Справа № 521/1457/26
Номер провадження:1-кс/521/554/26
У Х ВА Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

04 лютого 2026 року

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , в межах кримінального провадження № 0001170 від 16.12.2025 року, здійснив судовий контроль за дотриманням прав свобод та інтересів підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісове, Тарутинського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одружений, пенсіонер, не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь, з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ; з боку захисту: підозрюваний ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Слідчим суддею проводився розгляд клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 .

Клопотання розглядалось за ініціативою слідчого.

2.Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази.

СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001170 від 16.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством часі та місці, ОСОБА_6 вступив у злочинну змову з ОСОБА_3 та іншими невстановленими особами. Останні розробили злочинний план, згідно якого здійснювали дії, спрямовані на організацію та незаконне переправлення осіб через державний кордон України та доведення таких дій до кінцевого результату, керівництво такими діями, сприяння вчиненню в тому числі порадами, вказівками, наданням засобів.

Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 підшукував осіб, які бажають незаконно перетнути державний кордон України, у подальшому за участі невстановлених в ході досудового розслідування осіб контактував із особами призовного віку щодо деталей організації їх незаконного перетину через державний кордон, при цьому ОСОБА_3 , а також невстановлена в ході досудового розслідування особа, з метою конспірації на вантажному автомобілі їх забирали довозили до місця розташованого в прикордонній зоні біля Державного кордону України та Республіки Румунія.

Так, 10.01.2026 року, з метою реалізації спільного злочинного плану, ОСОБА_6 , із застосуванням кросплатформової системи миттєвого обміну дзвінками «Вотсапп» зв`язався зі своїм знайомим ОСОБА_7 . В ході особистої розмови із ОСОБА_7 , ОСОБА_6 почав повідомляти останньому, що має зв`язки та може організувати і здійснити його незаконне переправлення через державний кордон України до Республіки Румунія, за грошову винагороду. При цьому повідомив, щоб ОСОБА_7 ще взяв із собою знайомого, який також виявить бажання перетнути державний кордон за грошову винагороду.

У подальшому, ОСОБА_6 повідомив, що за незаконний перетин ОСОБА_7 та його товариша повинен буде заплатити грошові кошти в сумі 15000 доларів США, із наданням авансу у розмірі 500 доларів США. ОСОБА_7 надав свою згоду та за вказівкою ОСОБА_6 надіслав йому контакт свого знайомого ОСОБА_8 , якому також необхідно було організувати незаконний перетин державного кордону.

Так, 29.01.2026 року ОСОБА_6 , отримав заздалегідь обумовлені грошові кошти у розмірі 22 000 гривень, що еквівалентно 500 доларам США, в якості завдатку за організацію незаконного перетину через державний кордон його та ОСОБА_8 .

02.02.2026 року ОСОБА_8 за вказівкою невстановленої в ході досудового розслідування особи прибув за адресою: м. Одеса, вул. Житомирська, біля заводу «Оріон», де на нього чекав ОСОБА_3 , у якого під керуванням перебував вантажний транспортний засіб «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 . У подальшому, ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_3 сів до вантажного автомобілю «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: до верхньої полиці, розташованої у салоні вказаного транспортного засобу, яку ОСОБА_3 заставив речами, тим самим приховавши присутність ОСОБА_8 , у салоні автомобіля, та почали рух до міста Рені Одеської області. Приблизно о 17 год. 40 хв., цього ж дня, 02.02.2026 року ОСОБА_3 , продовжуючи спільну кримінально-протиправну діяльність здійснив безперешкодне перевезення ОСОБА_8 через стаціонарні блокпости, що розташовані на трасі Одеса-Рені, задля подальшого здійснення незаконного переправлення останнього через державний кордон України, до визначеного місця, а саме АЗС «Energy», яка розташована за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дружби, 1, де вони зустрілися із ОСОБА_6 та ОСОБА_7

ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_7 частину грошових коштів за організацію переправлення його та ОСОБА_8 через державний кордон України у розмірі 3500 доларів США, для подальшої передачі вказаних грошових коштів ОСОБА_10 , після чого були затримані співробітниками правоохоронних органів та їх протиправні дії були припинені.

