н/п 1-кс/953/1387/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2026 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001379 від 06.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2026 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001379 від 06.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, що було вилучено 25.02.2026 в ході проведеного обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001379 від 06.12.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч., 1, 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

25.02.2026 у період часу з 18 год. 21 хв. до 21 год. 18 хв. на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова проведено обшук квартири за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено наступні предмети:

1) чотири прозорі зіп-пакети та один кольоровий зіп-пакет всередині із речовиною рослинного походження зеленого кольору у подрібненому вигляді;

2) електронні ваги у кількості 2 шт., які мають маркування: QC PASS 500 g / 0,01 g 2024 та Digital Pocket Scall 200 g / 0,01 g, на яких містяться нашарування речовини рослинного походження;

3) пристрої для подрібнення речовини рослинного походження (гріндери) у кількості 2 шт. рожевого кольору та різнокольоровий із нашаруваннями речовини рослинного походження;

4) порожні прозорі зіп-пакети (використані), складені до п`яти зіп-пакетів;

5) ноутбук «MSI-PC41 Bravo 15 B7ED», чорного кольору, s/n: K2309N0217231, у технічно-справному стані, із зарядним пристроєм до нього;

6) купюру номіналом 1000 грн., серія АР 8085232;

7) грошові кошти на загальну суму 1 000 грн., купюрами номіналом: по 20 грн. серія та номер: ЮБ6571177, ГУ5989435, ЄБ4635739, ВТ1176942, ЄБ5191286, по 100 грн., серія та номер: ЄВ2711929, ЕЖ0215825, ЕГ0540888, УЦ5651252; 500 грн. ЛА4893387;

8) мобільний телефон «iPhone 13 Pro», № моделі MLT 63 ZA/A, s/n: XGVQDXXHRV, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 у технічно-справному стані, пароль НОМЕР_3 , із сім-карткою з номером НОМЕР_4 та чохлом чорно-сірого кольору;

9) мобільний телефон «iPhone 11 Pro», № моделі MWCH2LL/A, s/n: НОМЕР_5 , imei 1: НОМЕР_6 , imei 2: НОМЕР_7 у технічно-справному стані, пароль НОМЕР_3 , із електронною сімкарткою з номером НОМЕР_8 та чохлом прозоро-чорного кольору.

25.02.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідча зазначає, що вилучені в ході проведення обшуку електронні ваги, полімерні зіп-пакети, пристрій для подрібнення використовувались підозрюваною для вимірювання наркотичних засобів з метою подальшого їх фасування для незаконного збуту.

На вилученому ноутбуці та у мобільних телефонах може міститись інформація щодо спілкування у мессенджерах підозрюваної з особами, яким вона незаконно збувала наркотичні засоби, у тому числі з іншими співучасниками кримінальних правопорушень.

Вилучені грошові кошти на загальну суму 1 000 грн., які належать підозрюваній, можуть бути використані в майбутньому для реалізації вироку суду в частині конфіскації майна, оскільки санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає такий вид покарання.

Грошові кошти в сумі 1 000 грн. (однією купюрою) були отримані підозрюваною ОСОБА_5 25.02.2026 в результаті незаконного збуту останньою наркотичного засобу під час проведення контролю за вчиненням злочину в формі оперативної закупки.

Вилучене у ході обшуку майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання відповідно ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті вищенаведених речей.

В судове засідання слідча ОСОБА_3 не з`явилася, через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала, просила його задовольнити.

13 березня 2026 року через канцелярію суду від представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_11 надійшла заява, у якій просила розгляд клопотання проводити без її участі та відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, прокурора відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ст. 107 ч. 4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.

Клопотання про арешт тимчасового вилученого майна під час обшуку, подано до канцелярії суду 12 березня 2026 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_12 від 06.03.2026 клопотання про арешт майна повернуто прокурору для усунення недоліків. Вказана ухвала отримана 10.03.2026, що підтверджується розпискою.

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, у зв`язку з чим слідча суддя вважає, що процесуальний строк на подання вказаного клопотання не пропущений, тому вважає за можливе розглянути клопотання по суті.

Правовою підставою арешту майна є кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001379 від 06.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України.

19 лютого 2026 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_13 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

25 лютого 2026 року в період часу з 18:21 до 21:18 слідчим, на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 19.02.2026, в присутності понятих проведено обшук, в результаті якого було виявлено та вилучено речі зазначені в клопотанні.

Постановою слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_14 від 26.02.2026 виявлені та вилучені під час обшуку речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).

На переконання органу досудового розслідування вилучені речі можуть містить відомості, які мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Наведені слідчою відомості про обставини вчинення дій, в сукупності з доданими до клопотання матеріалами, дають слідчому судді підстави для висновку, що могли мати місце обставини, про які зазначається у цьому клопотанні.

