09 лютого 2026 року м. Запоріжжя
Текст повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не містить зазначення про права підозрюваного. Вручення окремої пам`ятки про права не підміняє обов`язку службової особи дотримання вимог КПК, щодо змісту документу «повідомлення про підозру». Таким чином, одержане ОСОБА_3 повідомлення про підозру у цьому кримінальному провадженні за ч.5 ст. 361 КК України не відповідає вимогам КПК за формою, щодо роз`яснення процесуальних прав підозрюваного за ст. 42 КПК.
Оскаржуване повідомлення не містить посилання на вчинення злочину з використанням інформаційних (автоматизованих) систем, з посиланням на норми профільного Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» від 05.07.1994 р. (зі змінами), де наведено не лише законодавчу дефініцію «інформаційна (автоматизована) система» а й умови забезпечення захисту інформації в системі.
У повідомленні про підозру вказується, що автомобільна газонаповнювальна станція (адреса: Запорізька область, Запорізький район, с. Нове Запоріжжя, вул. Нікопольське шосе, земельна ділянка 1в) належить на праві власності Долинській сільській раді Запорізького району, однак не вказано хто є власником інформаційної (автоматизованої) системи на цій ділянці з відомостями про власника засобів дистанційної передачі даних на ній: лічильник газу ЗОНД-2G250 серійний №0099 та коректор газу Фолоутек-ТМ-2-3-4 зав №5-1523, що відповідно унеможливлює застосування кваліфікації за ч.5 ст. 361 КК України, за викладених у повідомленні про підозру формулювань, відносно підозрюваного ОСОБА_3 . У оскаржуваному повідомленні про підозру за ч.5 ст. 361 КК України відносно ОСОБА_3 посилання на розмір шкоди (будь-який) у контексті примітки до ст. 361 КК України (в ред. закону від 24.03.2022) відсутнє, що унеможливлювало існування складу злочину за частиною 5 ст. 361 КК України, на час вручення повідомлення про підозру, через що це повідомлення є таким, що не відповідає вимогам пунктів 5-6 частини 1 ст. 278 КПК (у контексті вимог ст. 91 КПК). На ці обставини (вказівка про власника інформаційної (автоматизованої) системи, власника приладів обліку (маршрутизації), лічильника газу ЗОНД-2G250 серійний №0099 та коректор газу Фолоутек-ТМ-2-3-4 зав №5-1523) у повідомленні про підозру врученого ОСОБА_3 05 грудня 2025 року, без захисника, не вказано жодної інформації, чим порушено вимоги, через що це повідомлення є таким, що не відповідає вимогам пунктів 5-6 частини 1 ст. 278 КПК (у контексті вимог ст. 91 КПК). Відповідно, відсутність цих даних унеможливлювало застосування кваліфікації за ч.5 ст. 361 КК України, за викладених у повідомленні про підозру формулювань, відносно ОСОБА_3 , та відповідно, її вручення, як завершеного процесуального документу, за змістом (ст. 277 КПК). Таким чином, з викладених підстав повідомлення про підозру не містить фактичних обставин кримінального правопорушення та інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру (порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України).
У судовому засіданні підозрюваний та його адвокат доводи скарги підтримали та просили вимоги скарги задовольнити.
Слідчий ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги, вважають її необґрунтованою. Зазначили, що підозра складена на достатності зібраних доказів, та вручена у спосіб передбачений кримінальним процесуальним законодавством України. Просили у задоволенні скарги відмовити, оскільки правові підстави для її задоволення відсутні.
Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст. 303 КПК України.
Зокрема, у відповідності до п. 10 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про повідомлення про підозру після двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст.278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.
Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).
В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Зважаючи на правову природу зазначеного виду оскарження, у ході його здійснення слідчим суддею перевіряється наявність підстав для повідомлення про підозру, зміст такого повідомлення про підозру та дотримання стороною обвинувачення процесуального порядку такого повідомлення.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя має встановити: чи дотримано строк після якого підозрюваний чи його захисник можуть звернутися із скаргою на повідомлення про підозру; чи існували визначені підстави для повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні; чи дотримані вимоги КПК України щодо змісту повідомлення про підозру; чи дотримано вимоги щодо строків та порядку вручення повідомлення про підозру.
Відповідаючи на вказані питання, слідчий суддя виходить з таких міркувань.
У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України скарга на повідомлення про підозру у вчиненні злочину може бути подана, зокрема, підозрюваним та його захисником після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що оскаржуване повідомлення про підозру складено 03.12.2025, а скарга на вказане повідомлення про підозру подана 05.02.2026, тобто зі спливом більше двох місяців з дня повідомлення про підозру. Під час розгляду вказаної скарги, слідчим суддею встановлено, що на момент звернення до суду із скаргою та на момент її розгляду кримінальне провадження не закрито, а обвинувальний акт до суду не передано.
