Справа № 669/1031/25
Провадження № 1-кп/669/16/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в с-щі Білогір`я кримінальне провадження № 0001433 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Дедеркали Шумського району Тернопільської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого в Шумському управлінні з експлуатації газового господарства «Шумськ-газ», неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2024 року в справі № 609/1171/24 (провадження № 3/609/600/24), яка набрала законної сили 26 жовтня 2024 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Однак, ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленим з постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2024 року та маючи реальну можливість її виконувати в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 1 ст. 129 Конституції України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, не виконав постанову суду, що набрала законної сили, а саме: 03 серпня 2025 року біля 15 год 35 хв здійснював керування автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 по польовій дорозі в с. Лепесівка Ямпільської територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області, де був зупинений працівниками СРПП сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГЦНП в Хмельницькій області.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає за можливе обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих його даних, які долучені до матеріалів кримінального провадження, а також роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку. Учасники судового провадження проти цього не заперечили, пояснили, що їм зрозумілі положення ст. 349 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим, у вчиненому щиро розкаявся та підтвердив обставини умисного невиконання постанови суду, якою його було позбавлено права керування транспортними засобами на строк один рік, просив його суворо не карати.

Таким чином, на підставі наведеного, з урахуванням визнавальних показань обвинуваченого, який не оспорював фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, повністю доведена і його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є не судимим, має постійне місце проживання та роботи, за якими характеризується виключно позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за даними досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства є середніми.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому на досудовому розслідуванні та судом не встановлено.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, з урахуванням суспільної небезпеки скоєного злочину, відсутності тяжких наслідків, особи винного та обставин, які пом`якшують йому покарання, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого достатнім буде призначення йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні, питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази:

- диск DVD-R марки «Verbatim» серійний № CMDR47G-CFMWM03-6865 65GP1545 з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з наявною на них інформацією, які не надавалися суду та не досліджувалися судом, залишити в сторони обвинувачення при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_5