печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0001190 від 24.04.2025,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин клопотання

До слідчого судді надійшло клопотання сторони кримінального провадження про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку 23.12.2025 у приміщеннях Кам`янської міської ради, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, Майдан Петра Калнишевського, 2, право власності на яке відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, належить Територіальній громаді в особі Кам`янської міської ради.

Метою накладення арешту вказано забезпечення збереження речових доказів.

Позиція сторін кримінального провадження

Від прокурора групи прокурорів ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі. Вимоги клопотання підтримував та просив його задовольнити.

Представник власника майна в судове засідання не прибув, будучи належно повідомленими про день, час та місце розгляду клопотання. Заяв, клопотань, заперечень не надходило.

Відповідно до вимог ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням положень ст. 26 КПК України слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді та вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Правове обґрунтування

Процесуальні правовідносини регулюються главою 17 «Арешт майна» розділу ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Обставини, встановлені слідчим суддею

В обґрунтування клопотання вказано, що службові особи ТОВ «БК Укрбурсервіс», діючи за попередньою змовою групою осіб із суб`єктами господарювання ТОВ «Екоінвестгруп» та ТОВ «Екопром енерджі інвест», залучили до злочинної схеми утилізатора небезпечних відходів - КП «Комунальник» Кам`янської міської ради, ДП «Науково-токсикологічний центр імені академіка Л. І. Медведя МОЗ України», а також службових осіб Дніпропетровського державного медичного університету, та організували захоронення небезпечних відходів в особливо великих розмірах, на території Дніпропетровської області, що призвело до забруднення навколишнього природного середовища та створило загрозу довкіллю.

У ході досудового розслідування встановлено, що 07.06.2024 по результатам проведення тендерних процедур, між ПАТ «Укрнафта» та ТОВ «БК Укрбурсервіс» укладено ряд угод щодо спорудження свердловин. До утилізації шламових відходів, за результатами буріння, залучено ТОВ «Екоінвестгруп» та ТОВ «Екопром енерджі інвест».

Вивезення шламових відходів здійснюється автотранспортом ТОВ «Алчевське АТП 10967» з місць утворення відходів, а саме: майданчиків буріння свердловин, на територію полігону для захоронення побутових відходів КП «Комунальник» Кам`янської міської ради.

Крім того, з метою реалізації свої злочинних намірів, до схеми залучено службових осіб ДП «Науково-токсикологічний центр імені академіка Л. І. Медведя МОЗ України» та Дніпровського державного медичного університету, від яких отримано результати досліджень проб шламових відходів, до яких внесено неправдиві відомості щодо їх безпечності.

Про факти зміни класу небезпечних відходів відомо всім учасникам злочинної схеми з числа службових осіб ТОВ «БК Укрбурсервіс», ТОВ «Екоінвестгруп», ТОВ «Екопром енерджі інвест», ТОВ «Алчевське АТП 10967», КП КМР «Комунальник», ДП «Науково-токсикологічний центр імені академіка Л. І. Медведя МОЗ України» та Дніпровського державного медичного університету.

Таким чином, встановлено що порушуючи Закон України «Про управління відходами» від 20.06.2022 №2320-ІХ, Закон України «Про оцінку впливу на довкілля» від 23.05.2017 №2059-VIII, постанову Кабінету Міністрів України від 20.10.2023 №1102, національного стандарту України ДСТУ EN 14899:2022 (наказ ДП «УкрНДНЦ» №334 від 29.12.2022) та ДСТУ ISO 5667-13:2019 (наказ ДП «УкрНДНЦ» №458 від 26.12.2019), службові особи ТОВ «БК Укрбурсервіс» за попередньою домовленістю з службовими особами ТОВ «Екоінвестгруп», ТОВ «Екопром енерджі інвест», ТОВ «Алчевське АТП 10967» та КП КМР «Комунальник», здійснили забруднення навколишнього природного середовища та створило загрозу для довкілля чим завдано збитків у вигляді недоотриманих податкових надходжень через зміну класу небезпечних відходів на загальну суму понад 25 млн грн.

За результатами проведення досудового розслідування, встановлено зв`язки між усіма учасниками злочинної групи, місця утворення та захоронення відходів бурового шламу, маршрути його переміщення, підроблення документів щодо класу небезпечності відходів.

В період часу з 08:52 по 12:13 годин 23.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , справа № 757/61923/25-к від 08.12.2025, відповідно до ст. 223, 233, 234, 236 КПК України слідчим групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України було проведено обшук у приміщеннях Кам`янської міської ради, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, Майдан Петра Калнишевського, 2, право власності на яке відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, належить Територіальній громаді в особі Кам`янської міської ради, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення знарядь кримінального правопорушення, речей, предметів, оригіналів та копій документів, які містять в собі відомості, що мають значення для досудового розслідування.

