ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 766/2466/24

провадження № 51-107 кмо 25

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 14 травня 2025 року про закриття апеляційного провадження.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Херсонський міський суд Херсонської області ухвалою від 20 лютого 2025 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відмовив у роз`ясненні ухвали цього ж суду від 17 грудня 2024 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 .

Не погоджуючись із ухвалою суду від 20 лютого 2025 року ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу.

Херсонський апеляційний суд ухвалою від 14 травня 2025 року закрив апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, посилаючись на те, що вона подана на судове рішення, яке непідлягає оскарженню.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить скасувати вказану ухвалу апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування зазначає, що суд апеляційної інстанції безпідставно закрив апеляційне провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу суду від 20 лютого 2025 року про відмову у роз`ясненні судового рішення, посилаючись на те, що вона постановлена без виходу суду до нарадчої кімнати, не у письмовій формі.

Водночас зауважує, що цей суд не врахував приписів ст. 380 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), якими передбачено право на апеляційне оскарження такої категорії судових рішень, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та позбавив його права на апеляційне оскарження судового рішення.

Підстави розгляду кримінального провадження об`єднаною палатою

Ухвалою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 29 жовтня 2025 року матеріали провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі ч. 2 ст. 434-1 КПК було передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Рішення про передачу матеріалів даного провадження на розгляд об`єднаної палати мотивовано необхідністю відступити від висновку щодо застосування норми права, а саме ч. 4 ст. 380 КПК, викладеному в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати від 14 квітня 2025 року справа № 766/2466/24 (провадження № 51-107 ск25).

При цьому, колегія суддів вказала, що висновки апеляційного суду в оскаржуваній ухвалі узгоджуються з правовою позицією колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, висловленій у вищевказаній ухвалі від 14 квітня 2025 року, де на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК було відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_10 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 21 січня 2025 року, якою йому було відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2024 року, яка постановлена без виходу до нарадчої кімнати, про відмову в роз`ясненні ухвали цього ж суду про продовження строку тримання під вартою.

У зазначеній ухвалі Верховного Суду констатовано, що положення ч. 4 ст. 380 КПК про можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні стосуються лише ухвал, які постановлені відповідно до визначеної частинами 2, 3 ст. 380 КПК процедури, за наслідками якої суд постановляє ухвалу, копія якої надсилається учасникам судового провадження. А тому, колегія суддів погодилася з висновками апеляційного суду про те, що постановлена без виходу до нарадчої кімнати ухвала міського суду від 24 жовтня 2024 року, якою відмовлено в роз`ясненні ухвали цього ж суду від 16 вересня 2024 року про продовження строку тримання під вартою, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Проте, посилаючись на зміст положень КПК, колегія суддів вказала, що у цій справі місцевий суд сам визначив порядок постановлення ухвали за результатами розгляду питання про роз`яснення судового рішення (без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до журналу судового засідання), тому судове рішення, яке згідно з приписами КПК підлягає апеляційному оскарженню, навіть якщо воно постановлене без виходу суду до нарадчої кімнати, може бути оскаржене в апеляційному порядку, оскільки кримінальний процесуальний закон не передбачає будь-яких умов, зокрема, недотримання порядку ухвалення судового рішення, які би впливали на можливість реалізації встановленого права особи на оскарження судового рішення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Третьої судової палати дійшла висновку, що правовідносини, які є предметом перегляду у цій справі щодо законності ухвали Херсонського апеляційного суду від 14 травня 2025 року, є подібними з тими, що були предметом вирішення у зазначеній вище ухвалі Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 14 квітня 2025 року.

Крім того, з огляду на викладене, колегія суддів зазначила, що об`єднаній палаті Касаційного кримінального суду необхідно буде вирішити ще одне питання, а саме уточнити висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі № 367/3068/17 (провадження № 51-8936 кмо18) щодо того, які судові рішення необхідно вважати результатом судового провадження, якими вирішено питання, що становило предмет його розгляду, оскільки це є важливим для визначення кола судових рішень, які підлягають роз`ясненню й, відповідно, встановлення наявності/відсутності права апеляційного оскарження ухвали про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_11 касаційну скаргу підтримали.

Прокурор ОСОБА_9 заперечив проти задоволення касаційної скарги та просив оскаржувану ухвалу залишити без зміни.

Мотиви Суду

Колегія суддів Об`єднаної палати заслухала доповідь судді, пояснення сторін, перевірила матеріали кримінального провадження, наведені у касаційній скарзі доводи та дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, крім іншого, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Під час перевірки матеріалів провадження касаційним судом встановлено, що доводи обвинуваченого про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції при постановленні ухвали про закриття апеляційного провадження є неспроможними.

