ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції) апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 березня 2026 року у кримінальному провадженні №0000179, -

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці ухвалою від 18 березня 2026 року задовольнив клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором та продовжив підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 16 травня 2026 року, без визначення розміру застави.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Вважає, що наведені прокурором у клопотанні ризики ідентичні тим, які вже зазначалися під час попереднього продовження запобіжного заходу, а їх обґрунтування є типовими та шаблонними, не містять достатньо індивідуалізованих аргументів.

Твердить, що слідчий суддя автоматично продовжив підозрюваному безальтернативний запобіжний захід у виді тримання під вартою без конкретного індивідуалізованого обґрунтування наявності ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Вказує, що ухвала слідчого судді не містить жодної оцінки заявленим стороною захисту доказам, які спростовують або істотно знижують рівень заявлених ризиків та слідчий суддя не розглянув можливість застосування альтернативних, м`якших запобіжних заходів.

Провадження №11-сс/822/126/26 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8

Категорія:ст.422 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Зазначає, що в клопотанні прокурора та в оскаржуваній ухвалі не міститься жодного обґрунтування або посилання на існування відомостей, які могли б свідчити про потенційне вчинення саме підозрюваним ОСОБА_7 будь-яких дій, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Посилається на те, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, студентом 4-го курсу ЧНУ ім. Ю.Федьковича денної форми навчання, раніше не судимий, до затримання проживав із бабусею та дідусем в м.Чернівці, має повноцінну родину.

Наголошує, що продовження існування ризику впливу на свідків не доведено жодними реальними доказами, а посилання сторони обвинувачення на покази свідка ОСОБА_9 є неприпустимими, оскільки вказаний свідок була допитана лише на досудовому розслідуванні, а не безпосередньо в суді та її свідчення є показаннями з чужих слів.

Звертає увагу, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_7 чи будь-яка інша особа за його дорученням намагалась якимось чином вплинути на учасників провадження, окрім того, такому ризику можна запобігти шляхом покладення на підозрюваного відповідного обов`язку утримуватись від спілкування з ними.

Вказує, що продовження існування ризиків перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та продовження вчинення кримінального правопорушення, у вчинені якого повідомлено про підозру є лише припущеннями сторони обвинувачення та не підтверджені жодними реальними, актуальними доказами.

Вважає, що міцні соціальні зв`язки підозрюваного можуть бути підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема, для забезпечення його участі в навчальному процесі для реалізації права на освіту.

Зауважує, що, надані стороною обвинувачення на даному етапі досудового розслідування докази, не містять об`єктивного підтвердження наявності ознак вчинення ОСОБА_7 злочину.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Встановлено, що до ЄРДР внесені відомості за №0000179 за ч. 2 ст. 255, ч. 2, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України.

23.09.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України.

24.09.2025 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який потім продовжувався.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 17 березня 2026 року продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000179 до 23 червня 2026 року, а оскаржуваною ухвалою продовжено строк тримання під вартою до 16 травня 2026 року

Згідно підозри, у жовтні 2023 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_10 ,, володіючи якостями лідера, організаторськими здібностями, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, шляхом вчинення умисних корисливих злочинів, спрямованих на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), створив стійке ієрархічне об`єднання злочинну організацію з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів заволодіння майном шляхом введення в оману та зловживання довірою громадян Республіки Казахстан.

В подальшому ОСОБА_10 , діючи у злочинній змові із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , для участі у злочинній організації залучив: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Залучивши вказаних осіб до вчинення злочинів у складі злочинної організації, ОСОБА_10 визначив конкретні завдання злочинної організації, функції кожного співучасника, розподілив їх обов`язки та діючи спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , розробили схему заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, яку довели до кожного із членів злочинної організації.

ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів пов`язаних з незаконним заволодінням чужим майном шляхом обману та зловживання довірою громадян Республіки Казахстан, приблизно у грудні 2024 року, але не пізніше 10.12.2024 добровільно вступив та брав активну участь у злочинній організації, створеній ОСОБА_10 до складу якої також ввійшли: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 та інші невстановлені органом досудового розслідування особи.

Так, ОСОБА_7 діючи у складі злочинної організації, у період часу з 12.12.2024 по 04.09.2025, заволодів коштами 54-х громадян Республіки Казахстан на суму 159 574 841 теньге, що згідно курсу НБУ становить 12 897 096,16 грн.

