Справа № 303/600/26
Провадження № 1-кп/303/88/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197 від 31.12.2025 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лохово Мукачівського району Закарпатської області, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , громадянин України, не одружений, з середньою освітою, не працюючий, інвалід 2 групи, раніше не судимий,-

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2026 року прокурор Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні.

Так, 30.12.2025 року близько 22 години ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на дорозі навпроти домоволодіння по АДРЕСА_1 де користуючись відсутністю поліцейських, які відповідно до ст. 22 Закону України про Національну поліцію, виконували свої службові обов`язки та знаходились у будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, металевою частиною лопати з дерев`яним руків`ям довжиною 55 сантиметрів, наніс удари по кузову припаркованого службового автомобіля Національної поліції України марки «Renault» моделі «Duster» номерний знак НОМЕР_1 , в ході чого пошкодив заднє скло на кришці багажника, ліву та праву фари задніх ліхтарів, бічні зовнішні дзеркала заднього виду водія та пасажира (ліве та праве), а також переднє вітрове (лобове) скло на цьому автомобілі, чим спричинив матеріальні збитки державі в особі Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на загальну суму 18 996 гривень.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, зазначивши, що останній вчинив суспільно небезпечне діяння з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства. З урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи прокурор просив застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із загальним наглядом.

ОСОБА_6 в судовому засіданні провину визнав повністю, підтвердив обставини щодо вчиненого кримінального правопорушення. Щиро кається у скоєному.

Захисник ОСОБА_4 та законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_5 прохали клопотання задовольнити стосовно застосування до останнього мір медичного характеру.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України підтверджено дослідженими судом в судовому засіданні доказами, а саме:

-витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань ;

-протоколом огляду місця події з фотознімками за адресою с.Лохово на узбіччі дороги по вул..Шевченка, біля будинку № 44;

-ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.01.2026 року про арешт майна;

-висновком експерта про вартість об`єкта оцінки;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 12.01.2026 року;

-висипкою із медичної картки ОСОБА_6 № 1793, про те, що він перебував на стаціонарнму лікуванні в КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегово з 08.07.2023 року по 26.07.2023 року з діагнозом помірне зниження інтелекту з емоційно-вольовими розладами та судомним синдромом; випискою із медичної карти ОСОБА_6 № 3270, про те, що він перебував на стаціонарнму лікуванні в КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегово з 27.12.2023 року по 05.01.2024 року з діагнозом - помірне зниження інтелекту з емоційно-вольовими розладами та судомним синдромом; випискою із медичної карти ОСОБА_6 № 91 про те, що він перебував на стаціонарнму лікуванні в КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегово з 12.01.2024 року по 29.01.2024 року з діагнозом розумова відсталість помірна, значне порушення поведінки, вимагаючи догляду лікування;

-висновок судово-психіатричного експерта № 12 від 15.01.2026 року ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», в якому зазначено, що ОСОБА_6 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Помірного зниження інтелекту з вираженими емоційно-вольовими розладами внаслідок органічного ураження головного мозку (F06.8), про що свідчать дані відставання у розвитку від однолітків, спостереження психіатром і невропатологом, неодноразові госпіталізації у психіатричну лікарню та клінічні ознаки (погано артикульована бідна мова, обмежений рівень знань, сповільнене за темпом конкретне мислення, ослаблена пам`ять, знижений інтелект, виражена лабільність емоцій, схильність до афективних спалахів, неврологічна симптоматика). Психічне захворювання позбавляло ОСОБА_6 розуміти значення своїх дій та керувати ними, у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, і не може у теперішній час. За своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги з загальним наглядом.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду даного клопотання докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою та приходить до висновку, що факт скоєння ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, доведено повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, має ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Помірного зниження інтелекту з вираженими емоційно-вольовими розладами внаслідок органічного ураження головного мозку (F06.8), про що свідчать дані про звернення до психіатра, повторними госпіталізаціями у психіатричну лікарню, встановлення ІІ групи інвалідності.

Так, психічне захворювання позбавляло ОСОБА_6 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги з загальним наглядом.

Згідно ч. 2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки.

До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

В силу ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст.512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним Кодексом України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно висновку експерта № 12 від 15.01.2026 року ОСОБА_6 , на період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння має ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Помірного зниження інтелекту з вираженими емоційно-вольовими розладами внаслідок органічного ураження головного мозку (F06.8), про що свідчать дані про звернення до психіатра, повторними госпіталізаціями у психіатричну лікарню, встановлення ІІ групи інвалідності.

Так, психічне захворювання позбавляло ОСОБА_6 , в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 , потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги з загальним наглядом.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на таке хронічне захворювання, що зумовлює неосудність ОСОБА_6 і викликає потребу в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.

Таким чином, враховуючи висновок експерта, тяжкість вчиненого у стані неосудності діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_6 до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст..100 КПК України.

Керуючись ст. 92, 93, 94 КК України, ст. 292, 503, 512, 513 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із загальним наглядом - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із загальним наглядом.

Речові докази по справі: металеву лопатку з дерев`яним руків`ям та один змив, зроблений на дерев`яний аплікатор - знищити;

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя : ОСОБА_1