У Х В А Л А

іменем України

23 лютого 2026 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу - домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лиман Зміївського району Харківської області, зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 ,

якому вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

20.02.2026 старший слідчий СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП капітан поліції ОСОБА_3 у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000536 від 06.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - цілодобового домашнього арешту у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лиман Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, не працює, є особою з інвалідністю ІІ групи, зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Зміївського районного суду Харківської області від 05.05.2025 за частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 2 роки, від відбування покарання звільнений з випробуванням на строк 1 рік.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1 Кримінального кодексу України, за наступних обставин:

ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на незаконний збут вибухової речовини, переслідуючи мету особистого збагачення, в середині жовтня 2025 року, в денний час, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, перебуваючи поблизу с. Омельченки Чугуївського району Харківської області у лісі на ґрунтовому покриві знайшов вибухову речовину - тротил, яку взяв із собою, тим самим її незаконно придбав, і переніс до салону свого автомобіля ВАЗ 2101, яку в подальшому, того ж дня, перевіз в с. Лиман Чугуївського району Харківської області, де тимчасово залишив її у трав`яній рослинності неподалік від місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту без передбаченого законом дозволу, встановленого Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ІХ "Про право власності на окремі види майна", Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 "Про затвердження Положення про дозвільну систему", всупереч Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622 "Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів".

20.11.2025 близько 13:28 години, ОСОБА_5 , реалізовуючизазначений умисел на незаконний збут вибухової речовини, переслідуючи корисливу мету, перебуваючи поблизу місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , помістив вищевказану вибухову речовину до полімерного мішку, взявши її з місця, де вона тимчасово зберігалась, після чого здійснивїї перевезення на легковому автомобілі ВАЗ 2109 червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до м. Зміїв Чугуївського району Харківської області.

В подальшому, того ж дня, о 14:03 годині, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати умисел на незаконний збут вибухової речовини, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення за рахунок протиправної діяльності, перебуваючи поблизу буд. 13 по вул. Осипенка в м. Зміїв Чугуївського району Харківської області, під час проведення оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_7 , який виступив зі зміненими анкетними даними, вибухову речовину - тротил, яка знаходилась у полімерному мішку білого кольору, за яку отримав від ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінено) грошові кошти у сумі 1000 гривень.

20.11.2025 о 14:07 годині ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінено), перебуваючи на відкритій ділянці місцевості на в`їзді Осипенка в м. Зміїв Чугуївського району Харківської області, в присутності понятих добровільно видав працівникам поліції полімерний мішок білого кольору, в якому серед іншого знаходилась тверда речовина циліндричної форми, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/121-25/30181-ФХВР від 03.12.2025 за результатами судової вибухово-технічної експертизи є тротилом, здатним до вибухового перетворення, загальною вагою 760 г, яка є зарядом вибухової речовини від РПГ-40. Вищевказану вибухову речовину ОСОБА_8 (анкетні дані якого змінено) придбав у ОСОБА_5 , чим останній незаконно збув вибухову речовину - тротил.

Крім того, ОСОБА_5 на початку грудня 2025 року, в денний час, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, перебуваючи поблизу вул. Івана Шаляпіна в с. Лиман Чугуївського району Харківської області на лузі у трав`яній рослинності знайшов одноствольну гладкоствольну мисливську рушницю моделі "ИЖ-ЗК", 1951 року випуску, 16 калібру, з заводським номером " НОМЕР_2 ", яку взявши з собою, переніс на територію домоволодіння за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став її зберігати в приміщенні гаражу, з метою подальшого виготовлення з вказаної рушниці вогнепальної зброї у вигляді обрізу.

10.01.2026, у вечірній час, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, ОСОБА_5 , з метою реалізації свого протиправного умислу, направленого на виготовлення вогнепальної зброї у вигляді обрізу, діючи умисно, не маючи передбаченого законом дозволу на право поводження з вогнепальною зброєю, встановленого Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ІХ "Про право власності на окремі види майна", Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576 "Про затвердження Положення про дозвільну систему", всупереч Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622 "Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів", перебуваючи в приміщенні гаражу за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою електричної болгарки та власних навичок, самостійно обрізав ствол одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці до залишкової довжини 314 мм, та встановив до її металевої конструкції саморобний приклад, виготовлений з фрагменту деревини, таким чином незаконно саморобним способом, шляхом його перетворення виготовив обріз рушниці, який відповідно до висновку експерта №СЕ-19/121-26/1443-БЛ від 14.01.2026 за результатами судової експертизи зброї, є нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю обрізом одноствольної, переламної, гладкоствольної мисливської рушниці "ИЖ-ЗК", 1951 року випуску, 16 калібру, з заводським номером " НОМЕР_2 ", який виготовлено промисловим способом з послідуючим внесенням змін у його конструкцію саморобним способом у вигляді укорочення ствола до залишкової довжини 314 мм та вставлення саморобної рукоятки, та є придатним для здійснення пострілів. Незаконно виготовлений обріз, ОСОБА_5 , зберігав у приміщенні гаражу адресою: АДРЕСА_1 , з метою його подальшого збуту.

