КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/1996/26 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2287/2026 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 та апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 січня 2026 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000180 від 04.10.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби, крім часу переміщення до найближчого укриття під час повітряної тривоги.

Строк дії ухвали про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначено до 23 березня 2026 року, в межах строку досудового розслідування.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язано підозрюваного ОСОБА_8 :

- не відлучатися за межі Київської області, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації, роботи та номеру засобу зв`язку;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покладено на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_8 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва - прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26.01.2026 про часткове задоволення клопотання прокурора та обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту в певний час доби та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Також просив покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки, а саме:

- не залишати свого постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 в межах дії ухвали про застосування запобіжного заходу, без дозволу слідчого, прокурора, суду.

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою.

- здати до органу досудового розслідування власний паспорт для виїзду за кордон, при наявності.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що вважає ухвалу суду незаконною, та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об?єктивний зв?язок підозрюваного ОСОБА_8 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Вказані докази є вагомими та дають обгрунтовані підстави для підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Складена та повідомлена підозра останньому повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об?єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Також апелянт зазначає, що разом з тим, судом першої інстанції, при прийнятті рішення про часткове задоволення клопотання прокурора та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, не враховано, що з метою забезпечення нормальної процесуальної поведінки підозрюваного та процесуальних рішень у справі, необхідно обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з засобом електронного контролю, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжких злочинів, набувши після повідомлення йому про підозру іншого процесуального статусу - підозрюваний, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, що свідчить про можливість останнього, у разі обрання альтернативного запобіжного заходу, впливати на свідків з метою зміни їх показів чи подальшої їх відмови від показань, оскільки останній маючи процесуальний статус підозрюваного, отримає доступ до матеріалів вказаного кримінального провадження.

Також, застосовуючи запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі, підозрюваний ОСОБА_8 буде мати реальну можливість безпосередньо або опосередковано здійснювати тиск на свідків та інших учасників кримінального провадження. Так, обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді застави чи особистого зобов`язання, він зможе здійснювати зустрічі з іншими впливовими особами з метою планування та організації тиску на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, або іншим чином впливати на учасників кримінального провадження.

Також необхідно врахувати, що ОСОБА_8 є директором Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та в підпорядкуванні останнього перебувають особи, які будуть допитуватись у кримінальному провадженні в якості свідків, а також те, що останні та ОСОБА_8 є раніше знайомими особами, мають контакти один одного, та можуть надати показання, які вкажуть на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Продовжуючи виконувати службові обов`язки на посаді директора Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), під час досудового розслідування, ОСОБА_8 буде мати можливість впливати на свідків, які перебувають у його підпорядкуванні, тому існують реальні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на вказаних свідків у кримінальному провадженні.

Тим самим, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. В разі не застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з засобом електронного контролю, останній може перешкодити органу досудового розслідування у встановленні таких обставин, проведенню слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Вчинення розслідуваного кримінального правопорушення стало можливим завдяки службовому становищу ОСОБА_8 , наявності у останнього відповідних організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень.

При розгляді вказаної апеляційної скарги прокурор також просив врахувати, що через неналежне виконання ОСОБА_8 своїх службових обов`язків державним інтересам завдано шкоди на загальну суму 581 147 130,00 грн., що є тяжкими наслідками.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , також не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.01.2026 у справі №761/1996/26 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що ознайомившись зі змістом клопотання, він вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Вказує, що у кримінальному провадженні відсутня обгрунтована підозра, відсутні ризики вчинення ОСОБА_8 дій, передбачених ст. 177 КПК України та стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти заявленим ризикам.

Апелянт зазначає, що слідча суддя безпідставно, без належного обгрунтування та всупереч вимогам КПК України задовольнила клопотання сторони обвинувачення без наявності обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Адвокат звертає увагу суду на те, що виклад фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, що наведений у клопотанні, не відповідає дійсності, а ОСОБА_8 не вчиняв будь-яких протиправних дій.