Водночас, слідчим суддею встановлено, що оскаржуване повідомлення про підозру складено 05.12.2025, оскільки дата «03 грудня 2025 року», яка зазначена у врученому ОСОБА_3 повідомленні про підозру є технічною помилкою, що підтверджується постановою слідчого від 11.12.2025, відповідно до якої уточнено дату складання повідомлення про підозру ОСОБА_3 , а саме: вважати за правильне дату складання повідомлення про підозру 05 грудня 2025 року замість 03 грудня 2025 року, а також уточнено анкетні дані ОСОБА_3 , а також підтверджено слідчим та прокурором у судовому засіданні.
Таким чином, слідчий суддя констатує, що скаргу подано із дотриманням строків, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
У свою чергу, положення ст. 278 КПК України передбачають строк та порядок вручення повідомлення про підозру, а саме повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Застосовуючи вказані норми до оскаржуваного повідомлення про підозру від 05.12.2025, слідчий суддя встановив, що вказана підозра складена слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 (постанова про призначення слідчої групи вказаного кримінального провадження від 05.11.2025) і погоджена повноважним процесуальним прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 , та вручена ОСОБА_3 05.12.2025 уповноваженим слідчим ОСОБА_9 , який входив до складу групи слідчих у цьому кримінальному провадженні, що підтверджено постановою заступника начальника СУ ГУНП в Запорізькій області від 04.12.2025 про зміну складу слідчої групи.
Крім того, ОСОБА_3 05.12.2025 вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, про що свідчить його особистий підпис.
Після вручення ОСОБА_3 повідомлення про підозру за ч.5 ст.361 КК України 05.12.2025, останній набув статусу підозрюваного, та йому 05.12.2025 на підставі постанови слідчого було призначено захисника (доручення для надання безоплатної вторинної допомоги особі від 05.12.2025 за №003-280003767), що відповідає положенням ч.1 ст. 52 КПК України, відповідно до якої участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину, та у такому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.
Таким чином, доводи адвоката щодо вручення ОСОБА_3 повідомлення про підозру 05.12.2025 без участі захисника, не свідчать про порушення порядку вручення повідомлення про підозру, передбаченому положеннями кримінально-процесуального законодавства України.
Отже, оскаржуване повідомлення про підозру вручено органом досудового розслідування 05.12.2025 ОСОБА_3 з дотриманням строку та порядку вручення повідомлення про підозру.
Доводи адвоката, що вказане повідомлення про підозру вручено з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України, вважаю такими, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються вищевикладеним.
Крім того, аналізуючи оскаржуване повідомлення про підозру від 05.12.2025, слідчим суддею встановлено, що повідомлення про підозру містить правову кваліфікацію злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) КК України, та зміст повідомлення про підозру містить виклад відповідних обставин.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору наявності доказів для визнання особи винною у вчиненні кримінального правопорушення, з урахуванням положень ст. 17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом.
Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача у тому, що кримінальне правопорушення мало місце і що особа, якій вручено письмове повідомлення про підозру, могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність. Обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами у кримінальному провадженні.
З огляду на вказане, слідчий суддя вважає доводи адвоката, викладені у скарзі, такими, що не можуть бути підставами для скасування повідомлення про підозру.
Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_3 був причетний до вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.361 КК України.
05.12.2025 ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, за викладених у ній обставин.
Також, під час проведення досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на розкриття злочину та встановлення осіб, причетних до вчиненого кримінального правопорушення, в результаті яких встановлено, що до скоєного злочину можуть бути причетні особи, у тому числі, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зміст повідомлення про підозру ОСОБА_3 за ч.5 ст.361 КК України узгоджується з вимогами вищевказаної статті. У повідомленні про підозру зазначається стислий виклад фактичних обставин злочинів, у вчиненні яких підозрюється особа, які відомі на момент здійснення повідомлення про підозру. При цьому, слідчим суддею на даній стадії провадження не перевіряється наявність всіх елементів складу злочинів, наведені у повідомленні про підозру, обставини мають бути достатніми вважати, що особа могла вчинити вказане кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_3 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Інші доводи адвоката, зазначені у скарзі, вважаю безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду.
Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скарги про скасування повідомлення про підозру від 05.12.2025 відносно ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.361 КК України, у зв`язку із чим у задоволенні даної скарги слід відмовити повністю.
Керуючись ст.ст.303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 13 лютого 2026 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1