Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року

селище Покотилівка Харківської області

Справа №635/1866/26

Провадження №1-в/635/131/2026

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, клопотання засудженого щодо умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Штомпелівка, Хорольського району, Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-22.07.2004 ч. 3 ст.185, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 03.04.2006 ч. 3 ст.186, ч. 1 ст.69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 23.05.2007 р. УДЗ на невідбуту строк 4 місяці 18 днів, ст. 81 КК України;

- 19.03.2008 ч. 1 ст.308, ч. 2 ст.309, ч. 2 ст.315, ч.1 ст.317, ст. ст.75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 27.01.2009 ч. 2 ст.185, ч. 2 ст.186, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст.289, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 08.01.2014 р. По кінцю строку;

- 05.08.2015 ч. 2 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст.70 КК України до 4 місяців арешту;

- 16.07.2015 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст.72 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 15.06.2018 р. УДЗ на 1 рік 2 місяці 24 дні , ст. 81 КК України;

-18.02.2020 ст. 395 КК України до 1 місяця арешту. Звільнений 24.04.2020 р. кінець строку;

- 10.08.2022 ч. 1 ст. 125 КК України 60 годин громадських робіт, 18.10.2022 р. знятий з обліку по кінцю строку;

Засуджений: 01.04.2024 Лебединським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 309, 126-1, 395, ч. 1 ст. 369, ч.1 ст.125, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі,

УСТАНОВИВ:

26 лютого 2026 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 лютого 2026 вищевказане подання передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України(далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням(поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень частини 4 статті 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час місця розгляду клопотання(подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, інші особи у разі необхідності.

Засуджений ОСОБА_4 та представник виправного центру ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи за його відстуності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання, вважаючи, що засуджений довів своє виправлення.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Вироком Лебединського районного суду Сумської області від 01.04.2024 за частиною 1 статті 310, частиною 1 статті 309, статтями 126-1, 395, частиною 1 статті 369, частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 70 КК України засуджений до 2 років обмеження волі.

Початок строку відбування покарання 05 листопада 2024 року, кінець строку відбування покарання 14 вересня 2026 року.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення, посилаючись на те, що ОСОБА_6 станом на 04 лютого 2026 року відбув більше ніж 3/4 призначеного вироком суду строку покарання.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений частиною 3 статті 81 КК України термін покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання(частина 3 статті 81 КК України).

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У відповідності до положень пункту 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Так, з матеріалів справи стосовно умовно-дострокового звільнення та особової справи на засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_4 прибув до державної установи ДУ «Хролівський виправний центр(№140)» із ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

За час відбування покарання характеризується позитивно. Засуджений повністю бере на себе відповідальність за вчинені дії та усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення, позитивно ставиться до працівників органів та установ виконання покарань. Мотивація до змін позитивна, має наявні плани та цілі на майбутнє, висловлює бажання змінюватися, усвідомлює необхідність досягнення позитивних змін, зацікавлений в досягненні поставлених цілей.

Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Подолання алкогольної/тютюнової залежності» та «Підготовка до звільнення». До реалізації програми ставиться позитивно.

Згідно характеристики на засудженого, наданої начальником відділення СПС ОСОБА_7 вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюються як середній.

З характеристики засудженого ОСОБА_4 вбачається, що за час відбування покарання має два заохочення у вигляді оголошення подяк, не має жодного стягнення.

Вищевказане у своїй сукупності свідчить про те, що засуджений ОСОБА_4 послідовно протягом усього строку відбування покарання доводив, що став на шлях виправлення.

Зі змісту довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_4 в державній установі «Хролівський виправний центр(№140)» за підписом начальника майстерні ОСОБА_8 , засуджений за час відбування покарання у вигляді обмеження волі у листопаді 2024 року не працював у зв`язку із перебуванням у відділенні карантину, діагностики та розподілу. З грудня 2024 року по березнь 2026 року включно до оплачуваної праці не залучався. По прибуттю до УВП засуджений не працевлаштований у зв`язку зі станом здоров`я.

Як вбачається з довідки виданої КНП «Лебединська лікарня імені лікаря К.О.Зільберника» Лебединської міської ради від 10.10.2024, засуджений має діагноз: хронічний іридоцикліт, ускладнена катаракта, глаукома вторинна внаслідок інших хвороб ока, сліпота обох очей.

Як вбачається зі змісту вироку Лебединського районного суду Сумської області від 01.04.2024 за за ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 309, 126-1, 395, ч. 1 ст. 369, ч.1 ст.125, ч. 1 ст. 70 КК України має стягнення на залучення експерта та судові експертизи на суму 16 989,50 грн.

Разом з тим, відповідно до довідки наданої начальником сектору фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ОСОБА_9 вбачається, що до державної установи «Хролівський виправний центр(№140)» виконавчі листи не надходили.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку за весь час відбуття покарання(наявність двох заохочень, відсутність стягнень, позитивної характеристики, наявність інших хвороб ока, сліпота обох очей), суд констатує наявність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, статтею 154 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, на невідбутий строк покарання шість місяців один день, призначеного вироком від 01.04.2024 Лебединського районного суду Сумської області за ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 309, статтями 126-1, 395, ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 70 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_10