КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

Справа №133/1342/23

Провадження №1-кп/133/217/26

22.01.26 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглядаючи у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 04.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження (в окремих епізодах) та звільнення від кримінальної відповідальності (в окремих епізодах) обвинуваченої у зв`язку із закінченням строків давності,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 вчинила кримінальні правопорушення (в окремих епізодах) за таких встановлених досудовим розслідуванням обставин.

ОСОБА_7 протягом тривалого часу товаришувала з ОСОБА_6 , яка будучи фізичною особою-підприємцем, займалась реалізацію ювелірних виробів з дорогоцінних металів у власному магазині під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований по АДРЕСА_1 . За час спільного знайомства у неї склалися довірливі відносини з ОСОБА_6 , яка на її прохання неодноразово давала в борг як грошові кошти так і золоті вироби, які ОСОБА_7 повертала. В подальшому ОСОБА_7 вирішила використати довірливі відносини з ОСОБА_6 з метою заволодіння її майном, а саме отримати від останньої золоті вироби під різними приводами, обіцяючи при цьому повернення коштів, а кошти при цьому не повертати, а отримані таким чином золоті вироби реалізувати за грошові кошти через мережу ломбардів.

З цією метою приблизно 15 липня 2019 року, точного часу під час досудового слідства не встановлено, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном ОСОБА_6 шляхом зловживанням довірою останньої, прийшла до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований по АДРЕСА_1.

Виконуючи свій злочинний задум, ОСОБА_7 , користуючись близьким знайомством та довірливими відносинами з ОСОБА_6 , попросила в неї. під приводом подарунку до дня народження своєї доньки, з обіцянкою розрахуватись протягом декількох днів, ланцюжок з золота 585 проби, вагою 4,4 грам, вартість якого відповідно до курсу Національного банку України. станом на 15 липня 2019 року, за 1 грам золота становить 1164,14 гривень, на загальну суму 5122.21 гривень, та хрестик з золота 585 проби, вагою 2.06 грам. вартість якого відповідно до курсу Національного банку України за 1 грам золота становить 1164,14 гривень, на загальну суму 2398,12 гривень, без реального наміру в подальшому повертати за них кошти, оскільки на той не мала достатнього доходу.

ОСОБА_8 , добросовісно помиляючись в намірах ОСОБА_7 , оскільки вважала її за близьку людину, надала їй вказані золоті вироби. Після чого ОСОБА_7 отримавши золоті вироби, розпорядилась ними на власний розсуд, реалізувавши їх, та почала уникати спілкування з ОСОБА_6 .

В результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_7 завдала потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 7520,33 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме шахрайстві, тобто заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою.

Окрім цього, ОСОБА_7 знову вирішила використати довірливі відносини з ОСОБА_6 з метою заволодіння її майном, а саме отримати від останньої золоті вироби під різними приводами, обіцяючи при цьому повернення коштів, а кошти при цьому не повертати, а отримані таким чином золоті вироби реалізувати за грошові кошти через мережу ломбардів.

З цією метою приблизно 15 серпня 2019 року, точного часу під час досудового слідства не встановлено, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном ОСОБА_6 шляхом зловживанням довірою останньої, прийшла до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований по АДРЕСА_1 .

Виконуючи свій злочинний задум, ОСОБА_7 , користуючись близьким знайомством та довірливими відносинами з ОСОБА_6 , попросила в неї, під приводом подарунку до дня народження похресниці, з обіцянкою розрахуватись протягом декількох днів, ланцюжок, з золота 585 проби, вагою 2,2 грам, вартість якого відповідно до курсу Національного банку України, станом на 15 серпня 2019 року за 1 грам золота становить 1217,96 гривень, на загальну суму 2679,51 гривень, без реального наміру в подальшому повертати за них кошти, оскільки на той не мала достатнього доходу.

ОСОБА_8 , добросовісно помиляючись в намірах ОСОБА_7 , оскільки вважала її за близьку людину, надала їй вказаний золотий виріб. Після чого ОСОБА_7 отримавши золоті вироби, розпорядилась ними на власний розсуд, реалізувавши їх, та почала уникати спілкування з ОСОБА_6 .

В результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_7 завдала потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2679,51 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Також, ОСОБА_7 знову вирішила використати довірливі відносини з ОСОБА_6 з метою заволодіння її майном, а саме отримати від останньої золоті вироби під різними приводами, обіцяючи при цьому повернення коштів, а кошти при цьому не повертати, а отримані таким чином золоті вироби реалізувати за грошові кошти через мережу ломбардів.

З цією метою приблизно 13 листопада 2020 року, точного часу під час досудового слідства не встановлено, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном ОСОБА_6 шляхом зловживанням довірою останньої, прийшла до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований по АДРЕСА_1.

Виконуючи свій злочинний задум, ОСОБА_7 , користуючись близьким знайомством та довірливими відносинами з ОСОБА_6 , попросила в неї. під приводом подарунку на одруження доньки, з обіцянкою розрахуватись протягом декількох днів, чоловічий перстень, з напівкоштовними каменями «феонітом» та «оніксом», з золота 585 проби, вагою 7,15 грам, вартість якого відповідно до курсу Національного банку України, станом на 13 листопада 2020 року за 1 грам золота становить 1696,21 гривень, на загальну суму 12127.91 гривень, та каблучку з золота 585 проби, вагою 2,58 грам, вартість якого відповідно до курсу НБУ за 1 грам золота становить 1696,21 гривень, на загальну суму 4376,22 гривень, без реального наміру в подальшому повертати за них кошти, оскільки на той не мала достатнього доходу.

ОСОБА_8 , добросовісно помиляючись в намірах ОСОБА_7 , оскільки вважала її за близьку людину, надала їй вказані золоті вироби. Після чого ОСОБА_7 отримавши золоті вироби, розпорядилась ними на власний розсуд, реалізувавши їх, та почала уникати спілкування з ОСОБА_6 .

В результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_7 завдала потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 16504,13 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Окрім цього, ОСОБА_7 знову вирішила використати довірливі відносини з ОСОБА_6 з метою заволодіння її майном, а саме отримати від останньої золоті вироби під різними приводами, обіцяючи при цьому повернення коштів, а кошти при цьому не повертати, а отримані таким чином золоті вироби реалізувати за грошові кошти через мережу ломбардів.

З цією метою, приблизно 15 грудня 2020 року, точного часу під час досудового слідства не встановлено, ОСОБА_7 , маючи умисел на заволодіння чужим майном ОСОБА_6 шляхом зловживанням довірою останньої, прийшла до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований по АДРЕСА_1.

Виконуючи свій злочинний задум, ОСОБА_7 , користуючись близьким знайомством та довірливими відносинами з ОСОБА_6 , попросила в неї, під приводом продажу золотих виробів третій особі, з обіцянкою повернути через дві години, жіночий браслет з золота 585 проби, вагою 9,71 грам, вартість якого відповідно до курсу Національного банку України, станом на 15 грудня 2020 року, за 1 грам золота становить 1635,06 гривень, на загальну суму 15876,43 гривень, сережки, з золота 585 проби, вагою 6,77 грам, вартість якого відповідно до курсу Національного банку України, за 1 грам золота становить 1635,06 гривень, на загальну суму 11069,35 гривень та каблучку, з золота 585 проби, вагою 5,05 грам, вартість якого відповідно до курсу Національного банку України, за 1 грам золота становить 1635,06 гривень, на загальну суму 8257,05 гривень, без реального наміру в подальшому повертати золоті вироби або грошові кошти, оскільки на те не мала достатнього доходу.

ОСОБА_8 , добросовісно помиляючись в намірах ОСОБА_7 , оскільки вважала її за близьку людину, надала їй вказані золоті вироби. Після чого ОСОБА_7 отримавши золоті вироби, розпорядилась ними на власний розсуд, реалізувавши їх, та почала уникати спілкування з ОСОБА_6

В результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_7 завдала потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 35202,83 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у справі за окремими епізодами, а саме в період з 15.07.2019 по 20.08.2021.

Захисник підтримав обвинувачену та просив закрити провадження у справі за окремими епізодами вчинення кримінальних правопорушень в період з 15.07.2019 по 20.08.2021.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченої.

Також прокурором подано в судовому засіданні клопотання про залишення клопотання прокурора ОСОБА_3 від 10.07.2025 про закриття кримінального провадження №0000026 від 04.02.2023, в частині обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки вказане клопотання подане передчасно.

Суд, дослідивши заявлені клопотання, вислухавши думку обвинуваченої, захисника, прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 4 ст. 286 КПК України визначено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення кримінального правопорушення визначається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності (ч. 3 ст. 4 КК України).

Відповідно до обвинувального акту частину діяння, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 вчинила 15.07.2019, 15.08.2019, 13.11.2020, 15.12.2020.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи санкцію ч.1 ст. 190 КК України, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 12 КК України вказаний злочин є кримінальним проступком.

Враховуючи санкцію ч.2 ст. 190 КК України, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 12 КК України вказаний злочин є нетяжким злочином.

З вимог ч.ч. 1, 2 ст. 44 КК України вбачається, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Таким чином, зі змісту ст. 49 КК України вбачається, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового розслідування або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину.

З аналізу вимог ст. ст. 12, 49 КК України можна дійти висновку, що ОСОБА_7 може бути звільнена від кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло, зокрема п`ять років.

Враховуючи, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, було вчинено ОСОБА_7 15.07.2019, 15.08.2019, 13.11.2020, 15.12.2020, п`ятирічний строк притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності сплив, даних щодо того, що ОСОБА_7 ухилялася від досудового розслідування та суду чи вчиняла нове кримінальне правопорушення, матеріали кримінального провадження не містять, та прокурором на час розгляду клопотання не надано. Перебіг давності, з урахуванням вимог ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України, не зупинявся та не переривався, вказане кримінальне правопорушення не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та не є злочином, за яким згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, обмежень, встановлених ч.5 ст. 49 КК України у даному кримінальному провадженні немає, що у своїй сукупності, із зазначеним вище, свідчить про наявність підстав для звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, за епізодами від 15.07.2019, 15.08.2019, 13.11.2020, 15.12.2020, на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 204 КК України.

Суд, відповідно до положень ч.3 ст. 285 КПК України, роз`яснив обвинуваченій суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Також, обвинуваченій роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав та роз`яснив її право на проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку.

Обвинувачена надала згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Тож, враховуючи клопотання обвинуваченої та згоду самої обвинуваченої на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, думку прокурора, який не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190, ч.2 ст. 190 КК України за епізодами від 15.07.2019, 15.08.2019, 13.11.2020, 15.12.2020, та інші вищевикладені обставини, суд вважає можливим задовольнити клопотання.

Щодо клопотання прокурора про залишення клопотання без розгляду про закриття кримінального провадження у справі у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, враховуючи клопотання прокурора про залишення клопотання без розгляду про закриття кримінального провадження та керуючись принципами змагальності і диспозитивності кримінального процесу, вважаю за необхідне залишити клопотання про закриття кримінального без розгляду.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 284, 285, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, ст. ст. 4, 5, 12, 44, 49 КК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (за епізодами від 15.08.2019, 13.11.2020 та 15.12.2020) на підставі п. 2 ч. ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 04.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (за епізодами від 15.08.2019, 13.11.2020 та 15.12.2020), у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повна ухвала буде проголошена 27.01.2026 о 13:00.

Суддя ОСОБА_10