УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2026 Справа №607/3241/26 Провадження №1-кс/607/1370/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі, клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 11.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2026 року прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000114 від 11.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про накладення арешту на грошові кошти у сумі 4000 гривень, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 та грошові кошти у сумі 20000 грн, які знаходяться на рахунку НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , що обслуговуються ПАТ АБ «Південний», шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Подане клопотання мотивоване тим, що 11.02.2026 до Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшла заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , про те, що в період часу з 04.02.2026 по 07.02.2026 невідома особа шахрайським шляхом, в ході спілкування за номером телефону НОМЕР_3 під приводом продажу автомобіля марки «ГАЗ 53», заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 у сумі 24000 грн, які остання переказала на карти ПАТ АБ «Південний» НОМЕР_2 , НОМЕР_1 .

Допитана як потерпіла ОСОБА_6 , повідомила про те, що 04 лютого 2026 року остання вирішила придбати автомобіль для свого батька, а саме ГАЗ 53. Тому потерпіла вирішила пошукати оголошення з продажу такого автомобіля у мережі інтернет.

В подальшому потерпіла знайшла в Всесвітній мережі Інтернет, а саме на сайті «ОЛХ», автомобіль ГАЗ 53, 1985 р.в. який продавався у с. Пальківці, Хмельницької області, за ціною 1500 доларів США.

Надалі, 04.02.2026 близько 12:00 год. ОСОБА_6 зателефонувала із свого номеру телефону до продавця, а саме на вказаний номер у мережі «ОЛХ» НОМЕР_3 . Після чого телефон підняв невідомий чоловік та назвався на ім?я ОСОБА_7 . Далі розпочалась розмова чи наявний автомобіль у продажі, якого стану та коли можна оглянути автомобіль. Також домовились про місце передачі автомобіля у с. Пальківці, Хмельницької області. Далі ближче до завершення телефонної розмови ОСОБА_7 сказав, що потрібно скинути завдаток у розмірі 4000 гривень, на що потерпіла погодилась. Після чого ОСОБА_7 продиктував номер банківської картки НОМЕР_1 (одержувач ОСОБА_4 ) на яку потрібно було скинути завдаток. Після завершення розмови ОСОБА_6 за допомогою додатку Приват24 скинула зі своєї картки АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_4 на картку НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 3000 гривень. У зв?язку з тим, що у неї не вистачало коштів вона попросила свою подругу ОСОБА_8 скинути залишок запитуваних, грошових коштів, на вищевказану картку НОМЕР_1 та вона погодилась та здійснила переказ із своєї картки НОМЕР_5 у сумі 1000 грн.

В подальшому 06.02.2026 ОСОБА_7 знову зателефонував до потерпілої із номеру НОМЕР_3 з метою уточнення часу коли остання прибуде у с. Пальківці, Хмельницької області, щоб оглянути автомобіль, оскільки він сказав, що автомобіль знаходить не там і його потрібно доставити. В ході розмови вони домовились з ним на 07.02.2026 о 14:00 год.

Після чого 06.02.2026 о 11:30 годину до ОСОБА_6 знову зателефонував ОСОБА_7 та повідомив ще додатково перерахувати грошові кошти у розмірі 20000 гривень, як завдаток та продиктував номер банківської картки НОМЕР_2 (одержувач ОСОБА_5 ). Остання погодилась перерахувати грошові кошти, та оскільки була на роботі попросила знову ж свою знайому ОСОБА_8 скинути грошові кошти. Оскільки потерпіла не мала на своїй картці грошових коштів, та в подальшому відала грошові кошти знайомій ОСОБА_9 . Тоді ОСОБА_8 пішла до найближчого терміналу та переказала із свого рахунку НОМЕР_6 на банківську картку НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 20000 гривень. Далі у день коли була домовленість про огляд автомобіля 07.02.2026 близько 11:10 години до потерпілої знову зателефонував ОСОБА_7 та попросив скинути ще грошові кошти у розмірі 20000 гривень завдатку, на що остання відмовила, адже зрозуміла, що огляду ніякого не буде і її обманюють. Після відмови невідома особа кинула слухавку, після чого потерпіла ще раз до нього зателефонувала та на телефонні дзвінки він більше не відповідав.

Постановою старшого дінавача СД Тернопільського РУП ГУНП в Постановою старшого дінавача СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 від 12.02.2026 грошові кошти у сумі 4000 гривень, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , грошові кошти у сумі 20000 грн, які знаходяться на рахунку НОМЕР_2 , що обслуговуються ПАТ АБ «Південний» було визнано речовим доказом.

Таким чином, грошові кошти на рахунку у сумі 4000 гривень, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , грошові кошти у сумі 20000 грн, які знаходяться на рахунку НОМЕР_2 , що обслуговуються ПАТ АБ «Південний» є предметом кримінально протиправних дій та набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що грошові кошти у сумі 4000 гривень, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , грошові кошти у сумі 20000 грн, які знаходяться на рахунку НОМЕР_2 , що обслуговуються ПАТ АБ «Південний», відповідають критеріям речових доказів, оскільки: є предметом кримінального правопорушення; отримані внаслідок протиправних дій; мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можуть бути об?єктом спеціальної конфіскації; необхідні для забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди потерпілому, ініціатор клопотання просить задовольнити клопотання та накласти арешт на вищевказані грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках відкритих у ПАТ АБ «Південний».Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак подала слідчому судді заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій клопотання підтримала та просить задовольнити.

Володільці майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, хоча про день та час розгляду клопотання повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином слідчий суддя вважає, що розгляд клопотання слід здійснювати без участі осіб, які не з`явилися, хоча про день та час розгляду клопотання були повідомлені належним чином.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Також у відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Частиною другою цієї статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних прийшов до висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування у даному кримінальному провадженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сектором дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000114 від 11.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

У клопотанні прокурора наведено відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, яке в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами: витягом з ЄРДР №0000114 від 11.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України; протоколом допиту потерпілого від 12.02.2026; протоколом огляду предмету від 12.02.2026; копією квитанції та іншими долученими до клопотання матеріалами.

Так, постановою старшого дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 від 12.02.2026, грошові кошти у сумі 4000 гривень, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , грошові кошти у сумі 20000 грн, які знаходяться на рахунку НОМЕР_2 , що обслуговуються ПАТ АБ «Південний» було визнано речовим доказому кримінальному провадженні №0000114 від 11.02.2026.

Слід зазначити, що на даному етапі слідчий суддя не вирішує питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності, допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних прийшов до висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч.2 ст.170 КПК України.

Правилами ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони місять ознаки, зазначені у частині першій цієї статті.

Так, у клопотанні наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами.

Крім цього, стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначені у клопотанні грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ПАТ АБ «Південний»,є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки є предметом кримінального правопорушення; отримані внаслідок протиправних дій; мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також, прокурором доведено те, що на даний час існують обставини, (спосіб вчинення шахрайства, підстави вважати, що до злочину залучено інших осіб, застосування електронно-обчислювальної техніки), що свідчать про те, що незастосування арешту коштів, які перебувають на рахунках НОМЕР_2 , НОМЕР_1 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними може призвести до перерахування на банківські та карткові рахунки інших фізичних та юридичних осіб під виглядом добросовісного отримання за виконання будь-яких цивільно-правових правочинів такими особами в користь їх попередніх володільців, таким чином втрата грошових коштів (шляхом їх списання) призведе до знищення слідової інформації та уникнення покарання винних осіб.

Враховуючи, що вилучені під час огляду місця події речі, належать до категорії майна, що мають значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям зазначеним у ч.1 ст.98, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, а тому є необхідність у накладені арешту на таке з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п.67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п.44 справи «Камензинд проти Швейцарії»).

Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчим суддею не встановлено. Отже, накладення арешту на вищевказане майно відповідає співвідношенню критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності та завдань кримінального провадження, з огляду на те, що таке може бути використане як доказ для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на грошові кошти у сумі 4000 гривень, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , грошові кошти у сумі 20000 грн, які знаходяться на рахунку НОМЕР_2 , що обслуговуються ПАТ АБ «Південний».

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000114 від 11.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, на грошові кошти у сумі 4000 гривень, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 та грошові кошти у сумі 20000 грн, які знаходяться на рахунку НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , що обслуговуються ПАТ АБ «Південний».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1