, організувала та забезпечила фактичне здійснення робіт із вилучення надр на вказаній земельній ділянці. Видобутий пісок було транспортовано до смт. Чутове для комерційної реалізації покупцю.

Указані дії ОСОБА_4 , вчинено всупереч вимогам ст. 13 Конституції України, ч. 4 ст. 66 Земельного кодексу України, якою встановлено, що використання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, допускається лише після оформлення в установленому порядку прав користування надрами, ст.ст. 16, 17, 18, 19 Кодексу України про надра (в редакції від 29.12.2019), якими передбачено, що надра надаються у користування лише за наявності спеціального дозволу, порядок видачі якого затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 року «Про затвердження Порядку видачі спеціальних дозволів на користування надрами».

Установлено, що пісок з вказаної ділянки за своїм складом відноситься до мілких олігоміктових пісків, основу яких складають зерна кварцу з невеликою кількістю польових шпатів та поодинокими включеннями інших мінералів. Такий пісок є корисною копалиною багатоцільового призначення, що згідно ст. 6 Кодексу України про надра та постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1997, належить до корисних копалин як місцевого, так і загальнодержавного значення. При цьому напрям використання такого родовища визначається виключно рішенням Державної комісії по запасах корисних копалин.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , було здійснено незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення, що призвело до заподіяння збитків у розмірі 10 197 528,72 грн.

02.03.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України.

Підозру обґрунтовують зібраними у кримінальному провадженні доказами в сукупності, що підтверджують наявність фактичних даних, а саме протоколом огляду місця події, висновками судово-ґрунтознавчих та комплексної судової інженерно-екологічної і економічної експертизи, висновком № КСЕ-19/117-25/27605 від 09.02.2026, договором оренди земельної ділянки, договором купівлі-продажу ґрунту, протоколами тимчасового доступу до документів ПП «ВИБІР», відповідями органів геологічного та земельного контролю, наказом про призначення директором підприємства тощо.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, запобіжний захід може бути застосований виключно за наявності ризиків того, що підозрювана може: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків; 4) іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення. Існування таких ризиків має бути доведено стороною обвинувачення на підставі конкретних фактичних даних, а не виключно теоретичних припущень.

Ризик незаконного впливу на свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає цей ризик доведеним. Більшість свідків у справі є або колишніми або чинними працівниками ПП «ВИБІР», які перебувають або перебували у прямому підпорядкуванні підозрюваної як директора підприємства. Цей структурний фактор залежності об`єктивно свідчить про можливість неправомірного тиску. Крім того, підозрювана підтримує тривалі ділові відносини з представниками компанії «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТ», що також надає їй засоби для можливого неформального впливу на їхні показання.

Ризик знищення або спотворення доказів згідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає цей ризик частково доведеним у частині цифрових даних. Попри те, що частину документів вже вилучено в ході проведення тимчасового доступу, підозрювана як директор підприємства зберігає фактичний контроль над електронним листуванням, бухгалтерськими програмами ПП «ВИБІР», що дає їй можливість видалення цифрових слідів. Цей ризик, однак, може бути нейтралізований шляхом покладення відповідних обов`язків у рамках менш суворого запобіжного заходу.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя критично оцінює доводи слідчого в цій частині. Обґрунтування ризику переховування ґрунтується виключно на тяжкості санкції та наявності доходів від господарської діяльності підприємства.

Суд не може обрати запобіжний захід на підставі лише ймовірності того, що особа переховуватиметься в силу побоювань щодо покарання. Підозрювана має постійне місце реєстрації та проживання у м. Полтаві, офіційне місце роботи, постійні соціальні зв`язки, центр її життєвих інтересів знаходиться в Україні.

Стороною обвинувачення не надано жодних конкретних фактичних даних про спроби підозрюваної змінити місце проживання, придбати закордонні документи або вчинити інші дії, що свідчили б про намір ухилитися від слідства. За таких обставин цей ризик не є доведеним у спосіб, що відповідає стандарту КПК.

Ризик продовження злочинної діяльності та перешкоджання кримінальному провадженню, п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначені ризики суд також вважає недостатньо доведеними. Слідчий обґрунтовує їх виключно тим, що підозрювана має доступ до земельної ділянки через договір оренди та діючу техніку підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів розслідування, знищити докази або незаконно впливати на учасників кримінального провадження. При цьому запобіжний захід має відповідати принципам необхідності та пропорційності, тобто бути достатнім, але не надмірним відповідно до встановлених ризиків.

