Справа № 192/3027/25
Провадження № 1-кп/192/136/26
Ухвала

Іменем України

23 лютого 2026 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004333 від 21.11.2024 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Любимівці Солонянського району Дніпропетровської області, має професійно-технічну освіту, є громадянином України, не одружений, дітей, інших осіб на утриманні не має, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

Прокурор Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, у якому просить:

звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України;

закрити кримінальне провадження № 0004333 від 21.11.2024 за ч. 5 ст. 407 КК України;

зобов?язати після набрання ухвалою законної сили невідкладно прийняти вказану особу на військову службу;

зобов?язати ОСОБА_4 не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Клопотання обґрунтовується тим, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 299 від 13.10.2023 солдат ОСОБА_4 призначений на посаду стрільця-снайпера механізованого відділення механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .

За приписами статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов?язків зобов?язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов?язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов?язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов?язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов?язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

З метою виконання завдань за призначенням особовий склад військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і солдат ОСОБА_4 , тимчасово розташувались поблизу населеного пункту Дебальцевого Дніпропетровської області. Перебуваючи на службі, солдат ОСОБА_4 вирішив не виконувати обов?язки військової служби та без дозволу командування військової частини залишити місце служби. 18 жовтня 2023 року о 14 годині 00 хвилин було виявлено відсутність солдата ОСОБА_4 , який того дня, 18.10.2023, без поважних причин, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов?язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно виїхав до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд, не пов?язуючи його із виконанням обов?язків з військової служби та продовжував ухилятися від військової служби у період з 18.10.2023 до 04.11.2025, тобто до часу встановлення працівниками правоохоронного органу його місцезнаходження.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

В ході досудового розслідування встановлено, що командир військової частини НОМЕР_3 , надав письмову згоду на продовження проходження підозрюваним ОСОБА_4 військової служби, а тому підозрюваний ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а провадження закриттю.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний повідомив, що погоджується з підставами, викладеними у підозрі, вину визнає, з клопотанням прокурора згоден та просив клопотання задовольнити.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

ОСОБА_4 звернувся до заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області з клопотанням, просив прийняти його клопотання про намір повернутися для продовження проходження військової служби у будь-якій іншій військовій частині Збройних Сил України.

Командир військової частини НОМЕР_1 надав письмову згоду на продовження військової служби солдату ОСОБА_4 з наступним призначенням його на вакантну посаду солдата резерву взводу резерву солдатського складу роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_1 .

Раніше ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 407, 408 КК України не притягався.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Таким чином, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ст.ст. 407, 408 КК України не притягувався, добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися до військової частинидля продовження проходження військової службита наявна письмова згода командира військової частини на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби, то суд вважає, що клопотання прокурора потрібно задовольнити та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004333 від 21.11.2024 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження № 0004333 від 21.11.2024 за підозрою у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 після набрання цією ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 на військовій службі.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1