У цьому провадженні місцевий суд під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 111-2 Кримінального кодексу України (далі - КК) ухвалою від 17 грудня 2024 року продовжив обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Далі ОСОБА_10 звернувся до суду з письмовою заявою про роз`яснення вищевказаної ухвали в порядку, передбаченому ст. 380 КПК.

20 лютого 2025 року суд першої інстанції постановив ухвалу, занесену до журналу судового засідання, якою відмовив у роз`ясненні ухвали від 17 грудня 2024 про продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою (згідно журналу та технічного запису судового засідання заява обвинуваченого розглянута судом по суті).

Не погоджуючись з ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2025 року ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу.

Херсонський апеляційний суд ухвалою від 14 травня 2025 року закрив апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, посилаючись на те, що вона подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню. Апеляційний суд мотивував це тим, що положеннями ч. 4 ст. 380 КПК передбачено оскарження ухвали про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення, яка постановлена у письмовій формі. Водночас зауважив, що оскаржувана ухвала, якою відмовлено в роз`ясненні ухвали цього суду від 17 грудня 2024 про продовження

ОСОБА_10 строку тримання під вартою постановлена без виходу до нарадчої кімнати та відповідно до висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 18 листопада 2019 року у справі № 367/3068/17 (провадження № 51-8936 кмо18), не є результатом даного судового провадження, яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду.

Із врахуванням наведеного вказаний суд дійшов висновку, що ухвала місцевого суду від 20 лютого 2025 року не підлягає оскарженню в порядку апеляційної процедури та закрив апеляційне провадження з посиланням на висновок, що міститься в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 19 лютого 2019 року у справі № 569/17036/18 (провадження № 51-598 кмо19).

Порядок ухвалення судових рішень та їх форма визначені статтею 371 КПК. Так, у випадках, передбачених КПК, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд. Ухвали, постановлені без виходу до нарадчої кімнати, заносяться секретарем судового засідання в журнал судового засідання. Усі судові рішення викладаються письмово у паперовій та електронній формах (частини 3, 4, 6 цієї статті).

Таким чином колегія суддів вважає, що законом визначено, що усі ухвали суду (і протокольні, і виготовлені у формі ухвали) є такими, що викладені у письмовій формі. Разом з тим це не тягне за собою автоматичного висновку про те, що будь яка ухвала суду може бути самостійним предметом роз`яснення за процедурою, що передбачена ст. 380 КПК.

Відповідно до положень частин 1-3 статті 380 КПК, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Системний аналіз зазначеної норми у взаємозв`язку з загальними засадами кримінального провадження та процесуальним порядком судового розгляду свідчить про те, що розгляд заяви про роз`яснення судового рішення є самостійною процедурою, яка здійснюється відповідно до встановленого законом порядку з врахуванням способу (порядку та процедури) ухвалення чи постановлення рішення, яке просить роз`яснити заявник.

Так, якщо заявник просить роз`яснити судове рішення, яке є результатом судового провадження та яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду, суд зобов`язаний призначити таку заяву до розгляду, повідомити особу, яка звернулася із заявою і учасників судового провадження та за результатами судового розгляду постановити ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні.

Натомість ухвали, які постановляються судом у ході розгляду провадження і не є результатами його розгляду, не можуть бути самостійним предметом роз`яснення за визначеною ст. 380 КПК процедурою.

Так у цьому провадженні заявник просив суд роз`яснити ухвалу місцевого суду щодо тримання особи під вартою, яка була постановлена судом під час розгляду провадження по суті. Тобто предметом розгляду суду було питання про винуватість або невинуватість особи з врахуванням супутніх питань (як-от строки давності, строки досудового розслідування тощо) і результатом такого розгляду є постановлення судом вироку або ухвали, якою завершується розгляд провадження у суді першої інстанції. Тому ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового розгляду, не є у цьому провадженні тим процесуальним рішенням, яке становило предмет розгляду суду і постановлене за результатами такого розгляду.

Об`єднана палата ККС вже констатувала у постанові від 18 листопада 2019 року справа № 367/3068/17 (провадження № 51-8936 кмо18), що згідно з ч. 1 ст. 380 КПК, якщо судове рішення, яке є результатом судового провадження та яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду, за виключенням рішення слідчого судді апеляційного суду ухваленого в порядку, передбаченому главою 21 КПК, є незрозумілим, суд, слідчий суддя, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

У цьому провадженні Об`єднана палата ККС вважає за необхідне наголосити, що кожного разу, роблячи висновок про те, чи підлягає роз`ясненню певне судове рішення, суд повинен з`ясувати чи воно є результатом судового провадження у судовому засіданні та чи ним вирішено питання, що становило предмет розгляду.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що роз`ясненню підлягають ті судові рішення, які прийняті за результатами судового провадження у судовому засіданні та якими вирішено питання, що становило предмет його розгляду. Заяви про роз`яснення таких рішень суд повинен розглянути в окремому судовому засіданні після повідомлення особи, яка звернулася із такою заявою і учасників судового провадження та за результатами судового розгляду постановити ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні, відповідно до ст. 380 КПК.