Позиція сторони обвинувачення щодо наявності профіциту бюджету м. Києва у 2020 році не відповідає дійсності. Впродовж 2020 року бюджет міста Києва на 2020 рік у всіх його редакціях відповідав принципу збалансованості та саме для покриття дефіциту за спеціальним фондом було здійснено запозичення у формі емісії облігацій місцевої позики.

Позиція сторони обвинувачення щодо наявності профіциту бюджету у 2021 році не відповідає дійсності. Впродовж 2021 року бюджет міста Києва на 2021 рік у всіх його редакціях відповідав принципу збалансованості та саме для покриття дефіциту за спеціальним фондом було здійснено запозичення у 2021 році у формі емісії облігацій місцевої позики.

Орган досудового розслідування вказує, що неналежне виконання ОСОБА_8 своїх службових обов`язків призвело до завдання шкоди бюджету міста в розмірі 581 147 130,00 грн.

За версією органу досудового розслідування наявність збитків підтверджується висновком судових експертів Київського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М. С. Бокаріуса» № 5369 від 16.01.2026.

Захисник звертає увагу суду, що за результатами дослідження встановлено розмір витрат по сплаті відсотків за облігаціями внутрішніх місцевих позик у сумі 581 147 130,00 грн., при цьому експертами не надано відповідь на питання (у редакції постанови від 29.12.2025), який розмір шкоди завдано інтересам територіальної громади міста Києва.

Орган досудового розслідування вказує про те, що ОСОБА_8 неналежно виконував свої службові обов`язки, здійснив внутрішнє запозичення до бюджету міста Києва у формі емісії облігації місцевої позики, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Однак, рішення про здійснення запозичень у 2020, 2021 роках було прийнято Київською міською радою.

Так, відповідно до пункту 1 Рішення Київської міської ради № 439/9518 від 03.09.2020 вирішено здійснити у 2020 році внутрішнє запозичення до бюджету міста Києва у формі емісії облігацій місцевої позики на загальну суму 1 496 000 000,00 грн.

Пунктом 7 вказаного рішення доручено Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснювати передбачені законодавством процедури, пов`язані з виконанням цього рішення та надано Департаменту відповідні повноваження.

Пунктом 8 такого рішення уповноважено директора Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснювати всі передбачені законодавством дії.

Відповідно до Рішення Київської міської ради № 1529/1570 від 24.06.2021 вирішено здійснити у 2021 році внутрішнє запозичення до бюджету міста Києва у формі емісії облігацій місцевої позики на загальну суму 1 100 000 000,00 грн.

Пунктом 7 вказаного рішення доручено Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснювати передбачені законодавством процедури, пов`язані з виконанням цього рішення та надано Департаменту відповідні повноваження.

Пунктом 8 такого рішення уповноважено директора Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснювати всі передбачені законодавством дії.

Окрім того, відповідно до п. 10.7. Положення про Департамент фінансів виконавчого органу Київської міської ради, директор департаменту за дорученням Київської міської ради підписує угоди щодо здійснення місцевих запозичень та ін.

Таким чином, рішення про запозичення до бюджету було прийнято Київською міською радою, а ОСОБА_8 як директор Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в межах повноважень та у спосіб, визначений законом, виконував рішення Київської міської ради.

Сторона обвинувачення в клопотанні зазначала про існування трьох ризиків вчинення дій, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК, які не були підтверджені належними доказами, а надалі були повністю спростовані в ході відповідного судового розгляду.

Також захисник зазначає, що суд першої інстанції залишив без належної оцінки та не врахував при постановленні оскаржуваної хвали відомості про особу підозрюваного, який заслуговує на особливу довіру. У зв?язку з чим, сторона захисту просить суд апеляційної інстанції при перевірці ухвали врахувати наступні обставини, які вказують на відсутність ризиків вчинення дій, передбачених ст. 177 КПК, а саме: наявність у підозрюваного власного житла, постійного місця роботи та доходу, відсутність судимостей, наявність міцних соціальних зв?язків та дружини і доньки на утриманні.

