У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2026 Справа №607/22879/25 Провадження №1-кп/607/676/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

під час проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001662 від 03 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001662 від 03 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання у якому просить продовжити строк застосованого відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. В обгрунтування клопотання вказує про те, що строк зазначеного запобіжного заходу обвинуваченій закінчується та на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а підстави для зміни запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки продовжують існувати ризики того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, адже остання ухилялася від явки до суду, оскільки будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи не з`являлася на судовий розгляд, також може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Крім цього ОСОБА_4 є раніше судима за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, також на даний час ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні декількох тяжких злочинів проти власності, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченої та про підвищену її суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому вважає, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків.

Захисники обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні просить суд змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника.

Заслухавши клопотання прокурора, а також клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 та обвинувачену ОСОБА_4 , суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, ухвалою слідчого Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 січня 2026 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, на термін до 20 березня 2026 року.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Відповідно до п. п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Таким чином, суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останньої більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.

В свою чергу слід зазначити, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею177 (частина 1 статті 184 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК покладає на прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

При цьому суд враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, які із урахуванням вимог ст.12 КК України є тяжкими злочинами, та за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Крім того на даний час продовжують існувати ризики, що були враховані при застосуванні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , та продовженні їй строку, зокрема останняз огляду на санкцію статей обвинувачення,зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, адже остання ухилялася від явки до суду, оскільки будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи не з`являлася на судовий розгляд, також може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Крім цього ОСОБА_4 є раніше судима за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, також на даний час ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні декількох тяжких злочинів проти власності, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченої та про підвищену її суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому суд вважає, що запобігти зазначеним ризикам можливо за умови застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено підстав для зміни раніше застосованого щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_4 , а також зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується остання, суд вважає виправданим подальше тримання обвинуваченої під вартою, а тому у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, слід відмовити, а клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 строком до 60 діб.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 318, 331, ч.ч.1, 2 ст. 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченої ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 09 травня 2026 року.

Судове засідання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001662 від 03 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 4 ст. 186 КК України, відкласти до 14 год. 00 хв. 01 квітня 2026 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченій ОСОБА_4 , її захиснику,прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку лише в частині продовження строку запобіжного заходу безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1