Якщо ж заявник просить роз`яснити судове рішення, яке не було результатом судового провадження і не становило предмет його розгляду, то суд за результатами розгляду такої заяви повинен постановити ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні без призначення судового засідання.

Як вбачається з матеріалів провадження, на розгляді у Херсонському міському суді Херсонської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000566 від 08.12.2022 (справа № 766/2466/24), за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК.

Таким чином, результатом цьогосудового провадження має бути судове рішення щодо доведеності винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 111-2 КК чи закриття кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, постановлена 17 грудня 2024 року Херсонським міським судом Херсонської області в ході судового розгляду ухвала про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є судовим рішенням, яке є результатом даного судового провадження та яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду, тому воно не підлягає роз`ясненню на підставі ч. 1 ст. 380 КПК та відповідно до ч. 4 вказаної процесуальної норми не може бути оскаржена в апеляційному порядку, що відповідає наведеному вище висновку об`єднаної палати.

Щодо апеляційного оскарження цієї ухвали суду першої інстанції, колегія суддів виходить із таких аргументів.

Об`єднана палата ККС звертає увагу, що Суд раніше вже формулював висновки про те, що вирішення питання про можливість апеляційного оскарження залежить від врахування суті судових рішень в комплексі.

Якщо особа просить роз`яснити судове рішення, яким вирішено питання, що становило предмет судового розгляду, то постановлена в порядку ст. 380 КПК за результатами такого розгляду ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Однак у тому разі, якщо заявник просить роз`яснити судове рішення, яке не є самостійним предметом роз`яснення, за процедурою, визначеною ст. 380 КПК, оскільки не є результатом судового розгляду, суд апеляційної інстанції вправі відмовити у відкритті провадження або закрити апеляційне провадження у разі, якщо воно було відкрите.

Таким чином, Об`єднана палата ККС вважає, що у цьому провадженні апеляційний суд ухвалою від 14 травня 2025 року, врахувавши позицію об`єднаної палати ККС ВС від 19 лютого 2019 року у справі № 569/17036/18 (провадження № 51-598 кмо19), обґрунтовано закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу суду першої інстанції від 20 лютого 2025 року, що постановлена без виходу до нарадчої кімнати, про відмову в роз`ясненні ухвали цього суду від 17 грудня 2024 року про продовження строку тримання під вартою, оскільки після відкриття апеляційного провадження було встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.

З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення касаційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу апеляційного суду.

Колегія суддів Об`єднаної палати ККС вважає, що висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі № 367/3068/17 (провадження № 51-8936 кмо18) про те, які судові рішення необхідно вважати результатом судового провадження, тобто якими судовими рішеннями вирішено питання, що становило предмет його розгляду, суди повинні вирішувати у конкретному кримінальному провадженні, виходячи з того, яке питання було предметом розгляду суду. Формування вичерпного переліку судових рішень, які є або не є результатом судових проваджень, неможливе, оскільки коло питань, які вирішуються слідчими суддями на етапі досудового розслідування та судом під час судового розгляду є надзвичайно широким, як і коло процесуальних правовідносин, які регулюються кримінальним процесуальним законодавством України.

Керуючись положеннями ч. 4 ст. 442 КПК, об`єднана палата робить висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Висновок про застосування статті 380 КПК:

Роз`ясненню підлягають ті судові рішення, які прийняті за результатами судового провадження у судовому засіданні та якими вирішено питання, що становило предмет його розгляду.

Заяви про роз`яснення таких рішень суд повинен розглянути у окремому судовому засіданні після повідомлення особи, яка звернулася із такою заявою й учасників судового провадження, та за результатами судового розгляду постановити ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову в його роз`ясненні.

Якщо ж заявник просить роз`яснити судове рішення, яке не було результатом судового провадження і не становило предмет його розгляду, то суд за результатами розгляду такої заяви повинен постановити ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні без призначення судового засідання.

Питання про те, чи є судове рішення таким, що прийняте за результатами судового провадження, тобто чи становило воно предмет розгляду, суд вирішує з урахуванням підстав відкриття та здійснення конкретного провадження.

Якщо заявник просив роз`яснити судове рішення, яке не є самостійним предметом роз`яснення за процедурою, визначеною ст. 380 КПК, оскільки не є результатом судового розгляду, то суд апеляційної інстанції вправі відмовити у відкритті провадження або закрити апеляційне провадження у разі, якщо воно було відкрите за апеляційною скаргою на ухвалу місцевого суду за підсумком розгляду такої заяви.

Керуючись статтями 434, 434-2, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Ухвалу Херсонського апеляційного суду від 14 травня 2025 року про закриття апеляційного провадженнязалишити без зміни, а касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

ОСОБА_7