Ризики, на які посилається слідчий, як на мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою: ОСОБА_3 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки під час досудового розслідування не встановлено всіх учасників кримінального правопорушення; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

3.Позиції сторін кримінального провадження.

Прокурор судовому засіданні просила клопотання задовольнити, оскільки вважала мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_3 . Прокурор просила застосувати заставу до підозрюваного, як альтернативного запобіжного заходу у сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 998 400 ,00 гривень. Вказана сума є допустимою і достатньою для забезпечення належної поведінки підозрюваного у випадку її внесення і звільнення ОСОБА_3 з-під варти.

Захисник адвокат просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, оскільки законних підстав для тримання під вартою ОСОБА_3 немає. Просив обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Окрім того, захисник вважав, що запропонована прокурором застава є невідповідною як особистості підозрюваного, так і фактичними обставинам, а тому просив її зменшити.

Підозрюваний ОСОБА_3 підтримав свого захисника і просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

4.Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, мотиви неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався слідчий суддя.

Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Питання, яке було поставлено перед слідчим суддею полягає в тому, чи існують підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 та чи потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого? Окрім того, окремо поставлено питання суми застави, яка, на думку прокурора, повинна бути набагато більше, ніж передбачена у ст. 182 КПК для такого виду кримінального правопорушення.

І. Об`єктивна сторона кримінального правопорушення та особистість підозрюваного.

Для відповіді на перше питання необхідно оцінити фактичні обставини правопорушення та особистість підозрюваного ОСОБА_3 .

Фактичні обставини показують, що ОСОБА_3 підозрюється у сприянні у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, порадами, вказівками або усуненням перешкод, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

Надані слідчому судді докази на вказаній стадії процесу доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК, з кваліфікуючими ознаками: сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, порадами, вказівками або усуненням перешкод, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

Вагомими є докази негласні слідчі дії, які досить детально розкривають не тільки безпосередньо дії всіх учасників організованої групи але й приховані наміри, які можливо було сприйняти як дії, не пов`язані з вчиненням правопорушення. Так, розмови, домовленості, обговорювання місць зустрічей і план заходів, все це свідчить про умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

Особистість ОСОБА_3 свідчить про наступне. Він знаходиться у віці 66 років, народився в с. Лісове, Тарутинського району, Одеської області, громадянин України. Має середню освіту, не працює, пенсіонер. Проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Раніше не судимий.

ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав обставини підозри, надав ґрунтовні пояснення. Повідомив, що бажає співпрацювати зі слідством.

Відповідаючи на першу частину питання, необхідно зазначити, що правові підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу існують і будуть мати вираз у запобіганні ризикам, які можуть мати місце при більш м`якому контролі з боку держави. Так можливо стверджувати, що за допомогою даного заходу можливо запобігти ризикам: 1) переховування від органу досудового розслідування та суду, оскільки вчинений злочин відноситься до категорії тяжких. Міра покарання яка може загрожувати підозрюваному в майбутньому може призвести до думки підозрюваного про зникнення та ухилення від кримінальної відповідальності; 2) незаконно впливати на свідків у вказаному провадженні та можливість сховати або спотворити докази у вказаному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що ризик переховування існує і може мати справді свою реалізацію без належних гарантій поведінки. Такою гарантією, наприклад, може бути застава у значній сумі. Сума застави повинна бути домірною можливостям підозрюваного.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які покладені на нього законом (в тому числі явки до слідчого та прокурора за першою вимогою) та запобігання спробам вчинити дії, які викладені слідчим суддею вище в ухвалі як ризики.

Щодо другої частини питання, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи конкретної особи, оскільки як зазначено вище ми не можемо гарантувати чесної і порядної поведінки підозрюваного у суспільстві на час розслідування кримінального провадження.

Підводячи підсумки під аналізом обставин, що встановлені після вчинення кримінального правопорушення, необхідно зазначити, що сукупність доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 і таким чином розумна обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК, на фоні мінімально соціалізованої особистості підозрюваного, вимагають застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставини, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК немає.

ІІ.Питання визначення розміру застави.

