справа № 208/15/25
провадження № 1-кп/208/632/26
УХВАЛА

про продовження застосування запобіжного заходу

06 лютого 2026 р. м. Кам`янське

Колегія суддів Заводського районного суду міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 в режимі ВКЗ

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 в режимі ВКЗ

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2024 року за № 0002363 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійська Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 10 грудня 2025 року відносно обвинуваченого продовжено запобіжний захід, застосований під час досудового розслідування, у виді триманні під вартою, строк дії ухвали закінчується 07 лютого 2026 року.

В судовому засіданні 10 грудня 2025 року в зв`язку з відомостями, повідомленими під час судових дебатів стороною захисту щодо застосування психологічного тиску на обвинуваченого під час проведення досудового розслідування і необхідністю перевірки цих відомостей, було відновлено з`ясування обставин та перевірки їх доказами в цій частині, а отже до закінчення строку ухвали про застосування запобіжного заходу не можливо завершити розгляд кримінального провадження. За клопотанням сторони захисту судом було надана час для підготовки заяви обвинуваченого про вчинений щодо нього злочин і така заяву надійшла на адресу суду 02 лютого 2026 року і відповідно після цього скерована до відповідних органів досудового розслідування для перевірки зазначених фактів.

Наразі підстави, що унеможливлюють завершення судового розгляду кримінального провадження, продовжують існувати.

Прокурором ОСОБА_5 спрямовано до суду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1,2 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, виклавши в тексті клопотання обставини, що на думку сторони обвинувачення свідчать на наявність вказаних ризиків, обставини, що вказують на обґрунтованість підозри та вказав на неможливість запобігання цим ризикам застосовуванням іншого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши учасників судового провадження, а саме:

обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою і просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання його матері та дружини, які винаймають квартиру в місті Дніпро, з носінням електронного браслету, посилався на відсутність ризиків, зазначених прокурором, в тому числі на відсутність намірів вчиняти інше кримінальне правопорушення.

захисника ОСОБА_7 , яка підтримала позицію свого підзахисного і просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на необґрунтованість підозри, недоведеність ризиків, зазначених в клопотанні, зазначивши, що докази всі дослідженні, ОСОБА_8 не має наміру переховуватися, має міцні соціальні зв`язки, одружений, має матір, і тому просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання його родини, також зазначила на можливість визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обстави кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

На думку колегії суддів, прокурором доведено наявність ризиків на час судового провадження, що полягають у можливості переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

На наявність цих ризиків вказує те, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, яке згідно із ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, існує ризик, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до діючого законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зокрема на тимчасово окупований території або в рф.

Безмовно наявним є і ризик, що полягає в можливості вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, враховуючи систематичність поширення нею відповідної інформації, що відображено в обвинувальному акті, та ту обставину, що військові дії тривають, а останній мешкає в безпосередній близькості до проведення таких дій. Проживання в іншому місті, зокрема в м. Дніпрі, де зі слів обвинуваченого він має намір проживати, не буде перепоною для можливості вчинення кримінального правопорушення.

Відсутність намірів втечі, на чому наголошував обвинувачений, а також і відсутність таких спроб, на що звертає увагу захисник, не вказує на неможливість вчинення обвинуваченим цих дій в майбутньому, а вказують на дієвість запобіжного заходу.

Тяжкість, характер, обставини кримінального правопорушення свідчать про вагомість заявлених ризиків, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою. Міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, а саме те, що він одружений і має матір, і які винаймають житло в м. Дніпро, врахована судом, проте ця обставина не впливає на вагомість ризиків, наявність яких встановлена під час розгляду клопотання.

Ризики, що продовжують існувати, є достатніми для необхідності застосування запобіжного заходу. Та обставина, що фактично завершено дослідження доказів у кримінальному провадженні, не спростовують наявність встановлених ризиків можливості переховуватися до суду, враховуючи, що обвинувачений обізнаний щодо позиції сторони обвинувачення, що була висловлена в судових дебатах.

Також колегія суддів зазначає, наявні підстави вважати підозру обґрунтованою, враховуючи формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, що є предметом судового розгляду. Оцінку доказам, їх належності та допустимості, суд може надати лише в нарадчій кімнаті при ухваленні вироку, і до завершення судового розгляду така оцінка була б передчасною.

При цьому, колегією суддів врахована та обставина, що до закінчення строку дії ухвали не можливо завершити судовий розгляд цього кримінального провадження.

Таким чином, є наявними ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також обставини, передбачені ст.178 КПК України, що дають достатні підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою та свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, а також з огляду на обґрунтованість підозри, враховуючи формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, доведеність наявності ризиків, розмір застави колегія суддів вважає за необхідне не визначати.

З вищезазначених підстав не підлягає задоволенню клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про зміну запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою.

Керуючись ст. ст.331, глава 18 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійська Донецької області, громадянина України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 06 лютого 2026 року по 06 квітня 2026 року включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою (цілодобовий домашній арешт) відмовити.

Строк дії ухвали в частині дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 квітня 2026 року.

Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» для відома і виконання, а також вручити обвинуваченому ОСОБА_6 .

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3