Справа № 130/2146/16-к
Провадження №11-кп/801/415/2026
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

27 березня 2026 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду ОСОБА_1 , ознайомився з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09 березня 2026 року, якою задоволено заяву судді про самовідвід,

у с т а н о в и в :

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09 березня 2026 року задоволено заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі за заявою ОСОБА_2 про роз`яснення вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04 жовтня 2017 року.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 10 березня 2026 року заявник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій порушується питання про скасування ухвали через істотні порушення кримінального процесуального закону та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Ознайомившись з апеляційною скаргою, приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження з огляду на таке.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Перелік судових рішень, які можуть бути переглянуті в апеляційному порядку, визначено ст. 392 КПК України.

Відповідно до ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 КПК України;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК України.

Частиною 2 ст. 392 КПК України встановлено, що ухвали, постановлені під час судового провадження у суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Винятком з цього правила є ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, порядок перевірки яких судом апеляційної інстанції визначений ст. 4221 КПК України.

Ураховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції за наслідками розгляду заяви судді про самовідвід, не відноситься до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку на стадії судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Наведене відповідає практиці ЄСПЛ, яка встановлює, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантують кожному право на звернення до суду, проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, оскільки доступ до правосуддя за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно ч. 4 ст. 399 КПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Отже, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, оскільки подана на судове рішення, яке оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 399 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09 березня 2026 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1