Справа № 203/8569/25
Провадження № 1-кп/0203/1225/2026
УХВАЛА

09 лютого 2026 року м. Дніпро

Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої юридичної особи - ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0003468 від 23.10.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Новий Буг, Новобузького району, Миколаївської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 114-1, ч.ч. 1,3 ст. 362, ч.ч.1,2 ст. 369-2 КК України,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Дніпра (Дніпропетровськ), громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні ЄРДР №0003468 від 23.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст. 114-1, ч.ч. 1,3 ст. 362, ч.ч.1,2 ст. 369-2 КК України, ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 369-2 КК України. Ухвалою судді призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, вказав, що підстави, що можуть перешкоджати розгляду справи, відсутні.

Представник потерпілої юридичної особи не заперечував з приводу призначення судового розгляду, підстав для закриття кримінального провадження, відмови від обвинувачення не вбачає.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 подав письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки, на його думку, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, обвинувальний акт містить у формулюванні обвинувачення: вісім посилань на Закон України, який на момент вчинення обвинуваченими злочинів втратив чинність; три посилання на редакцію постанови Кабінету Міністрів України, яка на момент вчинення обвинуваченими злочинів була принципово іншою; три посилання на текст попередньої редакції Наказу МВС України без зазначення про використання саме попередньої, а не чинної редакції. Зазначені обставини свідчать про те, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення виконано стороною обвинувачення некоректно та помилково, що не відповідає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. В доповнення зазначено, що в пункті 7 частини 2 статті 291 КК України вказано, що обвинувальний акт має містити відомості про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. На сторінці 54 обвинувального акту прокурором зазначено, що матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не завдано. Однак на сторінці 3 прокурором вказано, що потерпілим від кримінального правопорушення є ГУНП в Дніпропетровській області. ГУНП в Дніпропетровській області є юридичною особою, а відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Суть майнової та матеріальної шкоди полягає у зменшенні майнової сфери потерпілого, а тому ці поняття є тотожними. Таким чином, у обвинувальному акті є два взаємовиключні твердження: 1) матеріальну шкоду кримінальним правопорушенням не завдано; 2) ГУНП в Дніпропетровській області кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, тому ця юридична особа є потерпілим. Таке очевидне протиріччя є ще однією із обставин, які вказують на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КК України.

Крім того, за відсутності спричиненої майнової (матеріальної) шкоди, юридична особа ГУНП в Дніпропетровській області не може бути потерпілим у кримінальному провадженні, а його представники не можуть бути залучені у якості представників потерпілого. При цьому, про наявність спричиненої майнової (матеріальної) шкоди або будь-які інші законні підстави визнання потерпілим та залучення потерпілого, не зазначено ні в самій постанові про залучення потерпілого від 06.11.2025; ні в листі прокурора до ГУНП в Дніпропетровській області № 31/2-1452BИX-25 від 28.10.2025; ні в листі ГУНП в Дніпропетровській області №78026-25 від 05.11.2025 (копії документів додано до скарги). За таких умов, на переконання сторони захисту, рішення прокурора від 06.11.2025 про залучення ОСОБА_4 як представника потерпілого - ГУНП в Дніпропетровській області () у кримінальному провадженні №0003468 підлягає скасуванню, у зв`язку з чим, просили вищевказане рішення скасувати.

Також, адвокатом ОСОБА_8 подано письмове заперечення проти ухвали суду про дозвіл на проведення обшуку в кримінальному провадженні, в якому захисник просив дослідити відомості, наведені у запереченнях проти ухвали суду про дозвіл на проведення обшуку від 30.05.2025 в автомобілі ОСОБА_5 Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнати істотним порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, допущених під час обшуку від 30.05.2025 в автомобілі ОСОБА_5 Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зокрема в частині здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу та прийняти до уваги наведені у запереченнях обставини при визначенні питання допустимості доказів, у порядку, визначеному ст. 89 КПК України. Захист посилався на положення ч. 3 статті 309 КПК України, згідно з якими заперечення проти ухвал суду, які не підлягають оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Так, зазначив, що 30.05.2025 під час обшуку в автомобілі ОСОБА_5 Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_1 вилучено мобільний телефон, однак, обшук проводився без передбаченого КПК України дозволу слідчого судді, із посиланням на ч. 3 ст. 233 КПК України та «наявність невідкладного випадку, пов`язаного із врятуванням майна, а саме речових доказів». Того ж дня слідчий у кримінальному провадженні визнав вилучений мобільний телефон речовим доказом, а також звернувся до Центрального районного суду м. Дніпра із клопотанням про проведення обшуку, або як прийнято говорити у правозастосовній практиці із клопотанням про «легалізацією» проведеного обшуку 05.06.2025 слідчим суддею Центрального районного суду м. Дніпра задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі ОСОБА_5 Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою вилучення мобільного телефону смартфону Apple IPhone 15 Pro Max, чорного кольору, в силіконовому чохлі темно-синього кольору з сім-карткою «Київстар», з номером телефону: НОМЕР_2 .

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала клопотання захисника.

Інші захисники обвинуваченої ОСОБА_6 висловились щодо спільної узгодженої позиції.

