Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1348/26 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/185/26
Категорія ст.303 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

заявниці: ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 лютого 2026 року, якою відмовлено у задоволенні її скарги на бездіяльність уповноваженої особи Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

До Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 20.02.2026 надійшла скарга ОСОБА_6 про зобов`язання уповноваженої особи Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Житомирські області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за її заявою та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування скарги зазначено, що 13 лютого 2026 року ОСОБА_6 звернулася до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області із заявою про злочин, копію якої додала до скарги.

Із долучених до скарги документів слідчий суддя встановив, що 13 лютого 2026 року ОСОБА_6 звернулася до Бердичівського РВП ГУНП у Житомирській області із заявою, в якій вказала, що 08 лютого 2026 року її син ОСОБА_7 пропав. Де він перебуває їй не відомо. Просила терміново відкрити кримінальне провадження по факту зникнення її сина.

Вказану заяву зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) №2046 від 13.02.202, що вбачається із талону повідомлення єдиного обліку, долученого до скарги. У талоні вказано, що 13.02.2026 о 14:59 надійшла заява до РУ про те, що 13.02.2026 о 14:54 за адресою: АДРЕСА_1 заявниця просить встановити місце перебування та зв`язок із сином - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого 08.02.2026 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Рішення слідчого судді обґрунтовано тим, що ситуація, викладена у повідомленні ОСОБА_6 , не містить відомостей про обставини вчинення будь-якого кримінального правопорушення якимись особами, при тому, що в матеріалах долучених до скарги, наявні відомості доставлення сина заявниці 08.02.2026 до ТЦК та СП, який у період введеного в Україні воєнного стану має повноваження на виконання обов`язків по мобілізації військовозобов`язаних, здійснення заходів пов`язаних з мобілізаційним процесом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та направити справу на розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на незаконність ухвали. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що на момент подачі зави до відділу поліції їй не було відомо, де перебуває її син, між тим, в ухвалі суд першої інстанції зазначив, що їй було відомо про доставлення сина до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є неправдивими відомостями. Також зазначала, що слідчий суддя не є учасником досудового розслідування, а тому не повноважний встановлювати факт наявності чи відсутності ознак кримінального правопорушення, а лише мав зобов`язати відділ поліції внести відомості до ЄРДР, про які зазначала в заяві.

ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити. Також додатково пояснила, що в момент подачі заяви до Бердичівського РВП їй одразу повідомили місцезнаходження її сина в місцевому ТЦК та СП та повідомили в подальшому інформацію про місцезнаходження військової частини, в якій перебуває її син. Згодом вона знайшла місцезнаходження сина.

Заслухавши доповідача, пояснення заявниці на підтримку апеляційної скарги, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах доводів апеляційної скарги та ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке затверджено наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 №298, передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а лише тих, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не зобов`язує слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Зважаючи на доводи скарги заявника, слід зауважити, що обов`язок уповноважених осіб на фіксацію та реєстрацію відповідних заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та початок досудового розслідування обумовлений необхідністю належного реагування відповідних державних органів на виявлення подій, що містять ознаки злочинів. Отже внесення відомостей до ЄРДР пов`язане саме з існуючою подією кримінального правопорушення, а не лише певних його ознак, вказаних заявником.

Даний висновок підтримав і Верховний Суд. Так, відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Крім того, як виснував Верховний Суд у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Саме тому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. В разі ж відсутності таких даних, слідчий, прокурор з метою недопущення вказаних негативних наслідків не повинні вносити такі відомості до ЄРДР (Ухвали Вищого антикорупційного суду від 07 жовтня 2022 року у справі № 991/4166/22, провадження № 1-кс/991/4185/22 та від 13 жовтня 2022 року у справі № 991/4442/22, провадження № 1-кс/991/4459/22.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння кримінальним правопорушенням, то це не означатиме автоматично, що подія кримінального правопорушення насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

Звернувшись до поліції з заявою «про викрадення людини» від 13.02.2026, ОСОБА_6 повідомили про те, що 08.02.2026 її сина ОСОБА_7 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зазначено в талоні-повідомленні. В подальшому вона встановила місцезнаходження сина у військовій частині та проходження ним військової служби за мобілізацією. Проте не погоджується із законністю мобілізаційних дій відносно її сина та вказує про наявність у нього права на бронювання. Проте із заявами щодо оскарження дій працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 в ході мобілізаційних заходів в адміністративному порядку до суду не зверталась.

За таких умов, заява ОСОБА_6 не містить викладу обставин, які можуть вказувати про вчинення кримінального правопорушення.

Нормами статті 214 КПК України передбачений імперативний обов`язок внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, тобто не будь-яких відомостей, а лише тих, що формально містять ознаки правопорушення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

У своїй заяві заявниця не повідомила про вчинення будь-якого діяння, що може бути суспільно небезпечним та кримінально-караним.

За результатами судового розгляду цієї заяви, слідчим суддею встановлено, що доводи заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення за ст.146 КК України (викрадення людини), є не більше, ніж припущеннями, не заснованими на фактичних даних, а тому, без наявності у заявника хоча б жодної вказівки на дійсні факти ознак злочину, відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що за своїм змістом заява ОСОБА_6 від 13.02.2026 фактично зводиться до незгоди з діями працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо мобілізації її сина, якій мав бронювання, та не містить відомостей, які б свідчили про вчинення злочину, в розумінні вимог ст.11 КК України, оскільки в ній відсутні об`єктивні дані, які б дійсно свідчили про наявність складу злочину або підтверджували реальні конкретні події кримінального правопорушення, тобто відсутні вагомі обставини, які можуть вказувати про вчинення кримінального правопорушення, а тому підстав вважати відомості такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на даний момент немає.

Крім того, у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2024 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2101 -IX, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022 (зі змінами та доповненнями), затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, оголошено загальну мобілізацію.

Відтак мобілізація особи та її подальше направлення для проходження військової служби не може свідчити про незаконне позбавлення такої особи особистої свободи.

Само по собі зазначення ОСОБА_6 у її заяві про зникнення особи та викладення вимоги про внесення за такою заявою відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не може бути безумовною підставою для початку досудового розслідування, оскільки конкретних відомостей, які б могли формально свідчити про вчинення кримінального правопорушення, її заява не містить.

Тим більше, що згідно зі змістом талону-повідомлення остання була обізнана про те, що її син мобілізований уповноваженим органом.

Твердження ОСОБА_6 , що слідчий суддя не наділений повноваженнями надавати оцінку змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення є помилковим, оскільки відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду слідчий суддя з`ясовує наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 , та скасування законної і обґрунтованої ухвали слідчого судді немає.

Апеляційний суд зауважує, що прийняте слідчим суддею рішення не перешкоджає праву заявника на повторне більш обґрунтоване звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення та оскарження можливої бездіяльності слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Керуючись ст.ст.303, 304, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 лютого 2026 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: