ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/359/26 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу за апеляційною скаргою представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 від 28.08.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000272 від 02.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

01 жовтня 2025 року представник Міністерства юстиції України ОСОБА_6 подала до суду скаргу, в якій просила скасувати постанову першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 від 28.08.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000272 від 02.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 від 28.08.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000272 від 02.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник Міністерства юстиції України ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження та ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити скаргу в повному обсязі.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді була постановлена без участі представника заявника, ухвала не направлялась на адресу Міністерства юстиції України та не надходила в електронний кабінет ЕСІТС. З повним текстом ухвали слідчого судді апелянт ознайомився в 23.10.2025 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та слідчим суддею не надано оцінки неповноті досудового розслідування.

Вказує, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є невмотивованою та була винесена у невідповідності фактичним обставинам кримінального провадження, слідчим не забезпечено ефективного розслідування кримінального провадження.

Прокурор подав заперечення на апеляційну скаргу в яких посилаюсь на законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Позиції інших учасників судового провадження

Представник Міністерства юстиції України та прокурор подали заяви в яких просять провести судове засідання без їх участі.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Мотиви суду

Перевіряючи доводи, викладені апелянтом у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2025 року, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Так, під час вирішення питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінка особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), й інші доречні обставини.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому про поважність причин для поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом установленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, мали несподіваний характер і не могли бути контрольовані особою, яка звернулася з апеляційною скаргою.

Процесуальний строк є легітимним інструментом забезпечення правової визначеності, однак застосування надмірного формалізму може призвести до порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Невчасне отримання повного тексту судового рішення Європейський суд з прав людини визнає легітимною та об`єктивною причиною, яка може виправдовувати поновлення строку. Суд неодноразово зауважував, що надмірний формалізм і непоновлення строку оскарження через помилки суду є порушенням статті 6 Конвенції. Доступ до суду має бути реальним, а не формальним.

Таким чином, враховуючи, що з повним текстом ухвали слідчого судді представник Міністерства юстиції України ознайомився поза межами строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2025 року.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 283 КПК України визначені форми закінчення досудового розслідування: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності чи з обвинувальним актом, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності та при умові, що жодній особі не повідомлялося про підозру.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні, передбачені ст. 284 КПК України, підстави для його закриття.

Відмовляючи у задоволені скарги заявника на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження відповідає положенням ч.5 ст.110 КПК України, зокрема, містить відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на відповідні положення КПК України.

З таким висновком ухвали слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки він ґрунтується на вимогах чинного кримінального процесуального закону.

Як убачається із матеріалів судового провадження та матеріалів кримінального провадження, 02.09.2022 року Першим СВ ( з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві внесено відомості до ЄРДР за № 0000272 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України за заявою Міністерства юстиції України.

Заява про вчинення кримінального правопорушення обґрунтовувалась вчиненням кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 365, 367 КК України, невстановленими особами органів державної влади (зокрема працівниками правоохоронних органів) відносно громадянина ОСОБА_8 , в результаті яких Державному бюджету України було завдано збитків внаслідок виплати заявнику відшкодування в розмірі 166 728 грн. ( еквівалент 5000 євро) на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі « Бевз та інші проти України». Під час розгляду вказаної справи, Європейський суд з прав людини встановив відсутність обґрунтування рішень Національних судів, яким було санкціоновано затримання заявника, а також продовжено строк тримання його під вартою, необґрунтованість тривалості тримання його під вартою, відсутність ефективного судового перегляду законності тримання під вартою та необґрунтована тривалість кримінального провадження, що призвело до порушення п.3 ст. 5 та п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 КК України службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, при цьому ч. 2 цієї норми передбачено відповідальність за вчинення того самого діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Передбачений ч. 1 ст. 367 КК склад злочину, як і будь-який інший, містить обов`язкові елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єктивна сторона, суб`єкт.

Об`єктивна сторона службової недбалості включає в себе наявність наступних складових: 1) діяння у формі невиконання чи неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них (дія чи бездіяльність); 2) суспільно небезпечні наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб (ч. 1 ст. 367 КК) або тяжких наслідків (ч. 2 ст. 367 КК); 3) причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.

Службова недбалість належить до злочинів з матеріальним складом, який визнається закінченим з моменту заподіяння істотної шкоди, яка у 100 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян (ч. 1 ст. 367 КК), чи тяжких наслідків, які у 250 і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян (ч. 2 ст. 367 КК).

Постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 від 28.08.2023 року кримінальне провадження № 0000272 від 02.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що в ході проведення досудового розслідування було проведено ряд слідчих дій та допитано свідків.

Зокрема, в ході досудового розслідування у якості свідка був допитаний прокурор Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 , який повідомив, що він перебував у складі групи прокурорів Полтавської обласної прокуратури, якою здійснювалось підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні за фактом вбивства судді Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_10 та за фактом вбивства мера міста Кременчука ОСОБА_11 , у якому 14.02.2015 року передано до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 (за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 377, ст. 379, п. п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України), стосовно яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Судове провадження розглядалося майже всіма судами області, які мали можливість розглядати таку категорію справ з огляду на кількість суддів та наявності списку присяжних, окрім Автозаводського районного суду м. Кременчука у зв`язку з тим, що потерпілий працював у ньому на посаді судді. Водночас, тривалість судового розгляду та відповідно запобіжного заходу, який, згідно положень ч. 1 ст. 131 КПК України, застосований з метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження, викликана неодноразовою зміною складу суду та процесуальною поведінкою сторони захисту, в тому числі з боку обвинуваченого ОСОБА_15 , яка була спрямована на затягування судового розгляду.

Також, в межах кримінального провадження слідчим було досліджено хронологічні довідки щодо проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 377, ст. 379, п. п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України. В результаті чого під час досудового розслідування слідчим було встановлено, що у діях службових осіб національних судів та органів досудового слідства і прокуратури склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України відсутній, у зв`язку з чим кримінальне провадження №0000272 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Так, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що прийняття зазначеної постанови, у відповідності до ст. 91-94 КПК України, базувалось на підставі сукупності зібраних доказів, їх повному, всебічному, об`єктивному та неупередженому дослідженні, оцінці та аналізі, під час здійснення яких слідчий обґрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що апелянтом не зазначено жодних доводів, які б об`єктивно вказували на неповноту досудового розслідування, із зазначенням конкретних дій, які не були виконані слідчим під час проведення досудового розслідування, і які б слугували підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження та відновлення досудового розслідування, а лише констатується незгода з таким рішенням.

При розгляді скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя дійшов обґрунтованої думки, що висновки, встановлені в постанові про закриття кримінального провадження, відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна правова оцінка слідчим.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитись з обґрунтованістю доводів заявника щодо передчасності процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі обставини були досліджені як слідчим, так і слідчим суддею. Слідчий суддя перевірив доводи, які були викладені в скарзі, вивчив кримінальне провадження, проаналізував та дав оцінку як повноті перевірки доводів апелянта під час досудового розслідування, так і наявності підстав для закриття кримінального провадження та прийняв мотивовану та законну ухвалу, підстав для скасування якої, за доводами апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2025 року.

Апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 15 жовтня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 від 28.08.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000272 від 02.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4