Стосовно застави як запобіжного заходу слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Метою застави є виключно забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного, а не покарання особи чи відшкодування шкоди, завданої злочином.

Слідчий просить визначити заставу у розмірі 10 197 528,72 грн, що повністю збігається з розміром збитків, встановлених висновком комплексної судової інженерно-екологічної та економічної експертизи.

Метою застави відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України є виключно забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а не відшкодування завданих збитків. ЄСПЛ у справі «Істоміна проти України» наголосив, що гарантія, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції, має на меті забезпечити присутність обвинуваченого на суді, а не відшкодування будь-яких збитків. Виключна увага до розміру ймовірної майнової шкоди при визначенні застави є порушенням Конвенції.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного. Стороною обвинувачення у клопотанні не наведено жодних конкретних даних про майновий стан підозрюваної, які б свідчили про можливість внесення понад 10 мільйонів гривень. Навпаки, матеріали справи свідчать, що офіційний місячний дохід підозрюваної у лютому 2026 р. становив 11 625,00 грн., сума до виплати - 8 951,25 грн.

Запропонована сума застави перевищує сукупний офіційний дохід підозрюваної майже за 73 роки праці, що є очевидно непомірним. ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти» констатував, що встановлення завідомо непомірного розміру застави перетворює її на безальтернативний запобіжний захід і є порушенням ст. 5 Конвенції, оскільки особа позбавляється свобод не у зв`язку із засудженням, а виключно через нездатність сплатити нереальну суму.

Стороною обвинувачення у клопотанні не надано жодних доказів майнового стану підозрюваної, відсутні дані про декларування доходів, наявність рухомого чи нерухомого майна, банківських активів.

Прирівнювання розміру застави до суми збитків без дослідження реального майнового стану підозрюваної, мету застави як процесуального інструменту та фактично означає позбавлення свобод через неможливість внесення суми, що перевищує розумні можливості фізичної особи.

З огляду на викладене, клопотання про застосування застави задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо слідчий суддя встановить, що прокурором не доведено необхідність застосування запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні, але доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, він має право застосувати більш м`який запобіжний захід.

При визначенні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та обов`язків слідчий суддя враховує такі обставини особи підозрюваної та її соціально-сімейне становище , постійне місце реєстрації та проживання у м. Полтаві протягом 23 років, офіційний дохід близько 11 00011 977 грн на місяць, позитивні характеристики за місцем роботи ТЗДВ «Полтавтрансбуд», КУА «Полтавтрансбуд», ПП «ВИБІР», підписані 03.03.2026 р. та за місцем проживання характеристика мешканців будинку АДРЕСА_2 від 03.03.2026, чоловік підозрюваної - учасник бойових дій, ВЧ НОМЕР_2 , посвідчення УБД № НОМЕР_1 ), перебуває на фронті з 2023 р., син підозрюваної - молодший лейтенант ОСОБА_8 - проходить військову службу за мобілізацією у ВЧ НОМЕР_3 з 14.10.2025 р., підозрювана здійснює єдиний доступний догляд за свекрухою - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , понад 89 років, яка за відсутності сина, що перебуває на фронті, потребує постійного стороннього догляду, незмінно належна процесуальна поведінка підозрюваної з 2020 по 2026 рр.

Слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені у справі ризики, незаконний вплив на свідків та часткова загроза знищення цифрових доказів, повністю усуваються шляхом покладення на підозрювану обов`язків у рамках особистого зобов`язання, заборони спілкування зі свідками та здачі документів для виїзду за кордон.

Беручи до уваги відсутність доказів реального ризику переховування, наявність у підозрюваної постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків, відсутність судимостей, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування застави задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176179, 182, 194, 201, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на період досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000311 від 04.04.2020 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у даному кримінальному провадженні;

- не відлучатися за межі Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від будь-якого спілкування зі свідками у даному провадженні щодо обставин кримінального правопорушення, зокрема з працівниками ПП «ВИБІР» (водіями, машиністами екскаваторів та іншим персоналом) та представниками представництва «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТ»;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд до неї.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на неї цією ухвалою обов`язків до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1