печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Федерації професійних спілок України про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Федерації професійних спілок України про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2025 у справі №757/25582/25-к, а саме на:

- об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, Незалежності майдан, будинок 2;

- об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, Алея Героїв Небесної Сотні (колишня назва - вулиця Інститутська), будинок 1.

Також ухвалою було заборонено вчиняти реєстраційні дії щодо арештованого майна державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб; арештовано майно передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), у порядку та на умовах, визначеними ст. ст.19, 21, 24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Обґрунтовуючи клопотання, адвокат зазначає, що арешт майна ФПУ, накладений вищевказаною ухвалою слідчого судді, є протиправним, невмотивованим та необґрунтованим. При накладенні арешту на майно із забороною відчуження, розпорядження, користування та задоволення вимоги про передачу арештованого нерухомого майна в управління Національному агентству України в питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА) не було враховано наявність права господарського відання у третіх осіб, які не є стороною кримінального провадження, та не було обґрунтовано необхідність такого неспівмірного втручання.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на об?єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, Незалежності майдан, будинок 2, зареєстровано за Федерацією професійних спілок України.

При цьому, право господарського відання на зазначене майно встановлено за іншою юридичною особою - Підприємством «Господарське управління Федерації профспілок України»,е яке є суб`єктом господарювання.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Інститутська, будинок 1, зареєстровано за Федерацією професійних спілок України.

При цьому, право господарського відання на зазначене майно встановлено за іншою юридичною особою - Підприємством Федерації професійних спілок України «Міжнародний центр культури і мистецтв профспілок України», яке є суб`єктом господарювання.

Зазначене нерухоме майно, на яке було накладено арешт та передано в управління АРМА, ніколи не перебувало у державній власності.

Підстави набуття ФПУ права власності на майно залишилися поза увагою слідчого судді під час розгляду клопотання прокурора, в Ухвалі слідчого судді фактично наявне тільки цитування клопотання прокурора, а не належне обґрунтування необхідності накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ФПУ та перебуває на праві господарського відання у інших юридичних осіб, не відповідає співмірності його застосування в даному випадку, що є підставою для її скасування.

При цьому, сама по собі формальна наявність постанови про визнання речовим доказом не призводить до автоматичного визнання об`єктів нерухомого майна, про які в них йдеться речовими доказами, позаяк по-перше, КПК не передбачено винесення постанови слідчим або прокурором як передумови визнання певного об`єкта речовим доказом, оскільки останній є речовим доказом лише тоді, коли він відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК.

Прокурор другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 до початку судового засідання подав письмові заперечення, в яких зазначив наступне.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 за підозрою ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 255 ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 191, ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 240, ч. 3 ст. 209 КК України.

Встановлено, шо на виконання свого злочинного плану, діючи умисно, скоординовано за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного заволодіння державним майном, невстановлені на даний час службові особи Федерації професійних спілок України, акціонерних товариств «Укрпрофтур», «Укрпрофоздоровниця», та створених ними суб?єктів господарювання, за попередньою змовою з іншими особами організували подачу до відповідного структурного підрозділу Київської міської державної адміністрації заяв про оформлення права колективної власності та додатків до них для подальшого, незаконного отримання свідоцтв про право власності на об?єкти нерухомого майна, що перебуває в їх (Федерації професійних спілок України, акціонерних товариств «Укрпрофтур», «Укрпрофоздоровниця», та створених ними суб?єктів господарювання, тощо) віданні, за відсутності правовстановлюючих документів на це майно.

Таким чином дії осіб, причетних до реалізації вищезазначеної схеми осіб, спрямовані на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, а також на приховання і маскування незаконного походження таких доходів, володіння ними, прав на такі доходи, джерел їх походження, а так само пов?язані із набуттям, володінням та використанням доходів, одержаних злочинним шляхом.

Усе майно, що перебувало на балансі загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, в тому рахунку і профспілок України, на час розмежування державної та комунальної власності, на даний час є загальнодержавною власністю незалежно від часу його створення (забудови нерухомого майна).

Оскільки об`єктом кримінально протиправних дій службових осіб є вищезазначене нерухоме майно, постановою слідчого у кримінальному провадженні прийнято рішення про визнання такого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні представник власника адвокат ОСОБА_3 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку представника власника майна та прокурора, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, письмові заперечення прокурора із долученими до них документами, дійшов наступних висновків.

Так, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 за підозрою ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 255 ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 191, ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 240, ч. 3 ст. 209 КК України.

З огляду на письмові заперечення прокурора, вказане кримінальне провадження здійснюється щодо неналежного виконання Головою Фонду державного майна України своїх службових обов`язків та системне ігнорування вимог ст. 2, п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про Фонд державного майна України» в частині відсутності належного контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна, передачі державного майна в оренду та користування, повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства, призвело до відчуження об`єктів нерухомості, які перебували у віданні Федерації професійних спілок України (), ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» (), ПрАТ «Укрпрофтур» () та є державною власністю.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2025 у справі №757/25582/25-к, накладено арешт на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, Незалежності майдан, будинок 2 та об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: м. Київ, Алея Героїв Небесної Сотні (колишня назва - вулиця Інститутська), будинок 1 із забороною державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії; передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), у порядку та на умовах, визначеними ст. ст.19, 21, 24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» арештоване майно.

У вказаній ухвалі слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону, в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для скасування арешту.

Водночас у клопотанні про скасування арешту майна жодним чином не спростовано тих висновків, до яких дійшов слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва при постановленні ухвали про накладення арешту від 03.06.2025.

Щодо посилання заявника на те, що вказані об`єкти нерухомості не являються речовими доказами і не відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України слідчий суддя вважає, що слід зазначити, що поняття «речові докази» включає в себе не лише ті предмети, які можуть бути фізично використані як доказ факту чи обставин вчинення злочину. Згідно змісту ч. 6 ст. 100 КПК України, речовими доказами можуть бути і предмети, що не містять слідів кримінального правопорушення. У даному випадку вказані об`єкти нерухомості не можуть містити слідів злочину у їх буквальному розумінні, проте наявні підстави вважати, що вони самі по собі можуть бути об`єктом кримінального правопорушення, а тому визнання її речовим доказом у кримінальному провадженні цілком узгоджується із критеріями, визначеними нормами ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування у вказаному провадженні триває, і з метою недопущення можливості приховування, зникнення, втрати, використання чи відчуження означеного майна існує необхідність у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки особою, що звернулась із клопотанням, не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в його застосуванні відпала потреба.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1