У результаті проведення вищезазначеного обшуку було виявлено та вилучено документи згідно переліку вказаного в протоколі обшуку та в тексті клопотання про арешт майна.

23.12.2025 старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 винесено постанову про визнання вилучених у результаті проведення вказаного обшуку речей і документів речовими доказами.

Клопотання про арешт майна направлено суду 24.12.2025 рекомендованим листом № 600, тобто строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Мотиви слідчого судді

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами. У той же час, слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому, вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

З огляду на вимоги ч. 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

За загальним правилом статус тимчасового вилученого майно набуває з моменту фактичного позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Частиною 5 ст. 236 КПК України визначено, що обшук на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку.

При обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

На даній стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування та дослідження доказів - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Згідно з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що ст.1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає втручання в право мирного володіння майном за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п.203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі «Узан та інші проти Туреччини»/Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08).

Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Слідчий суддя вважає, що вказані документи мають суттєве значення для розслідування кримінального провадження, оскільки можуть стосуватися вивезення відходів, що є предметом досудового розслідування, а тому є важливими доказами у кримінальному провадженні. Їх огляд, аналіз та дослідження є необхідним для повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення та причетних до нього осіб.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає ознакам речових доказів та підлягає арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, власник майна не позбавлений в подальшому права на звернення до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна у порядку, передбаченому ст. 174 КПК.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001190 від 24.04.2025 на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку 23.12.2025 у приміщеннях Кам`янської міської ради, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, Майдан Петра Калнишевського, 2, право власності на яке відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, належить Територіальній громаді в особі Кам`янської міської ради, а саме: акт №493 (копія) на 2 арк., акт №12/24 від 20.03.24 (копія) на 2 арк., особову справу ОСОБА_7 , доповнення до особового листка на 1 арк., особовий листок з обліку кадрів на 2 арк., автобіографію на 1 арк., довідку №2051/ВШБ (копія) на 1 арк., копію ID на 1 арк., копію ІПН на 1 арк., копію трудової книжки на 2 арк., розпорядження №190 від 13.08.2020 на 1 арк., подання на 1 арк., заяву на 1 арк., контракт №11-к/2021 від 30.04.2021 на 14 арк., додатки та додаткові угоди на 3 арк., лист ознайомлення на 1 арк., службову записку на 1 арк., заяву від 03.05.2022 на 1 арк., контракт №07-к/2022 від 04.05.2022 на 13 арк., розрахунок на 1 арк., резолюцію на 2 арк., подання №4-1/146-23вих від 26.05.23 на 1 арк., розрахунок на 1 арк., контракт №09-к/2023 від 31.05.23 на 12 арк., розрахунок на 1 арк., копію трудової книжки на 2 арк., тимчасове посвідчення №4-9798 (копія) на 1 арк., табель (копія) на 1 арк., лист-ознайомлення на 8 арк., інформацію про працюючих близьких осіб від 31.05.2023 на 1 арк., попередження на 1 арк., аттестат, табель (копія) на 1 арк., довідку №14/23-к від 10.06.2023 на 1 арк., резолюцію на 2 арк., доповідну записку №4-1/428-23вих на 1 арк., розрахунок на 1 арк., додаткову угоду №03-д2024 на 1 арк., розрахунок на 1 арк., резолюцію на 2 арк., доповідну записку 5-1/85-24вих від 09.07.24 на 1 арк., розпорядження №237 від 25.04.2024 на 1 арк., додаткову угоду №80-д/2024 на 1 арк., резолюцію на 2 арк., доповідну записку №5-1/93-25вих від 03.04.2025 на 1 арк., додаткова угода №13-д/2025 від 13.05.2025 на 1 арк., резолюцію на 1 арк., доповідну записку 5-5/158-25вих на 1 арк., розрахунок на 1 арк., додаткову угоду №17-д/2025 від 17.07.25 на 1 арк., додаткову угоду №17-д/2025 від 17.07.25 на 1 арк., розрахунок на 1 арк., опис документів особової справи на 1 арк., резолюцію на 2 арк., доповідну записку №5-1/75-25 вих від 17.03.2025 на 2 арк., копію статуту КП «Комунальник» від 16.12.2016 №550-12/VII на 11 арк., копію резолюції на 2 арк., резолюцію на 2 арк., доповідну записку №10-11/44 від 10.03.2025 на 1 арк., резолюцію на 2 арк., лист №24/25 від 18.06.25 на 1 арк., погоджувальний лист на 1 арк., статут «Комунальник» від 29.01.2009 №602-32/ V на 11 арк., доповідну записку 5-3/194-24вих на 1 арк., додаток «статут «Комунальник» на 12 арк., резолюцію на 1 арк., доповідну записку №03-05/478 від 10.04.25 на 1 арк.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1