БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/730/26
Провадження №1-кс/497/133/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт вилученого майна

24.03.26 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого Cлідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про арешт вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2026 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню № 0000176 від 21.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за правовою кваліфікацією: незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинені за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини у великих розмірах.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 21.03.2026 до Болградського РВП ГУНП в Одеській області від оперуповноваженого СКП Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що біля домоволодіння № 3 по вул. Прусова у м. Болград Одеської області було затримано хлопця, який назвався ОСОБА_5 , та який при собі незаконного зберігав з метою збуту речовину, схожу на психотропну речовину PVP. (ІКС "ІПНП№ 2556 від 21.03.2025).

21.03.2026 об 11 годині 50 хвилин, за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Руслана Прусова, біля домоволодіння № 6 було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Під час обшуку підозрюваного було виявлено та вилучено:

-1 згорток, який розпакований. Поміщено до сейф пакету № NPU 5145128;

-пристрій «експрес тест». Поміщено до сейф пакету № NPU 5145129;

-мобільний телефон марки «Iphone 12 PRO» модель: «NGMM3ZD/A», в жовтому корпусі, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з встановленою sim картками із номерами: НОМЕР_3 , із паролем НОМЕР_4 від головного екрану, який перебував у користуванні ОСОБА_6 , який поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ NPU5145160;

-11 згортків в яких знаходиться заборонна наркотична речовина «PVP», які знаходились у кишені куртки ОСОБА_6 , які поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ NPU 5145130;

вВикрутка жовтого кольору, каплі для носа «Ксилазол», ключі, навушники марки «IPHONE» в захисному чохлі синього кольору, дві запальнички, дві головки металеві, пластикова ручка від поворотник автомобіля, ключі та квитанція, які поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ NPU 2032640;

- грошові кошти у сумі 304 гривні які поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ NPU 5145127;

Постановою слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області 21.03.2026 вилучене майно визнано доказом у кримінальному провадженні. На думку слідчого не накладення арешту на вилучене майно, та не обмеження прав володіння цим майном може привести до повного знищення чи втрати речових доказів, що унеможливить проведення по ним необхідних експертних досліджень.

Слідчий у судове засідання не прибула, в додатку до клопотання наявна заява про розгляд клопотання без її участі, наполягала на задоволенні клопотання (а.с.107).

Особа в якої вилучене майно під час обшуку ОСОБА_6 до суду не прибув, у присутності законного представника надав заяву, в якій просить суд розглядати клопотання у його відсутність проти арешту майна не заперечував (а.с.106).

Розглянувши матеріали поданого клопотання з додатком, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження [...].

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів [...].

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Положеннями ст.171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженню № 0000176 від 21.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за правовою кваліфікацією: незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинені за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини у великих розмірах. (а.с.3).

Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування у вигляді процесуального керівництва здійснюється групою прокурорів Болградської окружної прокуратури (а.с.8).

21.03.2026 об 11 годині 50 хвилин, за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Руслана Прусова, біля домоволодіння № 6 було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення ч.2 ст.307 КК України. Під час обшуку підозрюваного було виявлено та вилучено:

-1 згорток, який розпакований. Поміщено до сейф пакету № NPU 5145128;

-пристрій «експрес тест». Поміщено до сейф пакету № NPU 5145129;

-мобільний телефон марки «Iphone 12 PRO» модель: «NGMM3ZD/A», в жовтому корпусі, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з встановленою sim картками із номерами: НОМЕР_3 , із паролем НОМЕР_4 від головного екрану, який перебував у користуванні ОСОБА_6 , який поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ NPU5145160 ;

-11 згортків в яких знаходиться заборонна наркотична речовина «PVP», які знаходились у кишені куртки ОСОБА_6 , які поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ NPU 5145130;

-викрутку жовтого кольору, каплі для носа «Ксилазол», ключі, навушники марки «IPHONE» в захисному чохлі синього кольору, дві запальнички, дві головки металеві, пластикова ручка від поворотник автомобіля, ключі та квитанція, які поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ NPU 2032640;

- грошові кошти у сумі 304 гривні які поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ NPU 5145127(а.с.16-19)

Постановою слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області 21.03.2026 вилучене майно визнано доказом у кримінальному провадженні.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

В свою чергу не накладення арешту на зазначене тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою згідно положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст.89,94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Так, слідчий суддя на даній стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для вирішення питання про арешт майна, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Положеннями статей 2,7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Слідчим суддею на даний час встановлено, що майно на яке накладається арешт відповідає критеріям ст.98 КПК України.

У кримінальному провадженні відповідно до ст.91 КПК України підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого передбачає ч.3 ст.170 КПК України, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

А відтак наявні підстави для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Щодо строків звернення до слідчого судді.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (абз.1 ч.5 ст.171 КПК України).

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абз.1 ч.5 ст.171 КПК України).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

Так, згідно протоколу затримання особи від 21.03.2026 року(субота) слідчим було вилучено майно, згідно до переліку зазначеному у клопотанні, на яке слідчий просить накласти арешт.

Клопотання слідчого складено 23.03.2026 (понеділок) та тогож дня передано до канцелярії суду(а.с.108)

Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває не значний час, підозра жодній особі не повідомлена, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання (ч.4 ст.535 КПК України).

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Cлідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про арешт вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування на вилучене майно на підставі протоколу затримання особи від 21.03.2026 року в кримінальному провадженні №0000176 від 21.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст 307 КК України, а саме на:

-1 (один) згорток, який розпакований. Поміщено до сейф пакету № NPU 5145128;

-пристрій «експрес тест». Поміщено до сейф пакету № NPU 5145129;

-мобільний телефон марки «Iphone 12 PRO» модель: «NGMM3ZD/A», в жовтому корпусі, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з встановленою sim картками із номерами: НОМЕР_3 , із паролем НОМЕР_4 від головного екрану, який перебував у користуванні ОСОБА_6 , який поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ NPU5145160 ;

-11 (одинадцять) згортків в яких знаходиться заборонна наркотична речовина «PVP», які знаходились у кишені куртки ОСОБА_6 , які поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ NPU 5145130;

-викрутку жовтого кольору, каплі для носа «Ксилазол», ключі, навушники марки «IPHONE» в захисному чохлі синього кольору, дві запальнички, дві головки металеві, пластикова ручка від поворотник автомобіля, ключі та квитанція, які поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ NPU 2032640;

- грошові кошти у сумі 304(триста чотири) гривні які поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ NPU 5145127.

Місцем зберігання вилученого майна визначити камеру зберігання речових доказів відділення поліції Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Відповідальність за виконання ухвали покласти?на ініціатора даного клопотання.

Зобов`язати органи, осіб, які виконують судове рішення, повідомити суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

Відповідальність за збереження вилученого майна та виконання ухвали покласти? на ініціатора даного клопотання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1