Отже, навіть за умови встановлення під час розгляду клопотання наявності обґрунтованої підозри в кримінальному провадженні слідча суддя не мала права засовувати до ОСОБА_8 запобіжний захід з огляду на невстановлення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК, адвокат вказує, що ухвала підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволені клопотання.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та просив відмовити у задоволенні скарги захисника, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , які заперечували проти апеляційної скарги прокурора та підтримали вимоги поданої захисником скарги, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно статей 7, 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02 червня 2016 року кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 04.10.2022 за ч. 2 ст. 367 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Шевченківської окружної прокуратури міста Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Положення про Департамент фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в новій редакції, яке затверджене Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 08.02.2018 № 161, у новій редакції - Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.09.2019 № 1577 (далі - Положення) основними завданнями Департаменту є управління місцевим боргом.

Під час досудового розслідування встановлено, що розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 16.11.2020 № 1810 «Про прогноз бюджету міста Києва на 2021-2023 роки», від 08.12.2020 № 1920 «Про схвалення проєктів рішень Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2021 рік», «Про Програму економічного і соціального розвитку м. Києва на 2021-2023 роки» - Київська міська рада доручила директору Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_8 , здійснювати місцеві запозичення та підписувати від імені Київської міської ради усі та будь-які угоди і документи, необхідні для здійснення правочинів з місцевим боргом, здійснювати правочини з місцевим боргом з метою ефективного управління боргом міста Києва та здійснювати реструктуризацію заборгованості за кредитами, іншими борговими зобов`язаннями, залученими містом Києвом або під його гарантії, шляхом укладання з юридичними особами-позичальниками та/або юридичними особами-кредиторами відповідних угод.

ОСОБА_8 у точно не встановлений досудовим розслідуванням час, орієнтовно починаючи з січня 2020 року по грудень 2023 року, перебуваючи на своєму робочому місці, що по вул. Хрещатик, 36 у м. Києві, неналежно виконуючи свої службові обов`язки директора Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) через недбале ставлення до них, усупереч інтересам служби, на порушення вимог ст. 7 Бюджетного Кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VI, ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 № 280/97-ВР, незважаючи на наявний профіцит бюджету міста Києва та відсутність потреби у додатковому запозиченні, здійснив внутрішнє запозичення до бюджету міста Києва у формі емісії облігацій місцевої позики серій «І», «J», «К», «L», «М», «N», «О» на загальну суму 2 596 000 000,00 грн., що призвело до збитків для бюджету міста Києва у сумі 581 147 130,00 грн, при наступних обставинах.

Так, рішенням Київської міської ради № 439/9518 від 03.09.2020 «Про здійснення запозичення», ініціатором прийняття якого виступав Департамент фінансів ВО КМР (КМДА) в особі його директора ОСОБА_8 , прийнято рішення здійснити у 2020 році внутрішнє запозичення до бюджету міста Києва у формі емісії облігацій місцевої позики на загальну суму 1 496 000 000,00 грн, у тому числі облігації: серія І - 600 000 000,00 грн; серія J - 300 000 000,00 грн; серія К - 296 000 000,00 грн; серія L - 300 000 000,00 гривень. Метою запозичення визначено - фінансування бюджету розвитку міста Києва.

