Справа № 592/7529/26
Провадження № 1-кп/592/1078/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0018167 від 13.10.2025 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Скала-Подільська Борщівського району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

05.05.2026 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшов від Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0018167 від 13.10.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що відповідно до ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 03.06.2024 по справі №164/1242/24 ОСОБА_4 на підставі ст. 81-1 КК України від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ст. 70 КК України від 20.11.2020, згідно з яким останній засуджений на 4 роки 4 місяці позбавлення волі, зараховано в строк з 23.04.2020 по 20.11.2020 - звільнити умовно-достроково на строк 2 місяці 20 днів для проходження ним військової служби за контрактом.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.07.2025 за №182 ОСОБА_4 тимчасово допущено до виконання обов`язків за посадою водія стрілецького спеціалізованого відділення стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

Під час проходження військової служби військовослужбовець ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених за посадою.

Однак, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, 18.08.2025 в порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, самовільно залишив місце служби - пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього до 12.03.2026.

12.03.2026 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 самостійно прибув до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сумах) ТУ ДБР у м. Полтаві, за адресою: місто Суми, вул. Гетьмана Мазепи 2, де заявив про себе та вчинене ним кримінальне правопорушення, чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

Військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 з 18.08.2025 по 12.03.2026 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, та займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 , заявила письмове клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно виявив намір продовжити проходження військової служби, наявна письмова згода командира військової частини на подальше проходження військової служби ОСОБА_4 , раніше обвинувачений до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався. Крім того, просить в разі задоволення цього клопотання та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження звільнити останнього з-під варти негайно, оскільки ОСОБА_4 має статус військовослужбовця та має одразу з`явитися до військової частини, яка надала письмову згоду на продовження проходження ним військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника, надав свою письмову згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, зазначив, що він дійсно має намір продовжити проходження військової служби. Пояснив, що розуміє наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності за цією підставою, бажання продовжити служити є щирим та добровільним. Також просив у разі задоволення клопотання негайно звільнити його з-під варти для продовження проходження військової служби.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання із посиланням на ч. 3 ст. 81-1 КК України, вважає, що оскільки обвинувачений був умовно-достроково звільнений від відбування покарання на підставі ст. 81-1 КК України, як особа , яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом, з покладенням на нього певних обов`язків, останній не може бути звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України. Також пояснив, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше за статтями 407, 408 КК України до кримінальної відповідальності не притягувався. Крім того, просив у разі, якщо суд дійде висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, не звільняти обвинуваченого негайно з-під варти, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 288 КПК України ухвала про звільнення від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку, відтак вона набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. З огляду на це вважає, що відсутні підстави для негайного звільнення з-під варти обвинуваченого в разі звільнення його від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд дійшов таких висновків.

Частиною ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст. 286 КПК України встановлено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За приписами абзацу 2 ч. 2 ст. 286 КПК України в разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

На виконання зазначених положень КПК України до клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності надана письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 ОСОБА_4 на вакантній посаді стрільця стрілецького спеціалізованого відділення стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону.

Як вбачається з цієї письмової згоди, ОСОБА_4 добровільно звернувся до військової частини НОМЕР_2 з наміром повернутися для подальшого проходження військової служби. Добровільність згоди на продовження проходження військової служби підтверджена самим обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні.

ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 407, 408 КК України, не притягувався.

Суд встановив, що ОСОБА_4 під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 з наміром подальшого проходження військової служби, є письмова згода командира військової частини на продовження проходження обвинуваченим військової служби.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Щодо заперечень прокурора проти задоволення клопотання на підставі ч. 3 ст. 81-1 КК України суд вважає необхідним зазначити таке.

Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20.11.2020 ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 4 місяці.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 03.06.2024 ОСОБА_4 умовно-достроково звільнено від подальшого відбування покарання за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20.11.2020 для проходження військової служби за контрактом.

Відповідно до ч. 3 ст. 81-1 КК України в разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Статті 71 та 72 КК України містяться в Розділі XI «Призначення покарання» Основної частини КК України та визначають порядок призначення покарання за сукупністю вироків та правила складання покарань. Водночас, питання призначення покарання вирішується під час ухвалення обвинувального вироку.

Відтак, за відсутності обвинувального вироку суду, яким обвинуваченого було б визнано винним на підставі обвинувального акта, що розглядається в цьому судовому провадженні, застосування ст. 71 та 72 КК України та ч. 3 ст. 81-1 КК України не ґрунтується на вимогах закону і суперечить основним засадам судочинства.

Крім того, ч. 5 ст. 401 КК України не містить застережень щодо неможливості її застосування до осіб, які були умовно-достроково звільнені від відбування покарання із застосуванням ст. 81-1 КК України.

Зі змісту ч. 5 ст. 401 КК України вбачається, що вона може бути застосовано до осіб, які вперше вчинили кримінальні правопорушення, передбачені статтями 407, 408 КК України.

Суд установив, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, що не заперечував і прокурор у судовому засіданні, відтак суд вважає, що умови для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, передбачені ч. 5 ст. 401 КК України, дотримані.

Також суд ураховує положення ч. 1 ст. 5 КК України відповідно до якої, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Підсумовуючи викладене, з огляду на суспільно-політичну ситуацію в країні, нагальність та необхідність виконання бойових завдань та забезпечення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні бойової агресії безпосередньо в районі ведення бойових дій, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підлягає задоволенню на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України.

На підставі абзацу 2 ч. 3 ст. 288 КПК України після набрання ухвалою законної сили суд вважає необхідним зобов`язати невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі, а звільнену особу не пізніше 72 годин прибути до відповідної військової частини для продовження проходження військової служби.

Щодо позиції прокурора про звільнення обвинуваченого з-під варти після набрання ухвалою про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження законної сили.

До обвинуваченого ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За приписами ч. 3 ст. 534 КПК України виправдувальний вирок або судове рішення, що звільняє обвинуваченого з-під варти, виконуються в цій частині негайно після їх проголошення в залі судового засідання.

Отже, зважаючи на закриття кримінального провадження з зазначених підстав, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , припиняє свою дію, а зважаючи на приписи ч. 3 ст. 534 КПК України, ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Керуючись ч. 5 ст. 401 КК України, ст. 203, 284, 286, 288, 534 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Закрити кримінальне провадження №0018167, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.

Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі.

Зобов`язати ОСОБА_4 після набрання ухвалою законної сили не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 повідомити про прибуття та поновлення ОСОБА_4 на військовій службі Ковпаківський районний суд м. Суми та Сумську спеціалізовану прокуратуру у Сфері оборони Центрального регіону.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6