Справа № 307/1110/26
Провадження № 1-кс/307/160/26
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

у вигляді особистого зобов`язання

25 березня 2026 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні 0000017 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 25 березня 2026 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим із прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилався на те, що 02 лютого 2026 року, приблизно о 00 год. 50 хв., ОСОБА_5 у групі з ОСОБА_6 , перебуваючи на прилеглій території автозаправної станції «КВАРЦОЛЮТ», яка розташована по вул. Джона Ленона, 220В, в с. Калини, Тячівського району, Закарпатської області, діючи спільно, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх кримінальну караність та наслідки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі суспільні загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, маючи на меті виявити зневагу та протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих підійшли до автомобіля марки «Infiniti», номерний знак НОМЕР_1 , в якому перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Після того як ОСОБА_5 , відкрив водійські двері вказаного транспортного засобу, безпричинно наніс раніше не знайомому ОСОБА_7 , два удари правою рукою зігнутою в кулак в область носа та лівого ока, далі продовжуючи свої хуліганські дій, до потерпілого відразу підійшов ОСОБА_6 та наніс один удар правою рукою зігнутою в кулак в область лівого вуха та два удари кулаками рук в область лівої сторони тулуба.

Внаслідок злочинних, хуліганських дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови у вигляді синця нижньої повіки лівого ока, субкон`юнктивального крововиливу лівого очного яблука та струсу головного мозку, поєднану травму лівого вуха у вигляді баротравми барабанної перетинки та гострого отиту, які згідно висновку експерта судово-медичної експертизи відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Після вчиненого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 сіли до автомобіля та зникли у невідомому напрямку.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме - хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та покинути територію України, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики наразі залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати, тому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання підозрюваного буде виправданим та необхідним.

Прокурор у підтримання клопотання посилався на викладені в ньому обставини.

ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши обставини клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема, підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною другою цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Статтею 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Із матеріалів кримінального провадження, наданих слідчим, видно про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до чьотирьох років та ОСОБА_5 раніше несудимий.

Також, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки у разі визнання винуватим ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років і це може стимулювати підозрюваного до переховування від органу досудового розслідування; а також незаконно впливати на потерпілого та свідків.

В той же час, ризик вчинити нове правопорушення не знайшов свого підтвердження, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий.

Ураховуючи наведене необхідно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який є достатнім для запобігання наявним ризикам і забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 176 КПК України, одним із запобіжних заходів є особисте зобов`язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий.

Згідно частин 5 та 7 статті 194 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 , свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Згідно частин 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк по 15 травня 2026 року включно наступні обов`язки:

1) Прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це;

2) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

3) Утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_6 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_5 під розписку копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання підозрюваним ОСОБА_5 покласти на слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню та набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде складений та оголошений 30 березня 2026 року о 13 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1