Запозичення здійснюється строком до 1 року (до 365 днів). Строк погашення основної суми боргу: серія І - не пізніше 30.03.2021; серія J - не пізніше 30.04.2021; серія К - не пізніше 30.07.2021;серія L - не пізніше 29.10.2021. У рішеннях про емісію облігацій серій «І», «J», «К», «L» наведена інформація про емітента та його фінансово-господарський стан, зокрема: повне найменування - Київська міська рада; код за ЄДРПОУ - 22883141; доходи бюджету - загальний обсяг доходів бюджету міста Києва на 2020 рік (з урахуванням змін) становить 57 675 797 707 грн, у тому числі доходи загального фонду бюджету міста Києва - 52 758 258 776 грн та доходи спеціального фонду міста Києва - 4 917 538 931 грн; видатки бюджету - загальний обсяг видатків бюджету міста Києва на 2020 рік (з урахуванням змін) становить 62 310 398 321 грн, у тому числі, видатки загального фонду бюджету міста Києва - 42 114 040 247 грн та видатки спеціального фонду бюджету міста Києва - 20 196 358 074 гривень.

Рішення про емісію облігацій внутрішніх місцевих позик Київською міською радою оформлювалось відповідно до Положення про порядок емісії облігацій внутрішніх місцевих позик та їх обігу, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 14.06.2018 № 391.

Листом від 27.05.2021 № 001-01-75 «Про погодження обсягів та умов здійснення запозичення у 2021 році» Київська міська рада звернулась до Міністерства фінансів України та повідомила про наміри здійснити у 2021 році внутрішнє запозичення до бюджету міста Києва у формі емісії облігацій місцевої позики та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 110 «Про затвердження Порядку здійснення місцевих запозичень» надіслала проект рішення Київської міської ради «Про здійснення запозичення у 2021 році» та визначений зазначеною постановою перелік документів для погодження обсягів та умов здійснення запозичення.

Листом від 10.06.2021 № 12040-08-6/18293 «Щодо погодження Обсягу та умов здійснення місцевого запозичення Київською міською радою у 2021 році» Міністерство фінансів України на виконання пункту 7 Порядку здійснення місцевих запозичень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 110 надіслало до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) копію наказу Мінфіну від 09.06.2021 № 335 «Про погодження Обсягу та умов здійснення місцевого запозичення Київською міською радою у 2021 році» у формі випуску облігацій внутрішніх місцевих позик.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 09.06.2021 № 335 «Про погодження Обсягу та умов здійснення місцевого запозичення Київською міською радою у 2021 році» було погоджено обсяг та умови здійснення місцевого запозичення Київською міською радою у 2021 році.

Крім того, на підставі рішення Київської міської ради № 1529/1570 від 24.06.2021 «Про здійснення запозичення у 2021 році, ініціатором прийняття якого виступав Департамент фінансів ВО КМР (КМДА) в особі його директора ОСОБА_8 , прийнято рішення додатково здійснити у 2021 році внутрішнє запозичення до бюджету міста Києва у формі емісії облігацій місцевої позики на загальну суму 1 100 000 000,00 грн, у тому числі: серія «М» - 300 000 000,00 грн; серія «N» - 400 000 000,00 грн; серія «О» - 400 000 000,00 грн. Метою запозичення визначено - залучення коштів до бюджету розвитку для фінансування видатків, спрямованих на створення, приріст чи оновлення стратегічних об`єктів довготривалого користування або об`єктів, що забезпечують виконання завдань Київської міської ради, направлених на задоволення інтересів територіальної громади міста Києва (п. 2 рішення № 1529/1570).

Запозичення здійснюється строком від 3 років до 5 років (до 1825 днів).

Строк погашення основної суми боргу: серія М - не пізніше 30.09.2024; серія N- не пізніше 30.09.2025;серія О - не пізніше 30.09.2026.

У рішеннях про емісію облігацій серій «М», «N», «О» наведена інформація про емітента та його фінансово-господарський стан, зокрема: повне найменування - Київська міська рада; код за ЄДРПОУ - 22883141;доходи бюджету - загальний обсяг доходів бюджету міста Києва на 2021 рік (з урахуванням змін) становить 60 747 831 528 грн, у тому числі доходи загального фонду бюджету міста Києва - 54 938 765 700 грн та доходи спеціального фонду міста Києва - 5 809 065 828 грн (у тому числі бюджет розвитку - 1 298 112 200 гривень); видатки бюджету - загальний обсяг видатків бюджету міста Києва на 2021 рік (з урахуванням змін) становить 67 106 147 356 грн, у тому числі, видатки загального фонду бюджету міста Києва - 45 539 915 548 грн та видатки спеціального фонду бюджету міста Києва - 21 566 231 808 грн (у тому числі бюджет розвитку - 16 987 176 720 гривень).