Крім того, ОСОБА_5 діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, спрямований на незаконний збут вогнепальної зброї, переслідуючи мету особистого збагачення, 10.01.2026, у вечірній час, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, перебуваючи в приміщенні гаражу за місцем свого фактичного проживання, самостійно виготовив обріз зі знайденої одноствольної мисливської рушниці "ИЖ-ЗК", 1951 року випуску, 16 калібру, з заводським номером " НОМЕР_2 " який зберігав з метою подальшого збуту на території домоволодіння за вищевказаною адресою, без передбаченого законом дозволу, встановленого Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ІХ "Про право власності на окремі види майна", Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576 "Про затвердження Положення про дозвільну систему", всупереч Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622 "Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів".

11.01.2026 о 19:20 годині, ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконний збут вогнепальної зброї, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення за рахунок протиправної діяльності, перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_1 , під час проведення оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_7 , який виступив зі зміненими анкетними даними, вогнепальну зброю - обріз одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці "ИЖ-ЗК" 16 калібру, яка знаходилась у рукавиці червоного кольору, за яку отримав від ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінено) грошові кошти у сумі 15 000 гривень.

11.01.2026 о 19:23 годиніОСОБА_7 (анкетні дані якого змінено), перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу буд. 6-А площі Покровської в с. Лиман Чугуївського району Харківської області, в присутності понятих добровільно видав працівникам поліції рукавицю червоного кольору з вмістом двох металевих предметів, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/121-26/1443-БЛ від 14.01.2026 за результатами судової експертизи зброї, після складання, утворюють собою нестандартну гладкоствольну вогнепальну зброю обріз одноствольної, переламної, гладкоствольної мисливської рушниці "ИЖ-ЗК", 1951 року випуску, 16 калібру, з заводським номером " НОМЕР_2 ", який виготовлено промисловим способом з послідуючим внесенням змін у його конструкцію саморобним способом у вигляді укорочення ствола до залишкової довжини 314 мм та вставлення саморобної рукоятки, та є придатним для здійснення пострілів. Вищевказану вогнепальну зброю ОСОБА_8 (анкетні дані якого змінено) придбав у ОСОБА_5 , у вищевказаний час, чим ОСОБА_5 незаконно збув вогнепальну зброю - обріз одноствольної, переламної, гладкоствольної мисливської рушниці "ИЖ-ЗК" 16 калібру.

28.01.2026 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України.

30.01.2026ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1 Кримінального кодексу України

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 , вказаних кримінальних правопорушень слідчий у клопотанні посилався на відомості протоколів слідчих дій, судових експертиз.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1 Кримінального кодексу України, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий вважав, що є підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу.

З урахуванням вимог статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, репутації підозрюваного, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, вважав, що запобіжний захід щодо ОСОБА_5 необхідно обрати - домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово.

Під час розгляду клопотання слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 наполягали на його задоволенні, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1 Кримінального кодексу України, та наявність ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти застосування цілодобового домашнього арешту не заперечував.

Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного:

Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно до частин 1-4, 6 статтею 176 Кримінального процесуального кодексу України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому, найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до частин 1-5, 7 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Сторонами кримінального провадження надані докази того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1 Кримінального кодексу України, відповідно з якими йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Наявність такої підозри, з урахуванням конкретних обставин провадження, зокрема повідомлених самим підозрюваним ОСОБА_5 , свідчить про існування ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Оцінивши обставини, визначені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаних кримінальних правопорушень; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор та слідчий довели обставини, передбачені пунктами 1-3 частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, тому клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу - домашнього арешту підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України на підозрюваного ОСОБА_5 належить покласти обов`язок прибувати до слідчого відділення відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області або до суду за кожною вимогою або повідомляти про неможливість прибуття.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 196, 309 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу - домашнього арешту у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

2. Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід - домашній арешт, із забороною цілодобово залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок прибувати до слідчого відділення відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області або до суду за кожною вимогою або повідомляти про неможливість прибуття.

4. Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на відділ поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

5. Строк дії ухвали - до 28 березня 2026 року.

6. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1