У Х В А Л А

підготовчого засідання

04.03.2026 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003154 від 23.05.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ст. 126-1 КК України,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003154 від 23.05.2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ст. 126-1 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, оскільки ризики, що існували на момент обрання і продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому не відпали.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні просили змінити запобіжний захід на інший не повязаний з позбавленням волі.

Потерпіла не заперечила проти клопотання захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що встановлення небезпеки перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя, слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, вимірюватись суворістю можливого покарання.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу суд повинен врахувати наявність ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, а також оцінити в сукупності обставини, які визначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Судом встановлено, що ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 21.01.2026 продовжено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ст. 126-1 КК України дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 березня 2026 року включно.

Прокурором в судовому засіданні надано лист філії державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» У Львівській обалсті від 17.02.2026 року про те, що на сьогоднішінй день стан ОСОБА_4 відносно задовільний, перебуває під спостереженням медичних працівників АПВ ЛБЛ №19.

Однак, як вбачається з долученого прокурорм листа, за період перебування в ЛУВП 319 ОСОБА_4 пройшов первинний медичний огляд з викорситанням усіх наявних лабораторно інструментальних методів обстеження, оглянутий лікарями амбулаторно поліклінічного відділення Львівської багатопрофільної лікарні №19. За результатами огляду встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба 2 ст., 2 ступінь, ризик 2. Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, стан відміни. З 02.01.2026 по 18.01.2026 перебував на дообстеженні та лікуванні в терапевтичному відділенні ЛБЛ №19. За результатами дообстеження встановлено діагноз: цироз печінки токсичного генезу, класу В по шкалі Чайлд Гепатоспленомегалія. Хронічний панкреатит токсико аліментарної етіології у фазі неповної клінічної ремісії. ГЕРЗ ерозивний езофагіт. Анемія середнього ступеня. Ерозивний гастродуоденіт. Екзогенна полінейропатія нижніх кінцівок. Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю.

При вирішенні питання щодо зміни чи обрання дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та реєстрації, його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків.

Суд враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

З урахуванням викладеного суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не є доцільним з тих підстав, що на теперішній час, заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, передбачені ст. 177 КПК України, зменшилися та не виправдовує тримання особи під вартою.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та їх належну поведінку.

Виходячи з положень ст.ст.176, 178, 331 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне змінити раніше обраний у відношенні обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці.

Керуючись ст.ст.131, 132, 177,178, 181, 206,331,372 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:

в задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу задоволити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ст. 126-1 КК України обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на два місяці до 02 травня 2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- цілодобово не залишати місце постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до прокурора, в провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження або суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що вищезазначені зобов`язання застосовуються до нього строком на два місяці, тобто до 02.05.2026 року.

Копію даної ухвали направити для виконання до ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19).

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1