Провадження №1-кп/447/198/26
Справа №447/480/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2026 року м .Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні у м. Миколаєві Львівської області в залі судових засідань Миколаївського районного суду Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 січня 2026 року за № 0000014 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заліски, Жидачівського району, Львівської області, громадянина України, розлученого, з середньою спеціальною освітою, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 27.01.2026 року призваний на військову службу у зв`язку із мобілізацією,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , 17 січня 2026 року, близько 15:30 годин, перебуваючи за місцем свого проживання у приміщенні кімнати, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_4 , на побутовому ґрунті з приводу її неналежної поведінки, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, із застосуванням фізичної сили, наніс їй декілька ударів долонею правої руки по обличчі в ділянку лівої щоки, а в подальшому стиснув її шию кабелем від зарядного пристрою до мобільного телефону, внаслідок чого завдав останній фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

У такий спосіб ОСОБА_3 вчинив дії, які мають ознаки фізичного домашнього насильства відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-8.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисно завдав удару, вчиненив інші насильницькі дії, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку статті 302 КПК України надійшов до суду 11 лютого 2026 року з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 126 КК України, тобто в умисному завданні удару та вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно із частиною 2 статті 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

З огляду на заяву потерпілого ОСОБА_4 , потерпіла повністю погоджується з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження згідно із частиною 2 статті 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні у спрощеному провадженні.

Відповідно до частин 2, 3 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Судом досліджено встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною 1 статті 126 КК України, а саме умисно завдав удару та вчинив інші насильницькі дії, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за частиною 1 статті 126 КК України, а саме як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно зі статтею 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, спосіб вчинення кримінального проступку, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за статтею 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 126 КК України у виді штрафу, що є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення передбачених частиною 2 статті 50 КК України цілей покарання.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: направлення для проходження програми для кривдників.

Ураховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 є військовослужбовцем та проходить військову службу, суд вважає за недоцільне застосовувати щодо нього програму кривдників.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.

Речові докази відсутні.

Керуючись статтями 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі частини 1 статті 26 КВК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплатити штраф у місячний строк з моменту набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів після його проголошення.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до частини 4 статті 382 КПК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6