При цьому, випуск облігацій було здійснено на підставах рішення Київської міської ради № 439/9518 від 03.09.2020 «Про здійснення запозичення» та Рішення Київської міської ради № 1529/1570 від 24.06.2021«Про здійснення запозичення у 2021 році».

У 2020 році податкова соціальні пільга складала 1051,00 грн., а у 2021 році - 1135,00 грн. При цьому, 100 помножити на 1051 = 105 100 грн., а 250 на 1051 = 253 500 грн., водночас 100 на 1135 = 113 500 грн., а 250 на 1135 = 283 750 грн.

Відтак, сума 531 435 801,02 гривень багатократно перевищує розмір істотної шкоди, встановлений у ч. 1 ст. 367 КК з урахуванням п. 3 примітки до ст. 364 КК та становить тяжкі наслідки, передбачені ч. 2 ст. 367 КК з урахуванням п. 4 примітки до ст. 364 КК України.

Таким чином, встановлений факт додаткового необґрунтованого та безпідставного навантаження загального фонду бюджету міста Києва, у сумі 581 147 130,00 гривень внаслідок проведення емісії облігацій внутрішніх місцевих позик значно перевищує правові ознаки істотної шкоди як елемента об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України. Вказаний розмір необґрунтованого та безпідставного навантаження загального фонду бюджету міста Києва у сумі 581 147 130,00 становить тяжкі наслідки, передбачені ч. 2 ст. 367 КК з урахуванням п. 4 примітки до ст. 364 КК України.

Відповідно до висновку судових експертів Київського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз iм. засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України від 16.01.2026 № 5369 за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи:

- за наданими матеріалами та в межах компетенції експерта економіста висновок спеціаліста №25-142/ВФЕ від 06.11.2025 документально підтверджується в частині розміру витрат по сплаті відсотків за облігаціями внутрішніх місцевих позик у сумі 581 147 130,00 грн за період 2020 - 2023 роки, що у висновку спеціаліста N? 25-142/ВФЕ від 06.11.2025 та висновку Національної академії наук України Інституту держави і права ім. В.М. Корецького №126/173 від 29.05.2025 оцінені як розмір збитку (шкоди) для бюджету міста Києва.

Таким чином, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

23.01.2026 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

26.01.2026 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_12 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000180 від 04.10.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами:

- висновком експертів № 5369 від 16.01.2026;

- висновком науково-правової експертизи № 126/173 від 29.05.2025;

- довідкою Північного офісу Держаудитслужби від 28.04.2025;

- довідкою спеціаліста ТОВ «БМВС-експерт» № 23-71/ФЕ від 09.11.2023;

- довідкою спеціаліста № 25-142/ВФЕ від 06.11.2025;

- іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

У кримінальному провадженні у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України підозрюється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ірпінь, Київської обл., громадянин України, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , працюючий директором Департаменту фінансів ВО КМР (КМДА), раніше не судимий.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 367 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є нетяжким, санкція передбачає до 5 років позбавлення волі.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду: наявність даного ризику обґрунтовано тим, що у органу досудового розслідування на даний час є достатні підстави вважити, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, відповідальність за який за ч. 2 ст. 367 КК України передбачена у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжких злочинів, набувши після повідомлення йому про підозру іншого процесуального статусу - підозрюваний, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

З огляду на наведене, дії підозрюваного та загроза можливого покарання за них свідчать про те, що вказана особа з метою ухилення від кримінальної відповідальності може реалізувати ризик визначений в п. 1 ст. 177 КПК України.

