ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
н/п 1-кс/490/732/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 04.02.2026 року обшуку в адміністративній будівлі пожежного депо військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно.

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000139 від 15.05.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та бути використане як доказ.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000139 від 15.05.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб з числа медичних працівників закладу охорони здоров`я КП «КНП Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради, зокрема які входять до складу позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії в м. Вознесенськ (далі - ВЛК), з метою отримання неправомірної вигоди вступили в злочинну змову та розробили протиправну схему з організації ухилення від призову військовозобов`язаних громадян та визнання військовослужбовців ЗС України «придатними до служби лише у військових частинах забезпечення», шляхом оформлення фіктивних військово-облікових документів щодо непридатності до військової служби за станом здоров`я,

Вказане створює перешкоди законній діяльності військовослужбовцям ЗС України та інших військових формувань, що призводить до суспільно-небезпечних наслідків у вигляді нездійснення в повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування ЗС України та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану.

Так, згідно матеріалів виконаного доручення, які надійшли з Вознесенського РВ Управління СБ України в Миколаївській області встановлено, що отримано інформацію, що медичні картки окремих військовослужбовців ЗС України, які скористались «послугами» з отримання фіктивних медичних документів, зокрема ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходяться в адміністративній будівлі пожежного депо військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

04.02.2026 року було проведено обшук в адміністративній будівлі пожежного депо військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого вилучено наступне майно: Медичні картки на ім`я « ОСОБА_4 2000 р.н.» та « ОСОБА_5 1995 р.н.», вилучено та поміщено в сейф-пакет № .

04.02.2026 року постановою слідчого УСБУ в Миколаївській області вищезазначені речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні

З урахуванням того, що вилучене під час проведення обшуку майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 04.02.2026 року обшуку в адміністративній будівлі пожежного депо військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: Медичні картки на ім`я « ОСОБА_4 2000 р.н.» та « ОСОБА_5 1995 р.н.».

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7