Справа № 932/1194/26
Провадження № 1-кс/932/712/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Дніпро клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів територіальним управлінням Державного бюро розслідувань Донецької обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000107 від 28.01.2026 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 , за погодженням прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальним управлінням Державного бюро розслідувань Донецької обласної прокуратури ОСОБА_5 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000107 від 28.01.2026 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, передбаченого санкцією ч.7 ст.111-1 КК України, а саме, на квартири, загальною площею 45,1 кв.м, житловою площею 27,2 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 123.

В обґрунтування клопотання старший слідчий зазначила, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Маріуполі ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000107 від 28.01.2026 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 28.10.2021 № 587 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 призначено на посаду поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_6 присягнув на вірність Українському народові та зобов`язався, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Водночас ОСОБА_6 складеної ним присяги не дотримався та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст. 1, 2, 17 Конституції України, ст.ст. 2, 63 Закону України «Про Національну поліцію», зрадив українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

З 24.02.2022 по 15.04.2022, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Маріупольського району Донецької області, будучи працівником правоохоронного органу та достовірно обізнаним, що на території України введено режим воєнного стану, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії шкодитимуть суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості та обороноздатності України, а також державній, економічній та інформаційній безпеці України, керуючись цією метою та метою встановлення та утвердження окупаційної влади на території Донецької області, отримання роботи із владними повноваженнями та проживання на її території, добровільно надав згоду представникам окупаційної адміністрації та вступив на посаду «врио оперуполномоченного СУР Жовтневого районного отдела Мариупольского городского управления МВД донецкой народной республики», а саме до структурного підрозділу окупаційної адміністрації рф, а саме незаконного органу так званої «полиции днр».

В подальшому ОСОБА_6 , зрадивши Українському народові, діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України розпочав свою діяльність в інтересах ворога, виконуючи обов`язки представника незаконного правоохоронного органу на території Жовтневого (Центрального) району міста Маріуполя Донецької області за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Фонтанна, 87.

Зокрема, продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, ОСОБА_6 у травні 2022 року (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у місті Маріуполі, біля будівлі ГУНП в Донецькій області за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, проспект Нахімова 86, приймав участь у публічних заходах, які проводились представниками окупаційних засобів масової інформації щодо встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, окупаційної адміністрації держави агресора, виправдовуючи перехід іншими працівниками державних органів на бік ворога, про що 02.06.2022 викладено відеозапис у мережі Інтернет на відеохостингу YouTube під назвою «Донбас. Я считаю эти видеокадры важнейшей илюстрацией мысли о том, что Мариуполь не Украинский город. Жители понятно, на стороне днр. Теперь и украинская полиция переходит в МВД республики.».

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, а саме, у колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено 27.01.2026, в порядку, передбаченому ч.2, 8 ст.135 КПК України, а саме шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також захиснику підозрюваного.

Так, санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України визначено додаткове покаранням у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, підозрюваному ОСОБА_6 на праві власності належать на наступні об`єкти нерухомого майна:- частка квартири загальною площею 45,1 кв. м, житловою площею 27,2 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна 123.

Враховуючи викладене, з метою виконання завдань кримінального провадження, забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, старший слідчий просить задовольнити клопотання сторони обвинувачення та накласти арешт на вказане вище майно, що на праві часткової приватної власності належить ОСОБА_6 .

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Старший слідчий для розгляду клопотання не з`явилась, про час та місце його розгляду повідомлена належним чином, подала слідчому судді заяву про розгляд клопотання про арешт майна за її відсутності, на задоволенні наполягала.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 .

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000107 від 28.01.2026, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, за обставин, викладених вище.

27 січня 2026 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, в порядку, передбаченому ч.8 ст.135 КПК України, а саме, шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в газеті «Урядовий кур`єр» від 27.01.2026 №22, на офіційному веб- сайті Офісу Генерального прокурора.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 26.01.2026 №461685557 ОСОБА_6 належить на праві власності: квартири, загальною площею 45,1 кв.м, житловою площею 27,2 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 123 ( на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , видане 27.09.2016).

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_6 за обставин, викладених старшим слідчим, могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт старший слідчий, знаходиться у власності підозрюваного ОСОБА_6 , а тому існує обґрунтований ризик його відчуження задля запобігання можливої конфіскації у разі в майбутньому доведеності висунутого обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на вказане майно, що належить підозрюваному ОСОБА_6 та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого старший слідчий звернувся із клопотанням.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя переконана, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення можливої конфіскації майна, є правові підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 170- 173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів територіальним управлінням Державного бюро розслідувань Донецької обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000107 від 28.01.2026 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , а саме, на квартири, загальною площею 45,1 кв.м, житловою площею 27,2 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 123 - з метою тимчасового позбавлення права володіти, відчужувати і розпоряджатися будь - яким чином таким майном.

Роз`яснити, що відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1