Єдиний унікальний № 501/1553/26
Провадження № 1-кс/501/360/26
У Х В А Л А

11 травня 2026 року, м. Чорноморськ

Слідчий суддя Чорноморського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в кримінальному провадженні № 0000273 від 04 квітня 2026 року за підозрою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівська (Чорноморська) Одеської обл., громадянина України, офіційно не працевлаштованого, має на утриманні неповнолітню доньку, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 червня 2026 року включно.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СВ ВП №1 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000273 від 04 квітня 2026 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 121 КК України.

Слідчий зазначає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий зазначає, що неможливо обрати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, у судове засідання не прибув, заяв, клопотань до суду не подав.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, надав пояснення на його обґрунтування.

Підозрюваний, його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого частково, а саме просили обрати нічний домашній арешт.

Дослідивши надані матеріали, заслухавши учасників провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Слідчий суддя встановив, що слідчим відділенням Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеський області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000273 від 04 квітня 2026 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується відповідним витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

ОСОБА_5 не затримувався в порядку ст. 208 КПК України.

29 квітня 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Повідомлення про підозру здійснено у спосіб, визначений ч. 2 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України. 06 травня 2026 року ОСОБА_5 самостійно прибув до орану досудового розслідування, цього ж дня йому було безпосередньо вручено повідомлення про підозру.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення цього злочину передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Тож, згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України до ОСОБА_5 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04 квітня 2026 року о 19:52 годин, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували біля під`їду № 3 багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , де між ними стався словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, який переріс у бійку. Після бійки, яка тривала приблизно 1 хвилину, ОСОБА_8 зайшов у вищевказаний під`їзд, а ОСОБА_5 залишився біля вказаного будинку. Через декілька хвилин, о 19:56 годин, ОСОБА_8 вийшов з під`їзду та направився до ОСОБА_5 , тримаючи в правій руці дубинку, загальною довжиною 560 мм, яка являє собою стрижень, виготовлений із деревини, в поперечному розрізі круглої форми, діаметром 20,4 мм, обмотана липкою полімерною стрічкою синього кольору по всій довжині, чорною липкою полімерною стрічкою в зоні руків`я, матерчатим канатом по всій довжині та яка до категорії холодної зброї не відноситься, після чого ОСОБА_5 накинувся ОСОБА_9 , таким чином, вибивши вказану дубинку із рук ОСОБА_8 , та обидва повалились на асфальтне покриття в сторону під`їзду, після чого між ними почалась боротьба, яка тривала приблизно 1 хвилину, в результаті якої ОСОБА_5 , зумівши отримати перевагу в боротьбі, знаходячись в положенні зверху та прижимаючи ОСОБА_8 в положенні лежачі на правому боці до асфальтного покриття, маючи на меті спричинення тяжких тілесних ушкоджень, за допомогою предмету із колото-ріжучими властивостями, який тримав у правій руці, достовірно розуміючи, що ОСОБА_8 не вчиняє активних актів агресії в його сторону та фізично позбавлений такої можливості, наніс не менше шести ударів в область тулуба ОСОБА_8 .

В результаті умисних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 заподіяні п`ять колото-різаних ран грудної клітки зліва, одна з яких поникає в ліву плевральну порожнину, колото-різана рана лівого плеча, садна голови та тулуба, у вигляді:

-непроникаючої колото-різаної рани в ділянці 5-го міжребер`я по заднє-пахвовій лінії, раньовий канал, якої йде спереду назад, дещо досередини та донизу, сліпо закінчується в підшкірно-жировій клітковині;

-непроникаючої колото-різаної рани в ділянці 6-го міжребер`я по заднє-пахвовій лінії, раньовий канал, якої йде спереду назад, сліпо закінчується в підшкірно-жировій клітковині;

-непроникаючої колото-різаної рани в ділянці 6-го міжребер`я по лопатковій лінії, раньовий канал, якої в наданій медичній документації не зазначено;

-проникаючої колото-різаної рани в ділянці 6-7-го міжребер`я по лопатковій лінії нижче на 0,5 см та лівіше на 2,0 см попередньої рани у 6-му міжребер`ї по лопатковій лінії, раньовий канал йде зверху вниз, проникає у плевральну порожнину, яка ускладнилась лівостороннім гемопневмотораксом (наявність крові та повітря в лівій плевральній порожнині);

-непроникаючої колото-різаної рани в ділянці 9-го міжребер`я по лопатковій лінії, раньовий канал йде зверху вниз, закінчується сліпо в підшкірно-жировій клітковині;

-колото-різаної рани лівого плеча у верхній третині, раньовий канал в наданій медичній документації не зазначено;

-трьох саден в тім`яній ділянці по центру, синця на передньо-бічній поверхні грудної клітки зліва, синця в лівій здухвинній ділянці.

Колото-різані рани грудної клітки зліва, колото-різана рана лівого плеча утворились від дії предмета (предметів), який має колючо-ріжучі властивості, індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, яким міг бути клинок ножа при його зануреннях в тіло.

Садна в тім`яній ділянці по центру, синець на передньо-бічній поверхні грудної клітки зліва, синець в лівій здухвинній ділянці виникли від дії тупого(-их) твердого(-их) предмета (предметів), індивідуальні особливості якого(-их) в ушкодженнях не відобразились.

