Провадження №: 1-кс/336/109/2026
УХВАЛА

Іменем України

17 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області по кримінальному провадженню № 0000190 від 09.02.2026 року за ст. 121 ч. 2 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції № 3 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням по кримінальному провадженню № 0000190 від 09.02.2026 року за ст. 121 ч. 2 КК України про арешт майна.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, вказав, що проводиться досудове розслідування за фактом нанесення ОСОБА_4 08.02.2026 року тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , від яких настала смерть потерпілої. В ході огляду місця події 09.02.2026 року слідчим у квартирі АДРЕСА_1 були вилучені зразки РБК, полімерний пакет з нашаруванням РБК, пляшку та тримач для сімкартки.

З метою подальшого дослідження вказаних доказів просив накласти арешт на вилучені речі.

При вивченні копій документів, доданих до клопотання, слідчим суддею з`ясовано наступне.

09.02.2026 року слідчим проведено огляд місця події, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Фактично слідчим під виглядом огляду місця події було проведено обшук житла.

Твердження слідчого про те, що вказана слідча дія була проведена зі згоди власника житла документально не підтверджена, адже до клопотання додано заяву, яка начебто підписана ОСОБА_6 , водночас під самою заявою містяться незрозумілі символи, а сам текст очевидно написаний не власноручно ОСОБА_6 .

Крім того, до клопотання не додано доказів того, що ОСОБА_6 є власником квартири або фактично там проживає.

Як вбачається з витягу з ЄРДР 09.02.2026 року о 08.22 години було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 121 ч. 2 КК України.

Статтею 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду або отримання довідки, висновку спеціаліста).

Таким чином, слідчим не доведено законності проведення тієї слідчої дії, в результаті якої були вилучені речі, на які просять накласти арешт.

Крім того, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 171 КПК України визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Натомість слідчим у клопотанні не вказано, кому належить вилучене майно, та які існують ризики незбереження вказаних речових доказів у разі незастосування такого заходу забезпечення як арешт майна, тобто не вказано мету накладення арешту.

Враховуючи вищевикладене, оскільки клопотання слідчим належним чином не обґрунтоване, слідчий суддя не вбачає підстав для його задоволення.

Керуючись ст. 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області по кримінальному провадженню № 0000190 від 09.02.2026 року за ст. 121 ч. 2 КК України про арешт майна, вилученого під час огляду місця події 09.02.2026 року за адресою: АДРЕСА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1