Прокурор з приводу клопотань, скарг та заперечень просив в їх задоволенні відмовити, посилався на необхідність встановлення обставин на стадії судового розгляду під час дослідження та оцінки доказів, за результатами якого може бути змінено обвинувачення. Доповнив, що потерпілою особою подано відповідне клопотання у справі приватного обвинувачення, відтак, представника залучено для участі у справі.

Представник потерпілої особи зазначив, що від обвинувачення не відмовляється, обставини, за яких ГУНП в Дніпропетровській області визнано потерпілою особою мають досліджуватися в ході судового розгляду.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 вирішення клопотань залишив на розсуд суду, підтримав зауваження та заперечення з приводу проведеного під час досудового розслідування обшуку та ухвалення рішення слідчим суддею. Проти призначення справи до судового розгляду не заперечував.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала думку захисника.

Суд, вислухав доводи учасників кримінального провадження, вивчив матеріали обвинувального акта з додатками, доходить висновку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Статтею 291 КПК України встановлено вимоги щодо змісту та форми обвинувального акта. Зокрема, згідно ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складення та затвердження.

Таким чином, рішення про повернення обвинувального акта прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні допущені порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право, але не зобов`язаний, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну його невідповідність вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які дійсно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Як убачається з обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в ньому зазначені всі відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, а також він підписаний уповноваженими на те особами, тобто цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Формулювання обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.

Окремо суд зазначає, що в підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції не вправі вказати на неправильність кримінально-правової оцінки діяння та формулювання обвинувачення (Постанова ОП ККС від 15 квітня 2024 року в справі № 753/25892/21 (провадження № 51-3076 кмо23).

До того ж КПК України містить положення про зміну обвинувачення у суді, висунення додаткового обвинувачення, відмову від підтримання державного обвинувачення (ч. 2 ст.337, ст.338-340 КПК України), а також передбачає право суду вийти за межі зазначеного в обвинувальному акті висунутого обвинувачення у частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється провадження (ч. 3 ст.337 КПК України).

Відтак, суд констатує, що підставою для повернення обвинувального акту прокурора може бути лише істотна невідповідність, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, що в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, суд не вправі оцінювати під час підготовчого провадження процесуальні рішення чи дії слідчого, прокурора, слідчого судді, оскільки відповідно до статей 314-316 КПК України з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на цій стадії, адже суд позбавлений можливості дослідити докази, що стосуються підстав прийнятих процесуальних рішень та дій, які можуть бути досліджені лише під час судового розгляду.

Така правова позиція викладена як висновки щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 03.07.2019 в справі №273/1053/17 та від 02.06.2020 в справі №369/9525/17, що враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права відповідно до частини 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII.

Оцінка ж судом під час підготовчого судового провадження законності та обґрунтованості проведених під час досудового розслідування процесуальних дій та рішень слідчого, прокурора, слідчого судді, виключно на підставі доводів однієї сторони порушуватиме принцип змагальності сторін та свободи в поданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зміст якого згідно з частинами 1, 2 статті 22 КПК України полягає у самостійному обстоюванні стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом, та рівних прав сторін кримінального провадження на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим кодексом.

Оскільки усі питання, про які зазначено у поданих запереченнях, скаргах та клопотаннях стосуються дослідження та оцінки доказів у кримінальному провадженні, то, відповідно, мотиви вказаних заперечень і скарг будуть враховані на відповідній стадії процесу під час судового розгляду.

Відтак,суд вважає необхідним наразі відмовити в задоволенні клопотання про скасування рішення прокурора, долучити до матеріалів даної справи скаргу, в якій викладені заперечення з додатками, а також заперечення на ухвалу слідчого судді щодо проведення обшуку, однак оцінка наведених у них доводів здійснюватиметься під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Угоди у кримінальному провадженні не укладались. Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, не вбачається.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення відсутні.

Кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду міста Дніпра.

Визначено питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Клопотань про обрання, зміну, продовження чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Таким чином, враховуючи, що під час підготовчого судового засідання судом встановлено достатньо підстав для призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду та вважає за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Згідно з ч.5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

З огляду на положення ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

З огляду на вказані положення, суд вважає доцільним доручити складання досудової доповіді відносно обвинувачених.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 372,376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурору, відмовити.

В задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_8 на постанову прокурора та скасування постанови прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_3 від 06.11.2025 про залучення ОСОБА_4 як представника потерпілого ГУНП в Дніпропетровській області ЄДРПОУ (40108866) у кримінальному провадженні ЄРДР №0003468 від 23.10.2024, відмовити.

Заперечення захисника адвоката ОСОБА_8 проти ухвали суду про дозвіл на проведення обшуку від 30.05.2025 прийняти на стадії підготовчого провадження, питання допустимості доказів вирішити відповідно до положень ст. 89 КПК України.

Кримінальне провадження ЄРДР №0003468 від 23.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 114-1, ч.ч. 1,3 ст. 362, ч.ч.1,2 ст. 369-2 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.1 ст. 369-2 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 годину 00 хвилин 17 лютого 2026 року в приміщенні Центрального районного суду міста Дніпра за адресою: місто Дніпро, вул. Володимира Антоновича, 59.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Доручити Дніпровському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області у строк до 02 березня 2026 року, скласти та надати до суду досудову доповідь відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 .

Доручити Оболонському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області у строк до 02 березня 2026 року, скласти та надати до суду досудову доповідь відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити начальнику Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області та Оболонського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1