Справа № 201/2797/26
Провадження № 1-кс/201/752/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року м. Дніпро

Слідча суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 ,про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 18 червня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4, 5 ст. 190, ч. 1 ст. 362, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідча за погодженням прокурора звернулася до слідчого судді з клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000049 від 18 червня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4, 5 ст. 190, ч. 1 ст. 362, ч. 4 ст. 358 КК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, не допущення відчуження нерухомого майна виникла необхідність у накладенні арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що в провадженні СВ відділу поліції №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000049 від 18.06.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3,4,5 ст. 190, ч. 1 ст. 362, ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000049 від 18.06.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 362 КК України встановлено факти незаконного заволодіння речовими правами на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на території міста Дніпра.

На виконання доручення прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра (вих. № 53-7548ВИХ-24 від 09.12.2024), в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 від 18.06.2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 362, ч. 4 ст. 190 КК України проведено огляд матеріальних носіїв інформації (документів), які були вилучені 22.11.2024 року в ході проведення обшуку в офісі приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 .

Так, в ході проведення огляду вилучених документів додатково було виявлено ряд заповітів, посвідчених посадовими особами Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (на даний час - Котовського старостинського округу № 3 Магдалинівської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області).

Зокрема, під час огляду спадкової справи, заведеної за фактом смерті громадянина України ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено заповіт від 17.11.2016 року, посвідчений секретарем виконкому Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області ОСОБА_7 , за умовами якого громадянин України ОСОБА_6 заповідає громадянці України ОСОБА_8 усе належне йому рухоме та нерухоме майно, а також майнові обов`язки.

В ході перевірки інформації було встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть № 742 від 30.03.2022 року).

В той же час, заповіт датований 17.11.2016 року, в якому заповідачем виступає ОСОБА_9 , зареєстрований в Спадковому реєстрі Дніпропетровською регіональною філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» 01.11.2022 року.

При подальшій перевірці інформації встановлено, що на підставі вищезазначеного заповіту громадянка України ОСОБА_8 , виступаючи в якості спадкоємця, 09.01.2023 року отримала у приватного нотаріуса ОСОБА_5 свідоцтво про на спадщину за заповітом за умовами якого отримала у спадок від померлого ОСОБА_6 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 08.03.2023 року ОСОБА_8 здійснила продаж вказаної квартири громадянці України ОСОБА_10 . Вищезазначений договір купівлі-продажу від 08.03.2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріально округу ОСОБА_11 (нотаріальні бланки: НСК 037181, НСК 037182).

Крім того, в ході огляду спадкової справи, заведеної за фактом смерті громадянина України ОСОБА_12 , який помер приблизно 15.08.2020 року, було виявлено заповіт від 25.12.2019 року, який посвідчено секретарем виконкому Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області ОСОБА_7 , за умовами якого громадянин України ОСОБА_12 заповідає громадянину України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженцю м. Нікополь, Дніпропетровської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , усе належне йому рухоме та нерухоме майно, а також майнові обов`язки.

В ході перевірки інформації було встановлено, що громадянин України ОСОБА_12 помер приблизно 15.08.2020 року (актовий запис про смерть № 1316 від 11.09.2020 року). В той же час, заповіт датований 25.12.2019 року, в якому заповідачем виступає ОСОБА_12 , зареєстрований в Спадковому реєстрі Дніпропетровською регіональною філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» 21.03.2023 року.

При подальшій перевірці інформації встановлено, що на підставі вищезазначеного заповіту громадянин України ОСОБА_13 виступаючи в якості спадкоємця, 04.04.2023 року отримав у приватного нотаріуса ОСОБА_5 свідоцтво про на спадщину за заповітом за умовами якого отримав у спадок від померлого ОСОБА_12 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому, 14.07.2023 року громадянин України ОСОБА_13 здійснив продаж вказаної квартири громадянці України ОСОБА_14 . Вищезазначений договір купівлі-продажу від 14.07.2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріально округу ОСОБА_15 (нотаріальні бланки: НСМ 727025, НСМ 727026).

Крім того, в ході перевірки інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було встановлено, що громадянин України ОСОБА_13 на підставі заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області 12.03.2012 року, отримав у спадок від громадянина Норвегії ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 . За даними Державного реєстру актів цивільного стану ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис про смерть № 5983 від 04.09.2012 року). Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого ОСОБА_13 отримав у спадок від Твейто Яна частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , було посвідчено 27.07.2023 року державним нотаріусом Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_18 .

Також, в ході огляду спадкової справи, заведеної за фактом смерті громадянина України ОСОБА_19 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , було виявлено заповіт, від 02.12.2021 року, який посвідчено старостою Котовського старостинського округу Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_20 , за умовами якого громадянин України ОСОБА_19 заповідає громадянину Українии ОСОБА_21 усе належне йому рухоме та нерухоме майно, а також майнові обов`язки.

