612/2/26, 1-кп/612/15/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року с-ще Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, перебував на посаді навідника 1 обслуги гармат 2 артилерійського взводу 3 артилерійської батареї 1 артилерійського дивізіону військової частини, у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз: 05.06.2019 Київським районним судом м. Харкова, за ч. 1 ст. 115 КК України, до позбавлення волі на строк 7 років,

клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини № 23 від 20.01.2025 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини військової частини.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини № 101 від 05.04.2025 ОСОБА_5 приступив до виконання обов`язків на посаді навідника 1 обслуги гармати 2 артилерійського взводу 3 артилерійської батареї 1 артилерійського дивізіону військової частини.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551 -XIV, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжено та який діє на теперішній час.

Однак, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби, у порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією строком до закінчення особливого періоду, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551- XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

При цьому, солдат ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді: навідника 1 обслуги гармати 2 артилерійського взводу 3 артилерійської батареї 1 артилерійського дивізіону військової частини, 24.05.2025 під час проходження військової служби вирішив стати на злочинний шлях, та, діючи умисно, без дозволу командування та поважних причин, в умовах воєнного стану вирішив незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_5 , у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, діючи в умовах воєнного стану 24.05.2025 самовільно залишив місце несення служби, а саме місце дислокації підрозділу військової частини на території Близнюківської ТГ Лозівського району Харківської області.

26.11.2025 працівниками поліції міста Харкова було виявлено військовослужбовця солдата ОСОБА_5 , який 24.05.2025 самовільно залишив місце несення служби військової частини.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, солдат ОСОБА_5 в період з 24.05.2025 до моменту виявлення працівниками поліції, а саме до 26.11.2025, незаконно перебував поза межами території тимчасової дислокації підрозділу та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

У судовому засіданні захисник заявив клопотання, в якому просив звільнити ОСОБА_5 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, зобов`язати його прибути у визначений строк до в/ч, а також зобов`язати командира цієї військової частини поновити ОСОБА_5 на військовій службі.

Обвинувачений ОСОБА_5 , просив звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки він виявив бажання продовжити військову службу.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши надані сторонами докази у кримінальному провадженні, суд дійшов наступного:

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Так, 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України» Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на цей час.

Відповідно до вимог Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Зазначені у клопотанні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо самовільного залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, належить кваліфікувати за ч. 5 ст. 407 КК України.

Частиною 5 ст. 401 КК України передбачено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Із письмової згоди, яка надійшла від командира військової частини вбачається, що командування військової частини надає письмову згоду на продовження військової служби ОСОБА_5 .

Під час судового засідання встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим. Командир військової частини надав згоду на продовження несення ним військової служби у складі вказаної військової частини.

Погоджуючись із закриттям кримінального провадження на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, обвинувачений повідомив, що він розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Відповідно до абз. 12 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Під час судового засідання, встановлено наявність усіх передбачених законом обставин для закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У зв`язку з закриттям кримінального провадження відносно ОСОБА_5 припиняє свою дію ухвала Близнюківського районного суду Харківської області від 15.01.2026 про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підстав для обрання/продовження запобіжного заходу до набранням законної сили цієї ухвали не має.

На підставі викладеного, керуючись частиною 2 статті 284, статтями 286, 288, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, в порядку, передбаченому частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України.

Закрити кримінальне провадження № 0013492 від 03.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 після набрання цією ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_5 на військовій службі.

Зобов`язати ОСОБА_5 не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Дія ухвали Близнюківського районного суду Харківської області від 15.01.2026 про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відноно ОСОБА_5 припиняється.

Підстав для обрання/продовження запобіжного заходу до набранням законної сили цієї ухвали відносно ОСОБА_5 не має.

Звільнити ОСОБА_5 з під варти в залі суду негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 19.02.2026 о 15 годині 00 хв.

Суддя ОСОБА_1