справа № 208/626/26
провадження № 1-кп/208/1024/26
УХВАЛА

09 березня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі колегії: головуючого, судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 в режимі відео конференції,

обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відео конференції, адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відео конференції, адвоката ОСОБА_9 ,

у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0001290, відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у скоєнні злочинів передбачених п. п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у скоєнні злочинів передбачених п. п. 1, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Заводського районного суду міста Кам`янського знаходиться вищезазначене кримінальне провадження. Обвинуваченим обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судове засідання не з`явились потерпілі. Причини неявки суду невідомі.

Враховуючи думку учасників судового провадження, суд вважає неможливим проведення судового розгляду по суті.

Прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , кожен окремо, можуть переховуватись від суду з огляду на сувору міру покарання яка їм загрожує, можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення. При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу, просив не визначати альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Обвинувачений ОСОБА_12 заперечував проти задоволення клопотання. Його вина не доведена. Ризики зазначені прокурором є припущеннями. Просить змінити запобіжний захід на тне пов`язаний з триманням під вартою, що надасть йому змогу продовжити військову службу в бойовому підрозділі. Адвокат підтримав думку підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_13 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. зазначені ризики нічим не доведені. Просить змінити запобіжний захід на тне пов`язаний з триманням під вартою, що надасть йому змогу продовжити військову службу в бойовому підрозділі. Адвокат підтримав думку підзахисного.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Статті 194, 199 КПК України визначають порядок застосування та продовження запобіжного заходу. Виходячи з їх змісту, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованості обвинувачення у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з положень цих статей, а також з огляду на стадію здійснення цього кримінального провадження, суд може змінити раніше застосований до обвинуваченого запобіжний захід, або продовжити строк його застосування лише у разі, якщо сторона, яка звернулась до суду з відповідним клопотанням, доведе, що раніше заявлені ризики зменшилися або втратили свою актуальність, що спростовує потребу у подальшому збереженні самого запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження.

Відповідно до сформованої практики ЄСПЛ, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Суд у справі «Летельє проти Франції», вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

ЄСПЛ у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , кожен окремо, обґрунтовано, в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за один з яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Тобто, у випадку вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження причетність особи до вчинення кримінального правопорушення не повинна мати категоричного висновку, а свідчити лише про її можливість.

Суд вважає про доведеність існування ризику переховування обвинувачених від суду, з огляду на безальтернативно сувору міру покарання, яка їм загрожує у разі визнання винними.

Також, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявного ризику незаконного впливу обвинувачених на потерпілих та свідків. При встановленні наявності ризику впливу на зазначених осіб, суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання від них показань у кримінальному провадженні, згідно якої після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду, вони допитуються в судовому засіданні. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Ризики перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення на думку суду не є суттєвими окремо, але враховуються судом у сукупності з наведеними вище.

КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу поза всяким сумнівом порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Питання застосування альтернативного запобіжного заходу прийнято слідчим суддею на стадії досудового розслідування, розмір застави визначено. Скасування теперішнім складом суду попередньої ухвали судді цієї ж інстанції, є процесуально не вірним.

Підстав для зменшення розміру застави колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181-184 КПК України, суд

у х в а л и в :

Судовий розгляд кримінального провадження відкласти.

В судове засідання викликати прокурора, обвинувачених, захисників, потерпілих.

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 06.05.2026 року.

Раніше визначений ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у виді застави, її розмір 908 400 гривень, залишити без змін.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 06.05.2026 року.

Раніше визначений ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у виді застави, її розмір 605 600 гривень, залишити без змін.

У разі внесення на рахунок Заводського районного суду міста Кам`янського визначених розмірів альтернативного запобіжного заходу, вважати, що до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді застави та в цьому випадку покласти на обвинувачених наступні обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками поза межами судового засідання, здати на зберігання документи які дають право виїзду/в`їзду за кордон України.

В задоволенні клопотання захисту щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою, зменшення розміру застави, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3