Справа № 212/7762/26
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

25 травня 2026 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у м. Кривому Розі у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ ВП №3 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженні №0020205 від 02.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянину України, маючого базову середню освіту, військовослужбовця, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- 30.10.2018 до Уманського міського суду Черкаської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000233 за ст. 286 ч. 3 КК України у якому ОСОБА_4 перебуває у розшуку,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2026 р. слідча СВ ВП №3 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , відповідно до направлення №191 від 21.01.2025 з 13 січня 2025 знаходився на стаціонарному лікуванні у КП «ДОКЛ ім. Мечникова» ДОР (м. Дніпро) та 03.02.2025 був виписаний з лікувального закладу та не повернувся до підрозділу до 20:00 годин 03.02.2025.

Так, 04 лютого 2025 року без поважних причин, був відсутній у строю, під час перевірки наявності особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася за адресою: поблизу АДРЕСА_3 командуванню військової частини про причини свого неприбуття не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, але став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього та продовжував перебувати за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході відпрацювання осіб, які самовільно залишили військову частину працівниками ВП №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, 23 травня 2026 року був зупинений ОСОБА_4 та доставлений до ВП №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, після чого був затриманий у порядку ст. 208 КПК України, чим припинено вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення).

Так, солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за ознаками самовільного залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

23.05.2026 року солдату ОСОБА_4 в порядку ч. 2 ст. 135, ч.1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Як вказує слідча, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 ; повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , матеріалами, які характеризують особу підозрюваного та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Слідча посилається на те, що ОСОБА_4 вчинив злочин який відноситься до категорії тяжких злочинів, крім того останній з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може почати переховуватись від органів досудового розслідування або суду і з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині. Крім того, ОСОБА_4 вже має стійку процесуальну поведінку, спрямовану на ухилення від правосуддя, оскільки з 13.08.2025 року він перебуває у розшуку, оголошеному Уманським ВП ГУНП в Черкаській області за вчинення кримінального провопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Прокурор та слідча у судовому засіданні просили задовольнити клопотання. Крім того, прокурор у судовому засіданні зазначив, що у провадженні Уманського міського суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 286 КК України, у межах якого останній систематично не виконував покладені на нього процесуальні обов`язки та не з`являвся до суду за викликами 23 рази без поважних причин, що свідчить про його свідоме ухилення від участі у судовому розгляді та небажання належним чином виконувати процесуальні обов`язки.

Підозрюваний в судовому засіданні з клопотанням не погодився, просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 просив обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Просив допитати свідка цивільну дружину ОСОБА_4 , оскільки його затримання відбулося о 8 ранку, а не о 11:30 як зазначає слідча, що як наслідок є підставою для визнання протоколу затримання недопустимим доказом.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши сторони кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим, оскільки з наявних матеріалів, в т.ч. матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , оскільки існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

З врахуванням особи підозрюваного, а також, що на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти зазначеним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Частиною 8 статті 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405,407,408,429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті,- тримання під вартою.

Відповідно до частини 4 статті 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1Кримінального кодексу України.

Доводи сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки вони не спростовують наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, сам факт тривалого самовільного залишення місця служби в умовах воєнного стану, а також перебування підозрюваного поза межами військової частини понад рік без повідомлення командування про своє місцезнаходження свідчить про його схильність до ухилення від виконання процесуальних та службових обов`язків.

Посилання захисника на можливі порушення під час затримання, зокрема щодо часу фактичного затримання підозрюваного, на даній стадії кримінального провадження не впливають на вирішення питання про застосування запобіжного заходу, оскільки предметом розгляду слідчого судді - при розгляді даного клопотання є наявність обґрунтованої підозри та ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а не оцінка допустимості доказів у розумінні їх належності та допустимості для ухвалення вироку. Питання порушення поліцією при складанні протоколу затримання - є питанням розгляду ДБР при наявності відповідних підстав.

При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження доводів сторони захисту щодо істотного порушення вимог КПК України під час затримання підозрюваного слідчому судді не надано. Самі лише пояснення цивільної дружини підозрюваного, яка є близькою до нього особою та заінтересована у результатах розгляду клопотання, не можуть бути безумовною підставою для висновку про незаконність затримання, особливо за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження таких обставин.

Водночас, матеріали кримінального провадження містять дані про те, що 30.10.2018 до Уманського міського суду Черкаської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000233 за ст. 286 ч. 3 КК України у якому ОСОБА_4 є обвинуваченим, що у сукупності свідчить про неналежне виконання ним процесуальних обов`язків та підтверджує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи вище викладене, керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 309, 310, 372, 375, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшої слідчої СВ ВП №3 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави, стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, тобто до 23 липня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити до органу місця попереднього ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 26.05.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_7