Наявний у провадженні ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста підтверджується тим, що застосовуючи запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі, підозрюваний ОСОБА_8 буде мати реальну можливість безпосередньо або опосередковано здійснювати тиск на свідків та інших учасників кримінального провадження. Так, обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді застави чи особистого зобов`язання він зможе здійснювати зустрічі з іншими впливовими особами з метою планування та організації тиску на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, або іншим чином впливати на учасників кримінального провадження.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином полягає у тому, що, враховуючи те, що в ході досудового розслідування на даний час не встановлені в повному обсязі правопорушення, повне коло свідків, не проведені всі слідчі (розшукові) дії, ОСОБА_8 може перешкодити органу досудового розслідування у встановленні таких обставин, проведенні слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Так, після повідомлення про підозру ОСОБА_8 може надати вказівку вивезти у безпечне місце усю наявну документацію, яка не була відшукана і самому залишити територію України.

Застосовуючи запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі, підозрюваний буде мати реальну можливість безпосередньо або опосередковано перешкоджати проведенню досудового розслідування, здійснювати тиск на свідків та інших учасників кримінального провадження.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_8 не забезпечить не настання перелічених вище ризиків з наступних причин:

1. особисте зобов`язання - у зв?язку з тим, що цей запобіжний захід вимагає наявності особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання останнім процесуальних обов`язків;

2. особиста порука - на адресу слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП в м. Києві у ході досудового розслідування не надходили письмові звернення осіб, які б могли поручитися за підозрюваного;

3. застава - слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних чи інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, при зверненні слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 січня 2026 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000180 від 04.10.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби, крім часу переміщення до найближчого укриття під час повітряної тривоги.

Строк дії ухвали про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначено до 23 березня 2026 року, в межах строку досудового розслідування.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язано підозрюваного ОСОБА_8 :

- не відлучатися за межі Київської області, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації, роботи та номеру засобу зв`язку;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покладено на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_8 .

З такими висновками колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частин 1-4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, підтверджується наявними у матеріалах судового провадження доказами у їх сукупності, а саме: - висновком експертів № 5369 від 16.01.2026; висновком науково-правової експертизи № 126/173 від 29.05.2025; довідкою Північного офісу Держаудитслужби від 28.04.2025; довідкою спеціаліста ТОВ «БМВС-експерт» № 23-71/ФЕ від 09.11.2023; довідкою спеціаліста № 25-142/ВФЕ від 06.11.2025; іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

Крім того, перевіряючи доводи та обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, слідчим суддею обґрунтовано з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків, інших учасників даного кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, застосовуючи щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, слідчим суддею не в повній мірі досліджено дані про особу підозрюваного, не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним старшим слідчим у клопотанні ризикам.

Як убачається із матеріалів судового провадження, підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації у Київській області, одружений, має на утриманні малолітню дитину та працевлаштований.

Враховуючи конкретні обставини та характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, його майновий стан, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, процесуальну поведінку та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, здатен більш м`який запобіжний захід, а саме запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 доводи про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, є безпідставними, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу. Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Тому доводи захисника щодо відсутності та неналежності доказів на вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину колегією суддів до уваги не приймаються.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Щодо апеляційної скарги прокурора то вона не містить та прокурором не наведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення та особи підозрюваного, більш м`який запобіжний захід, ніж цілодобовий домашній арешт, про що просить у своїй апеляційній скарзі прокурор, не зможе запобігти встановленим у кримінальному провадженні ризикам.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що судом не враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину та не враховано тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, що зумовлює високий ступінь ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, є необґрунтованими, оскільки виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга сторони захисту підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання старшого слідчого та застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 181, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 січня 2026 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві майора поліції ОСОБА_12 , яке погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000180 від 04.10.2022 року - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді;

- повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання визначити до 23 березня 2026 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4