ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/3954/26

Провадження № 11-сс/820/279/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2026 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

в с т а н о в и л а:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

В лютому 2026 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Свої вимоги заявник мотивувала тим, що 29 січня 2026 року зверталась до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 358, 364, 366 КК України, поліцейськими патрульної поліції, суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_6 та суддею Сьомого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_7 , однак в порушення вимог ст. 214 КПК України відомості за її заявою до ЄРДР внесені не були, а тому просила зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР в м. Хмельницькому внести відомості по її заяві.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 31 березня 2026 року скаргу ОСОБА_5 направлено на розгляд до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області.

Ухвалою слідчого судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2026 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, заявник подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2026 року, постановити нову, якою зобов`язати ТУ ДБР в м.Хмельницькому невідкладно внести відомості до ЄРДР за її заявою щодо вчинення кримінальних правопорушень за ст.ст. 358, 364, 366 КК України посадовими особами: ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Стверджує, що її заява від 29 січня 2026 року містить факти підроблення офіційних документів (ст.358 КК України), службового підроблення (ст.366 КК України) та зловживання владою (ст.364 КК України), а тому ТУ ДБР було зобов`язане невідкладно внести відомості до ЄРДР за її заявою. В той же час, зазначає, що слідчий суддя ОСОБА_9 фактично сприяв приховуванню кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим позбавив її права на захист від злочинних та протиправних дій посадових осіб. Зокрема, слідчим суддею було повністю проігноровано те, що ТУ ДБР надало сторонні матеріали, які взагалі не стосуються її скарги в результаті чого безпідставно відмовлено у її задоволенні. Також слідчий суддя умисно не врахував і те, що її заява була подана виключно в порядку ст. 214 КПК України, проте розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян. Крім того, на титульному листі матеріалів ТУ ДБР під назвою «Матеріали розгляду звернення №397 зкп/х від 29.01.2026 року» гр. ОСОБА_5 повністю відсутні відомості про кількість аркушів та опис вкладених документів, що документально підтверджує ігнорування ст. 214 КПК України.

Разом з тим, посилається на те, що суддя ОСОБА_6 умисно змінила номер постанови про накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим прикрила невідповідність даних в оригінальній постанові, після чого суддя ОСОБА_7 легалізувала незаконний документ.

Отже, на думку апелянта, відомості за її заявою підлягають невідкладному внесенню до ЄРДР.

Позиції учасників судового провадження

Заявник ОСОБА_5 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали провадження,колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви суду

Згідно зі ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

В апеляційній скарзі заявник оскаржує відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених посадових осіб ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 29 січня 2026 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги заявника, колегія суддів вважає їх безпідставними, в силу наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі і бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз змісту норми частини 1 статті 214 КПК України свідчить про те, що бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка є предметом оскарження в порядку статті 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що 29 січня 2026 року за вхідним 397/зкп/х до ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, надійшла заява ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень за ст. 358, 364, 366 КК України групою осіб, в тому числі поліцейськими патрульної поліції, суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_6 та суддею Сьомого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_7 при розгляді адміністративної справи №686/23206/25 за позовом ОСОБА_5 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови (а.с. 148-151).

Листом ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, за №397зкп/х/14-01-01-7554/2026 від 03 лютого 2026 року ОСОБА_5 проінформовано, що об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення не було, у зв`язку із чим відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 160-162).

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (статті 214 частина 2КПК України).

Згідно з статті 214 частиною 4 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Внесення відомостей до ЄРДР, врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст.214 КПК України.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст ст. 214 ч. l КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України, основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відмінністю письмової заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від будь-якого іншого звернення є викладення в такій заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного кримінального правопорушення. Якщо таких даних немає, то такі відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При розгляді питання, що стосується невнесення відомостей в ЄРДР, колегія суддів також враховує висновок Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18, відповідно до якого підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що в заяві ОСОБА_5 не вбачається обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про реальну необхідність внесення відомостей до ЄРДР, а ті обставини, які вказані у заяві за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містять даних, що підтверджують реальність конкретних дій, які б можна було кваліфікувати як кримінальне правопорушення.

Апеляційні доводи ОСОБА_5 фактично зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями поліцейських та з рішеннями судів, які оцінювали законність цих процесуальних рішень патрульної поліції. В той же час, посилання ОСОБА_5 на ряд допущених описок, в прізвищі власника, якому належить транспортний засіб, в посвідченні водія, в номері постанови про накладення адміністративного стягнення, колегія суддів вважає такими, що суттєво не вплинули на кваліфікацію діяння як адміністративного правопорушення органами поліції та судами.

Посилання апелянта на те, що матеріали справи містять інші документи, які взагалі не стосуються її скарги, на що слідчий суддя уваги не звернув, колегія суддів відкидає, оскільки разом із такими документами матеріали містять і ті, що стосуються предмета оскарження та були оцінені слідчим суддею при постановленні ухвали (а.с.146-163).

Доводи апелянта про те, що її заява була подана виключно в порядку ст. 214 КПК України, однак розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян», колегія суддів також вважає неспроможними, оскільки визначальним для вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР є не формальне посилання заявника на положення ст. 214 КПК України, а зміст поданої заяви. Подана апелянтом заява не містила конкретних відомостей, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, а фактично зводилась до викладення обставин, що потребують перевірки в межах реагування на відповідну заяву ОСОБА_5 , що не свідчить про протиправну бездіяльність уповноважених осіб.

Також, жодним чином не впливають на повноту розгляду поданої заяви, не свідчать про не вчинення уповноваженими особами необхідних дій та не можуть бути підставою для висновку про протиправну бездіяльність і твердження апелянта з приводу того, що на титульному листі матеріалів ТУ ДБР під назвою «Матеріали розгляду звернення №397 зкп/х від 29.01.2026 року» гр. ОСОБА_5 відсутні відомості про кількість аркушів та опис вкладених документів.

Аналізуючи викладене, судова колегія вважає, що слідчий суддя прийняв законне, вмотивоване і обґрунтоване рішення за скаргою ОСОБА_5 , ухвала слідчого судді відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для її скасування, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2026 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3