Надані суду докази, зокрема, протоколи допитів свідка ОСОБА_21 (а.с. 138-141 т.1); підозрюваної ОСОБА_9 (а.с.142-147 т.1); підозрюваного ОСОБА_18 (а.с.148-154 т.1); підозрюваної ОСОБА_20 (а.с.155-167 т.1); протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій (а.с.168-250 т.1, а.с.1-34, 35-36 т.2); протокол огляду мобільного телефону, вилученого під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.37-41 т.2); протоколи допитів потерпілих, допитаних в рамках кримінальних проваджень, зареєстрованих в Республіці Казахстан та допитаних на підставі договору про створення спільної слідчої групи, а саме: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 (а.с.46-116 т.2), тощо, із достатньою вірогідністю вказують на причетність ОСОБА_7 до цього злочину та є достатніми на цій стадії провадження для застосування щодо підозрюваного обмежувальних заходів, чим спростовуються доводи захисника.

При цьому судова колегія враховує, що факти, які доводять підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 слідчий суддя, відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, врахував існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував доводи прокурора про те, що у даному кримінальному провадженні досудове слідство неможливо закінчити до завершення строку дії запобіжного заходу, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій для виконання вимог КПК України, в тому числі в межах міжнародного співробітництва, зокрема встановити особи всіх потерпілих, провести їх допит, також проводиться ряд експертиз, для завершення яких необхідний строк .

Слідчий суддя також врахував, що ризики, заявлені під час застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати та не зменшились.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів та, у випадку визнання винуватим, йому може загрожувати покарання до 12 років позбавлення волі.

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та/або суду.

Твердження захисника про особу підозрюваного, який молодого віку, є студентом ЧНУ ім. Ю.Федьковича денної форми навчання, раніше не судимий, до затримання проживав із бабусею та дідусем в м.Чернівці, колегія суддів не вважає достатньою підставою для пом`якшення запобіжного заходу.

Окрім того, підозрюваний за віком має реальну можливість виїхати за кордон під час дії воєнного стану.

Отже, продовження існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового слідства або суду є доведеним, чим спростовуються доводи захисника.

Обґрунтовано суд взяв до уваги і те, що, ОСОБА_7 не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, а, згідно підозри, отримував дохід внаслідок протиправних дій.

За фактичними обставинами підозри, кримінальні правопорушення були вчинені у складі злочинної організації та завдали матеріальної шкоди 54 потерпілим на суму 12 897 096 грн.

В клопотанні слідчого також зазначено і під час апеляційного розгляду прокурор вказала, що після проведення обшуку за місцем діяльності даної злочинної організації, під час якого був присутній також підозрюваний ОСОБА_7 , та вилучення технічних засобів, продовжували ,за підозрою,вчинятись шахрайські дії щодо інших потерпілих аж до моменту затримання ОСОБА_7 .

Окрім того, слідчий суддя обґрунтовано зважив, що ОСОБА_7 відомі свідки та інші підозрювані у даному кримінальному провадженні, які надавали викривальні покази щодо нього, а тому ризик незаконного впливу на них з метою зміни показань також продовжує існувати і не став меншим.

У цьому контексті належить врахувати, що суд при розгляді справи по суті може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового розгляду, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, або якщо хід та результати допиту фіксувались за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

При цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Також ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, як вказував прокурор, на даний час не встановлені всі особи, причетні до протиправних дій, не встановлені частина потерпілих, однак їх телефонні номери можуть бути відомі підозрюваному, та останній може здійснювати на них вплив.

Виходячи із викладених обставин у їх сукупності, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що встановлені ризики продовжують існувати та не зменшились,а шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів таким ризикам не можливо запобігти.

Оскільки ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ст.255 КК України,суд,керуючись п.4 ч.4 ст.183 КПК України,зваживши також на фактичні обставини провадження,обгрунтовано не визначив розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

У справі відсутні відомості, що за станом здоров`я ОСОБА_7 не може утримуватись у СІЗО.

Викладені апелянтом доводи не впливають на правильність судового рішення та не є підставою для його скасування, а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 березня 2026 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач: Судді:

_________________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2