В ході перевірки інформації було встановлено, що громадянин України ОСОБА_19 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (актовий запис про смерть № 1404 від 31.03.2023 року).

В той же час, заповіт датований 02.12.2021 року, в якому заповідачем виступає ОСОБА_19 , зареєстрований в Спадковому реєстрі Дніпропетровською регіональною філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» 25.12.2023 року.

При подальшій перевірці інформації встановлено, що на підставі вищезазначеного заповіту громадянин України ОСОБА_21 , виступаючи в якості спадкоємця, 04.01.2024 року отримав у приватного нотаріуса ОСОБА_5 свідоцтво про на спадщину за заповітом за умовами якого отримав у спадок від померлого ОСОБА_19 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 .

Також, в ході огляду нотаріальних справ було виявлено два договори купівлі-продажу з ідентичними реквізитами, що вказує на їх фіктивність.

Так, під час огляду вилучених документів у офісі ОСОБА_5 , було виявлено два договори купівлі-продажу датовані 21.02.2008 року, посвідчені приватним нотаріусом ОСОБА_22 . Обидва договори надруковані на нотаріальному бланку з реквізитами: ВКА 938330. В той же, час за умовами одного договору купівлі-продажу предметом договору є житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_6 , продавцем виступає ОСОБА_23 , а покупцем виступає ОСОБА_24 (договір зареєстрований в реєстрі під номер 131). А за умовами іншого договору купівлі-продажу з ідентичними реквізитами нотаріального бланку предметом договору є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_7 , продавцями виступають: ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , а в якості покупця виступає ОСОБА_29 (договір зареєстрований в реєстрі під номер 119).

Орган досудового розслідування вважає, що квартира за адресою: АДРЕСА_4 , а саме частина квартири, яка належить на праві власності ОСОБА_13 відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Отже з метою забезпечення збереження речових доказів недопущення відчуження нерухомого майна виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказану частину квартири.

Слідча у судове засідання для розгляду клопотання не з`явилася, про час та місце його розгляду повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за її відсутності, на задоволенні наполягала, неприбуття слідчої в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення власника майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчою суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання слідчої підлягає задоволенню, виходячи з такого.

В провадженні СВ відділу поліції №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000049 від 18 червня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4, 5 ст. 190, ч. 1 ст. 362, ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000049 від 18 червня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 362 КК України встановлено факти незаконного заволодіння речовими правами на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на території міста Дніпра.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (№ інформаційної довідки 407559747), громадянин України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області 12.03.2012 року, отримав у спадок від громадянина Норвегії ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 . За даними Державного реєстру актів цивільного стану Твейто Ян помер ІНФОРМАЦІЯ_8 (актовий запис про смерть № 5983 від 04 вересня 2012 року). Свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 1-331, виданий: 27 липня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_13 отримав у спадок від Твейто Яна 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , було посвідчено державним нотаріусом Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_18 .

В рамках кримінального провадження об`єкт нерухомого майна, а саме 1/2 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 постановою старшого слідчого СВ відділу поліції №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 03 лютого 2025 року визнано речовим доказом.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст. 98 КПК України.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу у судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

При цьому, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів для їх подальшого дослідження.

Частиною 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Клопотання слідчого не містить даних щодо осіб, які проживають у квартирі АДРЕСА_8 , та користуються нею. Не зазначено, хто саме в ній мешкає та на якій правовій підставі.

Отже в силу ч. 12 ст. 170 КПК України клопотання в частині заборони користування вищевказаним нерухомим майном не підлягає задоволенню.

Крім того, в прохальній частині клопотання слідчий просить доручити забезпечити виконання ухвали про арешт майна слідчим слідчого відділення відділу поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, які не входять до складу групи слідчих, а саме ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , відповідно до постанови про зміну групи слідчих, що здійснюють досудове розслідування від 24 січня 2026 року, не підлягає задоволенню.

Між тим, у поданому клопотанні слідчий просить суд доручити забезпечити виконання ухвали про арешт майна оперативним співробітникам УКР ГУНП в Дніпропетровській області, однак вони й так уповноважені діяти за дорученням слідчого.

Отже, у задоволенні клопотання слідчого в частині надання доручення забезпечити виконання ухвали про арешт майна слідчим слідчого відділення відділу поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області: ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , оперативним співробітникам УКР ГУНП в Дніпропетровській області, слід відмовити.

Таким чином клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 ,про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 18 червня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4, 5 ст. 190, ч. 1 ст. 362, ч. 4 ст. 358 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на частину об`єкта нерухомого майна, а саме 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , з метою збереження речових доказів та не допущення відчуження нерухомого майна.

Заборонити відчуження та розпорядження 1/2 частиною об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_4 , що належить на праві власності ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, а саме: суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії стосовно приватизації або набуття права власності на майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна, а саме 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_4 .

Доручити забезпечити виконання ухвали про арешт майна слідчим слідчого відділення відділу поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у складі: ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_3 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , а також прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1