Застава слідчим суддею призначається відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК, оскільки вказаний злочин вчинено без застосування насильства або погрози застосування такого насильства.

На думку слідчого судді розмір застави повинен бути в межах визначеного у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК. До такої думки призводить власне особистість підозрюваного, його покази та надані стороною обвинувачення докази.

Слідчий суддя вважає, що заявлена слідчим сума 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 998 400 ,00 гривень, є не тільки занадто високою, але й майже фантастичною. Сторона обвинувачення не тільки не обґрунтувала таке бажання встановлення значної суми застави, але й не надала жодних доказів хоча б можливості існування у підозрюваного таких фінансових засобів.

Вважати, що ОСОБА_3 є мільйонером, який здатний сплатити таку значну суму застави є у даному провадженні неймовірним припущенням. Сторона обвинувачення стверджує, що ОСОБА_3 був лише звичайним виконавцем, який можливо навіть не знав всіх учасників і тим більше керівників угрупування. Відповідно вважати, що він мав значний заробіток досить наївно.

Встановлено також, що ОСОБА_3 Проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю донькою. В теперішній час допомагає донці, так як, вона самостійно виховує 4 дітей, її чоловік перебуває на військовій службі. ОСОБА_3 не працює, є пенсіонером. Тобто казати про існування великого заробітку або значних заощаджень у ОСОБА_3 неможливо.

Таким чином, приймаючи рішення щодо суми застави, слідчий суддя враховує матеріальний стан ОСОБА_3 ; значення підозрюваного як суб`єкта незаконних дій; його роль у вказаних подіях; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; можливість впливу підозрюваного на процеси пов`язані із збереженням доказів, які можуть в тому числі зруйнувати вже існуючу доказову базу. Відповідно при прийняті рішення про розмір застави, необхідно врахувати зазначені фактори. Ігнорування таких даних, буде несправедливим підходом до завдань кримінального провадження.

Застава є мірою психологічного характеру, заснованою на егоїстичних (економічних) мотивах людини. Слідчий суддя в інших судових рішеннях вже зазначав, що застава застосовується не з метою, щоб її не змогли внести, а навпаки, з метою, щоб її могли внести і вказана сума була здатна забезпечити належну поведінку обвинуваченого (або підозрюваного). Тобто застава на думку слідчого судді повинна бути такою, яку здатний внести обвинувачений (підозрюваний) і яка б могла його стримувати від всіх можливих та імовірних ризиків, що можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Сума, яку необхідно обрати для підозрюваного, повинна бути як великою з точки зору відношення власності так і помірною для внесення. Значна сума, буде стримуючою силою для розумної поведінки підозрюваного і недопущення порушень в майбутньому, оскільки це призведе до втрати суми застави. Людина вносячи на депозитний рахунок держави значну суму коштів, повинна задуматись про їх повну втрату у випадку недобропорядної поведінки. Окрім того, вона потрапляє в орбіту нових відносин, пов`язаних із заміною запобіжного заходу на більш суворий. Тобто, застава є економічним заходом контролю поведінки обвинуваченого (підозрюваного), який при сьогоднішніх умовах життя є одним із життєво необхідних для кожної людини.

Відповідно розмір застави повинен бути 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.01.2026 року 99 840 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок) гривень. Сума, яку просив прокурор 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є очевидно не обґрунтованою. Вона не пов`язана ані з відомостями про особу підозрюваного, ані з майновим станом особи, ані з бажанням забезпечити фінансову гарантію добропорядної поведінки особи. Така непомірна сума пов`язана може бути лише з бажанням неможливості сплатити суму застави і відповідно знаходиться під вартою за будь-якої мети. Відповідно така позиція не може бути врахована слідчим суддею, оскільки протирічить не тільки Правовладдю але й здоровому глузду.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя керується ст. ст. 132, 178, 183, 194, 196 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки слідчого судді.

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК у розмірі 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.01.2026 року 99 840 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок) гривень.

В іншій частині клопотання щодо визначення більш значного розміру застави відмовити.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язки строком на 60 (шістдесят) днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2)не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

5)здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК. Застава внесена підозрюваним може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту затримання, тобто з 02.02.2026 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 01.04.2026 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1