У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» лютого 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасника судового провадження

прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0001459, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Березанського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2025 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велетнівка Генічеського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.12.2023, з урахуванням ухвали Миколаївського апеляційного суду від 05.12.2024, за ч. 1, 2 ст. 289 України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років,

-обвинуваченого за ч. 5 ст. 407 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2025 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 5 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень до вказаного покарання частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року (з урахуванням ухвали Миколаївського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року), остаточно визначено покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Ухвалено початок строку покарання відраховувати з моменту звернення вироку до виконання. Зараховано у строк покарання, остаточно визначеного за цим вироком ОСОБА_6 , частково відбуте ним покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року (з урахуванням ухвали Миколаївського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року).

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Обвинувачений ОСОБА_6 просить на підставі ст. 72 КК України зарахувати йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17.11.2023 по 21.10.2025 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що за час досудового розслідування та судового розгляду він перебував у Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор», а наразі перебуває у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Вказав, що він перебуває під вартою з 17.11.2023 по 21.10.2025. Просить на підставі ст. 72 КК України зарахувати йому цей термін перебування під вартою у строк покарання день за два.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Солдат ОСОБА_6 , проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 та перебуваючи у розпорядженні командира вказаної військової частини, 28.09.2023 о 08.00 год., діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась в АДРЕСА_3 , та незаконно перебував поза її межами у Миколаївській області і інших місцях, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину.

При цьому з 23.40 год. 30.09.2023 по післяобідній час доби (більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено) 03.10.2023 солдат ОСОБА_6 був обмежений у свободі пересування у зв`язку із затриманням в порядку ст. 208 КПК України працівниками поліції Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області за вчинення злочину до звільнення з під варти Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області у зв`язку із обранням запобіжного заходу особистого зобов`язання.

Проте після звільнення з-під варти у післяобідній час доби 03.10.2023 (більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено) солдат ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на ухилення від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, продовжив ухилятися від обов`язків військової служби у військовій частині НОМЕР_1 та незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України та не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця до 15.50 год. 08.10.2023, а саме до часу фактичного затримання в порядку ст. 208 КПК України працівниками поліції Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області за вчинення злочину.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану та його дії кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 належним чином повідомлений про дату та час апеляційного розгляду про що свідчить розписка. Клопотання про бажання брати участь під час апеляційного розгляду не подавав.

Захисник ОСОБА_7 надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги просив вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасника судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд встановив таке.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за наведених у вироку обставин, кваліфікація дій за ч. 5 ст. 407 КК України, вид та розмір призначеного ОСОБА_6 покарання апелянтом не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України судове рішення в цій частині не переглядається.

Як слідує з вимог апеляційної скарги, обвинувачений оскаржує вирок лише в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання день за два.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Згідно обвинуваченню, визнаного судом доведеним, ОСОБА_6 28.09.2023 самовільно залишив військову частину, в умовах воєнного стану, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

В цей період, коли ОСОБА_6 залишив військову частину, він 30.09.2023 та 08.10.2023 вчинив нові кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 1, 2 ст. 289 КК України, за які його було засуджено вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, без конфіскації майна. Вказаним вироком ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, тобто з 08.10.2023 та зараховано у строк покарання час затримання ОСОБА_6 з 30.09.2023 до 03.10.2023.

Згідно ухвали Миколаївського апеляційного суду від 05 грудня 2024 вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року щодо ОСОБА_6 скасовано в частині засудження за ч. 4 ст. 185 КК України. Задоволено клопотання захисника про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України та звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК України.

На підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України закрито, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвалено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1, 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, без конфіскації майна. В іншій частині вирок залишити без змін.

Оскільки згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_6 28.09.2023 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, тобто до постановлення вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року, йому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України правильно зараховано у строк покарання, остаточно призначеного за оскаржуваним вироком, частково відбуте ним покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року (з урахуванням ухвали Миколаївського апеляційного суду від 05 грудня 2024 року).

Обвинувачений в апеляційній скарзі просить зарахувати йому період тримання під вартою з 17.11.2023 по 21.10.2025 день за два.

Разом з тим, ці вимоги апелянта не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного вироку правильно застосував положення ч. 4 ст. 70 КК України та зарахував обвинуваченому ОСОБА_6 у строк покарання, остаточно призначеного за оскаржуваним вироком, частково відбуте ним покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року (з урахуванням ухвали Миколаївського апеляційного суду від 05.12.2024 року).

Колегія суддів зазначає, що згідно матеріалів кримінального провадження, зарахуванню підлягає частково відбуте покарання у наступні періоди: з 30.09.2023 до 03.10.2023, та з 08.10.2023 по день набрання попереднім вироком законної сили, тобто до 05.12.2024, а також з наступного дня після набрання вироком законної сили з 06.12.2024 до 25.02.2026 до дня набрання законної сили оскаржуваного вироку.

Отже, період з 17.11.2023 по 21.10.2025, який в апеляційній скарзі просить зарахувати обвинувачений ОСОБА_6 , фактично зараховано судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного вироку.

За такого, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 424, 425, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Березанського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9