Проникаюча колото-різана рана грудної клітки зліва в ділянці 6-7-го міжребер`я по лопатковій лінії, згідно з п. 2.1.3 «й» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р., відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Колото-різані рани грудної клітки зліва, котрі не проникають в плевральну порожнину, закінчуються сліпо в підшкірно-жировій клітковині, колото-різана рана лівого плеча, як окремо так і разом, не були небезпечними для життя, викликають розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день), і за цим критерієм, згідно п.п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Садна в тім`яній ділянці по центру, синець на передньо-бічній поверхні грудної клітки зліва, синець в лівій здухвинній ділянці, як окремо так і разом, не були небезпечними для життя, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р., відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення і зник у невідомому напрямку, а ОСОБА_8 , скориставшись автомобілем марки «Toyota Corola», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, який перебуває у користуванні потерпілого, самостійно дістався до КНП «Чорноморська лікарня» ЧМР, де його госпіталізовано до реанімаційного відділення та надана медична допомога.

Обґрунтованість вказаної підозри підтверджується дослідженими слідчим суддею доказами, зокрема: протоколами огляду місця події від 05 квітня 2026 року; протоколами допитів потерпілого ОСОБА_8 від 04 квітня 2026 року та 09 квітня 2026 року; протоколом невідкладного обшуку від 05 квітня 2026 року; протоколом огляду DVD-R-диску з відеозаписом від 04 квітня 2026 року з камери відеоспостереження; постановами про визнання і долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 05 квітня 2026 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06 квітня 2026 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 квітня 2026 року за участю свідка ОСОБА_10 ; висновком судової медичної експертизи № 361 від 22 квітня 2026 року щодо потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 28 квітня 2026 року за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 06 травня 2026 року.

Підозрюваний та його захисник не заперечували обґрунтованості підозри.

Слідчим суддею також встановлено наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, про що свідчить тяжкість покарання (позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років), яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. В той же час, слідчий суддя виходить з того, що суворість покарання є суттєвим, але не самодостатнім фактором при оцінюванні ризику переховування, а тому враховує також інші обставини, які свідчать про існування цього ризику. Так, одразу після можливого вчинення кримінального правопорушення 04 квітня 2026 року ОСОБА_5 залишив місце події. Він не міг не усвідомлювати, що вчинив дії, які можуть бути кваліфіковані як кримінальне правопорушення, однак, тривалий час ухилявся від органу досудового розслідування. Лише 06 травня 2026 року ОСОБА_5 самостійно прибув до органу досудового розслідування.

- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків. При цьому слідчий суддя бере до уваги, що показання свідків можуть бути джерелом доказів при розгляді справи по суті, за умови їхнього допиту безпосередньо у суді. Підозрюваний та потерпілий проживають в одному багатоквартирному будинку та є сусідами, що об`єктивно створює постійну можливість контакту між ними. Крім того, враховуючи тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваному у випадку доведення його винуватості, останній може вчиняти спроби впливати на свідків з метою надання ними показань, вигідних для нього.

Наявність вказаних ризиків підтверджується наданими слідчому судді доказами, зокрема, вказаними вище.

З цих підстав суд відхиляє доводи підозрюваного та його захисника про відсутність ризиків, на які посилаються слідчий та прокурор.

В той же час, суд не погоджується з наявністю інших ризиків, на які посилається сторона обвинувачення. Так, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення,у якому підозрюється), слідчий та прокурор не вказали конкретних обставин на обґрунтування цих ризиків та не надали відповідних доказів.

Для запобігання встановленим ризикам слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, особистого зобов`язання, поруки, застави.

Так, застосування більш м`яких запобіжних заходів не передбачає застосування тих засобів контролю за поведінкою підозрюваного, які визначені ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

При ухваленні рішення, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України бере до уваги, що надані стороною обвинувачення докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є вагомими, а покарання, яке загрожує підозрюваному (позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років) є тяжким; наявність у підозрюваного хвороб, однак, відсутність необхідності систематичного відвідування лікаря; відсутність дружини; наявність малолітньої доньки, яка, однак, проживає з матір`ю закордоном; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи та стабільного доходу; підозрюваний вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи існування ризику незаконно впливу на потерпілого, з яким підозрюваний проживає у одному багатоквартирному будинку, слідчий суддя вважає, що домашній арешт слід застосувати цілодобово. На переконання слідчого судді, такий запобіжний захід є необхідним та достатнім для запобігання встановленим ризикам.

Доводи захисника про те, що підозрюваний здійснює догляд за своїми дідом та бабою, з якими разом проживає, слідчий суддя відхиляє, оскільки підозрюваний після 04 квітня 2026 року близько одного місяця вдома не проживав, відповідно такий догляд здійснювати не міг. Крім того, підозрюваний пояснив, що в цей період часу за дідом та бабою доглядала його матір.

Щодо доводів захисника про стан здоров`я підозрюваного, то останній пояснив, що на даний час він не проходить постійного лікування.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, протягом дії запобіжного заходу підозрюваний зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З урахуванням викладеного вище, клопотання слідчого слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 182, 183, 194, 196, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово без дозволу слідчого, прокурора та/або суду (крім випадків необхідності перейти в укриття в разі оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану, про що в кожному випадку повідомляти прокурора) до 28 червня 2026 року включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду в цьому кримінальному провадженні, а також виконувати у строк до 28 червня 2026 року включно, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали для здійснення контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, направити зазначеному органу Національної поліції копію цієї ухвали для негайної постановки на облік особи, щодо якої застосовано запобіжний захід, і повідомлення про це слідчого.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення чи з дня отримання її копії, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, а для особи, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя