н/п 1-кс/953/1159/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчогосудді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000452 від 05.05.2018 за ч.3, ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 КК України про скасування арешту майна,

встановив:

26 лютого 2026 року до суду надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000452 від 05.05.2018 за ч.3, ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 КК України про скасування арешту кв. АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання представник власника майна посилався на накладення 29.03.2019 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова арешту на кв. АДРЕСА_1 , належну добросовісному набувачу ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно його спадкоємцям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Зазначив, що арешт накладений з метою захисту інтересів органу місцевого самоврядування - Харківської міської ради, яка звернулась до Шевченківського районного суду м. Харкова із заявою про визнання спадщини відумерлою. 21.05.2025 рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова заява ХМР задоволена, визнаний недійсним договір купівлі-продажу від 14.03.2019, визнана віумерлою спадщиною кв. АДРЕСА_1 . 19.11.2025 ухвалою Харківського апеляційного суду заява ХМР залишена без задоволення. За таких підстав, вважає, що підстава застосування арешту відпала.

03.03.2026 до суду надійшла заява прокурора та повідомлення слідчого з яких вбачається, що вони заперечують проти скасування арешту оскільки право власності на кв. АДРЕСА_1 здобуто злочинним шляхом та, відповідно, квартира є безпосереднім об`єктом протиправних кримінальних дій та речовим доказом у кримінальному провадженні.

До судового засідання представник власника майна, прокурор, слідчий, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, розгляд клопотання просили здійснювати за своєї відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, доходить наступного:

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі Агосі проти Об`єднаного Королівства). Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

З матеріалів справи вбачається здійснення ГУНП в Харківській області досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000452 від 05.05.2018 за ч.3, ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 КК України з обставин, зокрема, заволодіння невстановленими особами за підробленими документами кв. АДРЕСА_1 для подальшого її продажу добросовісному покупцю.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №159565421 від 14.03.2019 вбачається, що ОСОБА_8 є власником кв. АДРЕСА_1 . Підстави набуття: технічний паспорт, довідка ЖБК «Медик», реєстраційне посвідчення. Підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №45732016 від 27.02.2019.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 14.03.2019, ОСОБА_8 передає у власність, а ОСОБА_5 приймає у власність кв. АДРЕСА_1 .

Разом з тим, ОСОБА_8 померла, що підтверджується рапортом інспектора Шевченківського СП ГУНП в Харківській області, рапортом від 18.01.2019, протоколом огляду трупа від 19.01.2019.

17.04.2019 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова накладений арешт на кв. АДРЕСА_1 .

Зі змісту ухвали вбачається, що задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя виходила з того, що кв. АДРЕСА_1 є безпосереднім об`єктом протиправних кримінальних дій та відповідає критеріям ст.98 КПК України.

03.03.2026 постановою слідчого призначена судово-портретна експертиза.

Таким чином, оскільки на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, арештоване майно є безпосереднім об`єктом протиправних кримінальних дій, слідчий суддя вважає, що арешт майна не втратив своєї актуальності, тому підстав задоволення клопотання не вбачає.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, за неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.

Керуючись ст. 174, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000452 від 05.05.2018 за ч.3, ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 КК України про скасування арешту майна, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1