Справа № 159/413/26
Провадження № 1-кп/159/338/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001712 від 12.09.2019 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Люблинець Ковельського району Волинської області, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, працює головним інженером в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Альпак», РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.241 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2026 у Ковельський міськрайонний суд Волинської області з Ковельської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001712 від 12.09.2019 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.241 КК України.

До суду 06.03.2026 захисником ОСОБА_5 подано клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.241 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а також закриття кримінального провадження. Клопотання обгрунтоване тим, що інкримінована обвинуваченому подія сталася у період з 2019 по 2022 рік, його діяння кваліфіковано за ч.1 ст.241 КК України, віднесене до нетяжких злочинів, у санкції якого найсуворішим видом покарання передбачено обмеження волі. З дня вчинення кримінального правопорушення минуло більше трьох років, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України строк давності минув, відтак обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закриттю. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають віднесенню на рахунок держави.

У підготовчому судовому засіданні захисник підтримала своє клопотання, просила його задовольнити.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника підтримав, повідомив суд, що йому зрозуміла суть пред`явленого обвинувачення та висловлена захисником підстава звільнення від кримінальної відповідальності. З правом заперечувати проти закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності він обізнаний та надає згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з цієї підстави та закриття кримінального провадження.

Прокурор вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, повідомив, що строки давності у цьому кримінальному провадженні не переривалися та не зупинялися, майнова щкода, завдана кримінальним правопорушенням, відшкодована.

Розглянувши клопотання, заслухавши з цього питання думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

За змістом обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачено у забрудненні атмосферного повітря шкідливими для довкілля речовинами, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля, у період з 2019 по 2022 роки в смт Люблинець Ковельського району Волинської області, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.214 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.214 КК України забруднення або інша зміна природних властивостей атмосферного повітря шкідливими для життя, здоров`я людей або для довкілля речовинами, відходами або іншими матеріалами промислового чи іншого виробництва внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля, - караються штрафом від однієї тисячі восьмисот до трьох тисяч шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на той самий строк або без такого.

Згідно з ч.4 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.214 КК України є нетяжким злочином, санкцією якого найсуворішим видом покарання встановлено обмеження волі на строк до трьох років.

Як визначено ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років (ч.2 ст.49 КК України).

Частиною 3 ст.49 КК України передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, до кримінальних правопорушень кваліфікованих за ч.1 ст.214 КК України підлягають застосуванню положення п.2 ч.1 ст.49 КК України, якими у якості підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності встановлено трьохрічний строк давності.

З огляду на вчинення інкримінованого обвинуваченому правопорушення у період з 2019 по 2002 роки, трьохрічний строк давності на час розгляду кримінального провадження судом сплив, перебіг давності не переривався та не зупинявся, відтак суд приходить до висновку про необхідність застосування у даному кримінальному провадженні передбаченої п.2 ч.1 ст.49 КК підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Також, частиною 1 ст.285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Як визначено ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За змістом п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності кримінальне провадження закривається судом.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням викладеного клопотання захисника підлягає задоволенню, обвинуваченого ОСОБА_4 належить звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у сумі 15772,68 грн., пов`язані з проведенням інженерно-екологічної експертизи № 3408, згідно з ч.1 ст.122, ч.2 ст.124, ч.1 ст.126 КПК України підлягають віднесенню на рахунок держави.

При вирішенні питання щодо розподілу процесуальних витрат суд також враховує правовий висновок, викладений Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 12.09.2022 у справі № 203/241/17, згідно з яким, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Враховуючи наведене, керуючись ст.284 - 286, 288 КПК України, на підставі статті 49 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.241 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0001712 від 12.09.2019 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.241 КК України - закрити.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 15772 (п`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят дві) гривні 68 копійок віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1