Справа №150/849/25
Провадження по справі №1-кп/150/30/26
УХВАЛА

24 березня 2026 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000220 від 06.10.2025 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, раніше несудимого

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Чернівецького районного суду Вінницької області перебувають матеріали вище вказаного кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_5 клопотав про призначення та проведення по справі повторної судово медичної експертизи. Обгрунтовуючи своє клопотання, ОСОБА_5 посилається на те, що категорично не погоджується із правовою кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України, а обвинувальний акт на його думку ґрунтується на завідомо неповних та викривлених даних, зібраних із грубим порушенням його прав як потерпілого.

Прокурором ОСОБА_3 заперувалось проти задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_5 про проведення додаткової судово медичної експертизи, зазначивши, що у поданому клопотанні обвинувачений не навів обґрунтованих підстав, які б вказували на необхідність проведення додаткової експертизи у кримінальному провадженні, на досудовому розслідуванні від потерпілого ОСОБА_5 подібного роду клопотання не надходило.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах заявленого клопотання, суд дійшов наступного.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Положеннями ст. 69 КПК України визначено, що експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Експерт, окрім іншого, має право: знайомитися з матеріалами кримінального провадження, що стосуються предмета дослідження; заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи.

Експерт не має права за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи. Експерт може відмовитися від давання висновку, якщо поданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків. Заява про відмову має бути вмотивованою.

Експерт, окрім іншого, зобов`язаний: особисто провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому запитання, а в разі необхідності - роз`яснити його.

Разом із тим, відповідно до п. 1.1. розділу 1 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 (далі - Інструкція), судово-медична експертиза проводиться з метою дослідження на підставі спеціальних знань матеріальних об`єктів, що містять інформацію про обставини справи, яка перебуває в провадженні органів дізнання, слідчого, прокурора чи суду.

Підпунктом 1.4.3 пункту 1.4. розділу 1 передбачено, що до компетенції судово-медичної експертизи належить, окрім іншого, експертиза потерпілих, обвинувачених та інших осіб.

Згідно із п. 2.1, 2.2., 2.8. судово-медична експертиза проводиться згідно з постановою особи, що проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді, а також за ухвалою суду.

Так, на стадії досудового розслідування судово медичним експертом ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 на підставі постанови старшого дізнавача СД Могилів Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, ОСОБА_7 , було проведено судово медичну експертизу потерпілого ОСОБА_5 , що стверджується висновком експерта №113 від 08.10.2025.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Частинами 1, 2 ст. 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Клопотання не містить нових медичних документів, які не були досліджені раніше.

Крім того, суд зазначає, що на стадії досудового розслідування кримінального провадження, та на стадії судового провадження, потерпілий відповідно до положень ст. ст. 42, 45, 46, 244 КПК України не був позбавлена можливості самостійно збирати та подавати до суду докази, на підтвердження своїх доводів чи позиції у кримінальному провадженні, в тому числі - можливості звернення до експертних установ з метою проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні за його заявою.

За змістом ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Зі змісту п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» за № 8 від 30.05.1997 р. слідує, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Суд при цьому акцентує увагу на тому, що в судовому засіданні ще не розпочато дослідження доказів по справі, прокурором в судовому засіданні подано лише висновок експерта №113 за результатами проведення судово медичної експертизи.

З огляду на вище наведені обставини немає належних, достатніх та допустимих доказів стверджувати про суперечність наявного в матеріалах кримінального провадження висновку експерта про проведення судово медичної експертизи іншим матеріалам справи та наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Окрім того, суд звертає увагу, що на стадії підготовчого судового засідання потерпілим заявлялось клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 , проведення по справі повторної судово медичної експертизи. Однак, ухвалою суду від 24.02.2026 відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час потерпілим ОСОБА_5 не порушується питання про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що клопотання потерпілого ОСОБА_5 про призначення додаткової судово медичної експертизи є передчасним.

Суд одночасно наголошує, що це не позбавляє в подальшому потерпілого права повторного звернення до суду із відповідним клопотанням, обгрунтованим належним чином.

Керуючись ст., ст. 242, 332, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Вважати передчасним клопотання потерпілого ОСОБА_5 про призначення додаткової судово медичної експертизи в межах кримінального провадження , зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000220 від 06.10.2025 відносно ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, яке буде прийнято судом по суті розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст.532 КПК України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Відповідно до ч.2 ст.21 КПК України ухвала суду, що набрала законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

СУДДЯ: ОСОБА_8