Як зазначено в клопотанні, метою арешту вилучених речей є забезпечення збереження їх як речових доказів, конфіскації майна підозрюваного як виду покарання, а необхідність накладення арешту пов`язана з недопущенням його приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення.

Дослідивши відомості про вилучені речі, врахувавши твердження слідчого, що вони містить/можуть містити інформацію, яка може мати значення для кримінального провадження та може в подальшому бути використана як докази, а також те, що постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (наявність якої на цьому етапі розслідування тільки констатується слідчим суддею та не надається їй оцінка в частині правомірності/можливості/доцільності віднесення вилученого майна до речових доказів), слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування вилучення відбулося правомірно, а подальше утримання потребує «легалізації» (встановлення правової визначеності щодо неї) з боку слідчого судді шляхом накладення арешту, оскільки передача володільцю на даному етапі досудового розслідування не забезпечить в повній мірі належну схоронність.

Отже, виходячи з фактичних обставин кримінального провадження, встановлених в ході розгляду клопотання, слідчий суддя переконався в тому, що аналіз представлених матеріалів на даному етапі виправдовує утримання органом досудового розслідування вилучених речей для перевірки наявності в них відомостей, що стосуються цього кримінального провадження.

На думку слідчого судді, враховуючи, серед іншого специфіку кримінального правопорушення, яке розслідується, ступінь тяжкості, накладення арешту в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. Таке обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності, з дотриманням справедливого балансу між вимогами суспільного інтересу у вигляді досягнення завдань кримінального провадження та вимогами захисту права власності окремої особи. З огляду на характер кримінального правопорушення, підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у виді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положення кримінального процесуального закону зобов`язує слідчого суддю встановити наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, лише під час розгляду клопотання про арешт майна з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В межах розгляду даного клопотання підставою арешту майна слідча зазначає збереження речових доказів та конфіскацію майна як вид покарання.

Так, 25.02.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчинені особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Враховуючи, що санкція ч.3 ст.307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що тимчасово вилучене майно, на яке слідча просить накласти арешт, може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Отже відповідно до ст. 91 КПК України вказане майно, на яке слідча просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження.

Беручи до уваги те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, з метою збереження речових доказів, майна, що має доказове значення в даному кримінальному провадженні, конфіскації майна підозрюваних як виду покарання, та для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, суд вважає клопотання законним та обґрунтованим, а відтак таким, що підлягає задоволенню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Слідча суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Питання щодо місця зберігання речових доказів вирішується слідчим у кримінальному провадженні на підставі вимог ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.131, 132, 170-173, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001379 від 06.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучене 25.02.2026 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме на:

1) купюру номіналом 1000 грн., серія АР, що належить Державі Україна;

2) електронні ваги у кількості 2 шт., які мають маркування: QC PASS 500 g / 0,01 g 2024 та Digital Pocket Scall 200 g / 0,01 g, на яких містяться нашарування речовини рослинного походження;

3) пристрої для подрібнення речовини рослинного походження (гріндери) у кількості 2 шт. рожевого кольору та різнокольоровий із нашаруваннями речовини рослинного походження;

4) порожні прозорі зіп-пакети (використані), складені до п`яти зіп-пакетів;

5) ноутбук «MSI-PC41 Bravo 15 B7ED», чорного кольору, s/n: K2309N0217231, у технічно-справному стані, із зарядним пристроєм до нього;

6) чотири прозорі зіп-пакети та один кольоровий зіп-пакет всередині із речовиною рослинного походження зеленого кольору у подрібненому вигляді;

7) грошові кошти на загальну суму 1 000 грн., купюрами номіналом: по 20 грн. серія та номер: ЮБ6571177, ГУ5989435, ЄБ4635739, ВТ1176942, ЄБ5191286, по 100 грн., серія та номер: ЄВ2711929, ЕЖ0215825, ЕГ0540888, УЦ5651252; 500 грн. ЛА4893387;

8) мобільний телефон «iPhone 13 Pro», № моделі MLT 63 ZA/A, s/n: XGVQDXXHRV, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 у технічно-справному стані, пароль НОМЕР_3 , із сім-карткою з номером НОМЕР_4 та чохлом чорно-сірого кольору;

9) мобільний телефон «iPhone 11 Pro», № моделі MWCH2LL/A, s/n: НОМЕР_5 , imei 1: НОМЕР_6 , imei 2: НОМЕР_7 у технічно-справному стані, пароль НОМЕР_3 , із електронною сімкарткою з номером НОМЕР_8 та чохлом прозоро-чорного кольору,

що належать ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити виконання ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1