Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/1809/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0000159 від 11 травня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.162 та ч.1 ст.365 КК України,

в с т а н о в и в:

02 лютого 2026 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшла скарга заявника ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 09 січня 2026 року про відмову у визнанні першої особи потерпілим в кримінальному провадженні №0000159 від 11 травня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.162 та ч.1 ст.365 КК України.

Заявник зазначає, що про оскаржуване рішення слідчого йому стало відомо 01 лютого 2026 року, що не спростовано слідчим чи прокурором.

Слідчий та прокурор, будучи сповіщеними про час і місце судового засідання засобом електронного зв`язку, до суду не прибули, про поважність причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення судового розгляду не подали. Заявник просив розглянути скаргу у його відсутність.

Дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали, а також подані до суду слідчим письмові заперечення проти скарги, слідчий суддя дійшов наступного.

Відомості про кримінальне провадження №0000159 від 11 травня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.162 та ч.1 ст.365 КК України, було внесено на підставі ухвали слідчого судді, за заявою ОСОБА_3 від 21 березня 2023 року, в якій останній повідомляв про неправомірні, на його думку, дії окремих співробітників правоохоронних органів Подільського району Одеської області під час проведення обшуку за місцем проживання заявника в межах досудового розслідування кримінального провадження №000124 від 26 квітня 2022 року, за ознаками ч.2 ст.15, ч.1 ст.190 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000159заявник ОСОБА_3 неодноразово звертався до органу досудового розслідування із вимогою визнати його потерпілим.

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 09 січня 2026 року було прийнято рішення про відмову ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у вищезазначеному кримінальному провадженні, що узагальнено обґрунтовано відсутністю даних, які б свідчили про заподіяння йому моральної, фізичної чи майнової шкоди, підтверджені належними та допустимими доказами, а також відсутністю складу розслідуваних кримінальних правопорушень

Не погоджуючись із постановою слідчого скаржник у змісті скарги фактично зазначає про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення.

Відповідно до положень ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як вбачається із змісту скарги заявник зазначає, що кримінальне провадження №000124 було закрито 25 квітня 2024 року за реабілітуючою підставою, тобто, незважаючи на неповідомлення в ньому ОСОБА_3 підозри, слід визнати, що проведення такої слідчої дії, як обшук в житлі заявника, могло спричинити тому певні незручності, негаразди та порушення звичайних життєвих зв`язків, що в кінцевому рахунку і обумовило його наступне звернення про притягнення до кримінальної відповідальності службових осіб правоохоронних органів за дії, пов`язані з проведенням такої слідчої дії.

Також, із змісту скарги вбачається, що в кримінальному провадженні №0000159ОСОБА_3 15 грудня 2025 року подав слідчому цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди про стягнення з Державного бюджету України майнової шкоди в розмірі 45000 грн та моральної шкоди в розмірі 900000 грн.

Такі можливі звернення заявника в цілому відповідають положенням ч.1 ст.55 КПК України.

Саме на слідчого та прокурора покладається обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, зокрема, встановлення виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. І при цьому, в оскаржуваній постанові прокурора відсутні дані стосовно жодної слідчої дії, вчиненої для встановлення обставин можливого спричинення ОСОБА_3 шкоди.

З`ясувати відповідні обставини можливо було б шляхом виклику слідчим заявника для його наступного допиту, щонайменше в якості свідка, з пропозицією надати наявні у останнього документи чи інші докази, які б підтверджували спричинення такої шкоди та надали б можливість дійти об`єктивного висновку про завдання йому такої шкоди.

Також, з метою з`ясування того, чи була спричинена будь-яка моральна шкода заявнику у розслідуваному кримінальному провадженні, а також в якому орієнтовному розмірі могла бути така шкода, доцільно було б призначити в провадженні відповідну судово психологічну експертизу.

За таких обставин слідчий суддя вважає необхідним визнати оскаржуване заявником процесуальне рішення слідчого від 09 січня 2026 року таким, що було прийнято передчасно, у зв`язку із чим це рішення необхідно скасувати.

Керуючись ст.ст.55,303-309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 09 січня 2026 року про відмову у визнанні першої особи потерпілим в кримінальному провадженні №0000159 від 11 травня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.162 та ч.1 ст.365 КК України скасувати.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування в даному провадженні, повторно розглянути звернення ОСОБА_3 про визнання його потерпілим, які були предметом розгляду скасованої постанови.

На підставі ч.4 ст.535 КПК України зобов`язати керівника Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, повідомити Пересипський районний суд м. Одеси про виконання даної ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1