Справа № 182/1993/26
Провадження № 1-кс/0182/245/2026
У Х В А Л А

Іменем України

30.03.2026 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2026 за № 0000261про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нововодяне Каменсько-Дніпровського району Запорізької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, курсанта навчального взводу навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 ,, не одруженого, на утриманні нікого не має, який не є особою з інвалідністю, не є депутатом, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . раніше судимого:

- 07.11.2007 року Енергодарським міським судом Запорізької області ч. 1 ст.185 КК України, до 2-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75-76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 28.02.2011 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за 186 ч.2, 190 ч.2 КК України, на підставі ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано 1 місяці невідбутого терміну до відбуття покарання 4 роки 1 місяць;

- 01.06.2016 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, ст.186 ч.2, ст. 185 ч.3 КК України, на підставі ст. 70 ч.1 КК України, до 4-х років позбавлення волі;

- 10.06.2020 року Красноармійським районним судом Донецької області, за ч.2 ст. 185 КК України, до 1 року позбавлення волі, 19.08.2021 року звільнений з Солонянської виправної колонії №21 в Дніпропетровської області, по відбуттю строку покарання;

- 24.10.2024 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000657 за ст.185 ч.4 від 21.05.2024 закрите у зв`язку з декриміналізацією злочинного діяння на підставі ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України, вирок набрав законної сили 01.11.2024,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ( в режимі ВКЗ з власних технічних засобів),

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2026 за № 0000261про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 27.01.2026 (точного часу слідством встановлено не було) ОСОБА_5 проходячи повз територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виник єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого чужого майна з будинку АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , 27.01.2026 (точного часу слідством встановлено не було), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», перебуваючи неподалік території домоволодіння АДРЕСА_2 через пошкоджений паркан проник на територію вищевказаного домоволодіння та підійшов до приміщення літньої кухні, де пошкодивши замок проник до літньої кухні та з корисливих мотивів викрав бойлер «Thermex ESS V Champion Slim Silverheat», ринкова вартість якої згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 416 від 16.03.2026 становить 2866 грн. 67 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на викрадення майна з території домоволодіння розташованого за адресою: будинок АДРЕСА_2 , в той же день, 27.01.2026 ОСОБА_5 повернувшись до домоволодіння АДРЕСА_2 , де під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через пошкоджений паркан проник на територію вищевказаного домоволодіння та підійшов до літньої кухні, де через незачинені вхідні двері проник до кухні та з корисливих мотивів викрав: бензокосу «PRO Craft t420» ринкова вартість якого згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 416 від 16.03.2026 року становить 1947 грн. 56 коп., торгові ваги на 150 кілограм, ринкова вартість якого згідно висновку експерта № 416 від 16.03.2026 встановити не виявилось можливим. Чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 4814 грн. 23 коп.

В подальшому ОСОБА_5 залишили місця вчинення злочину, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.

У ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаних злочинів.

Винуватість ОСОБА_5 повністю підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

?Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 ;

?Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 ;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

?Протоколом впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_7 ;

?Протоколом огляду предметів;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

?Протоколом впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_8 ;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

?Протоколом впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_9 ;

?Речовими доказами

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може:

?переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

?незаконно впливати на потерпілу та свідків;

?перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

?вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічні тим, у яких підозрюється, а саме:

1) наявні докази про вчинення підозрюваного кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що свідчить про перетворення вчинення вказаного злочину у основний спосіб заробітку, що може сприяти вчиненню ОСОБА_5 нових злочинів, якщо йому не буде обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;

2) ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 років до 8 років, що може спонукати його переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також дотримується обов`язкова умова ч. 2 ст. 181 КПК України, тобто покарання у виді позбавлення волі;

3) Враховуючи той факт, що підозрюваному ОСОБА_5 відома особа свідок тобто існує ризик незаконного впливу підозрюваного на свідка з метою уникнення покарання за вчинений злочин.

Вищевикладене свідчить про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Орган досудового розслідування вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука та застава не забезпечить належне виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, особисте зобов`язання, не може обмежити ОСОБА_5 перебувати у нічний час на вулицях міста, що не зможе запобігти вчиняти ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, в оточені ОСОБА_5 не має особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язатися за необхідності доставляти його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Крім того, майновий стан підозрюваного, а саме відсутність офіційного місця роботи та постійного заробітку законним шляхом не надає останньому можливості внести кошти в якості застави.

Враховуючи вищевикладене виникла необхідність обрання у відношенні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, який забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме у вигляді нічного домашнього арешту заборонивши підозрюваному залишати житло в період часу з 20:00 год. до 08:00 год. з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Прокурор вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також є ризики, зазначені у клопотанні. Просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечував.

Вислухавши прокурора та підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 185 КК України, внесені до ЄРДР 10 березня 2026 року за № 0000261.

26 березня 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка),поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_7 ; протоколом огляду предметів; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_9 та речовими доказами.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від органу досудового розслідування та суду; ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення інших кримінальних правопорушень, аналогічних тому у якому підозрюється.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органу досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 5-ти до 8-ми років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрювана може втекти.

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на потерпілу та свідків) об`єктивно існує, бо підозрюваний може незаконно впливати на них з метою зміни показів, оскільки вони проживають також у м. Нікополь, та ОСОБА_5 відомі місця їх проживання. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Що стосується наявності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що такий ризик не існує, оскільки у клопотанні взагалі не зазначено у чому він полягає.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, у яких підозрюється.

На обґрунтування вказаного ризику слідчим у клопотанні зазначено, що злочин у якому ОСОБА_5 підозрюється вчинено ним з корисливих мотивів.

З огляду на вищевказане, існування даного ризику не виключається.

Крім того, ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів. Однак не зважаючи на це продовжив вчиняти нові корисливі злочини. Зазначене свідчить про його схильність до вчинення нових злочинів.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, у яких підозрюється. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Враховуючи положення ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам, т.я. в оточенні підозрюваного немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; злочин вчинено ним в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя вважає необхідним застосувати умови домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце постійного проживання у нічний час доби.

Також слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. 1, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2026 за № 0000261про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 20.00 год. до 08.00 год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровської обл.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 30 травня 2026 року і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1