Справа № 336/1976/26
Пр.1-кс/336/169/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі клопотання дізнавача СВ ВП № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна, подане під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 01.03.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

за відсутності сторін кримінального провадження, -

ВСТАНОВИЛА:

02.03.2026 від дізнавача, за допомогою системи «Електронний суд» (після чого копія клопотання також прийнята канцелярією суду 03.03.2026), за погодженням з прокурором, до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло зазначене клопотання, зареєстроване 03.03.2026, відповідно до якого сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно, заборонивши його відчуження, розпорядження та/ або користування, а саме: на один зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору та полімерний згорток синього кольору з невідомою речовиною, які упаковано до спеціального пакету NPU5756945 з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії.

За змістом клопотання, 28.02.2026 до відділу поліції N3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, надійшло повідомлення про те, що за адресою м. Запоріжжя, вул. Іванова 2-б, виявлено ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка у своїй сумці зберігала один зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору та полімерний згорток синього кольору з невідомою речовиною. Так, 28.02.2026 в період часу з 15:41 години по 15:50 годин дізнавачем сектору дізнання ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , проведено огляд місця події за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Іванова 2Б, під час якого у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено вказаний вище зіп-пакет та згорток із вмістом невідомої речовини.

Так, дізнавач, за погодженням з прокурором, оскільки вилучені предмети можуть мати доказове значення у вказаному кримінальному провадженні, задля запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з посиланням на ст. 40-1, 131, 132, 170, 171, 172 КПК України, просять задовольнити клопотання.

У судовому засіданні сторона обвинувачення, представлена дізнавачем, присутня не була. Так, дізнавач ОСОБА_3 згідно з заявою, вх.№ від 04.03.2026, просить розглянути справу без його участі.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_5 відповідно до заяви, вх.№ від 09.03.2026, просить розглянути справи без її присутності, проти задоволення клопотання заперечує, враховуючи законодавчо визначені строки на його подання до суду після вилучення майна.

З урахуванням норми ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.3,4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею та в суді під час судового провадження здійснюється в порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши клопотання, перевіривши матеріали, додані до нього, слідчий суддя дійшла висновку про те, що воно підлягає задоволенню у зв`язку із таким.

Відповідно до ч.1, п.7 ч.2 ст.131, ч.1,3 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Встановлено, що 28.02.2026 до ЄРДР за №0000054 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення (проступку) за ознаками ч.1 ст.309 КК України, що підтверджено витягом з ЄРДР від 02.02.2026.

Досудове розслідування здійснюється відділом поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. Склад груп слідчих та прокурорів підтверджені витягом з ЄРДР та відповідними постановами.

Зазначені слідчим у клопотанні обставини в сукупності підтверджені наданими письмовими доказами, зокрема, протоколом огляду місця події від 28.02.2026, за даними якого ОСОБА_5 самостійно вказала про наявність вилучених предметів та поклала на капот службового автомобіля; постановою від 01.03.2026 про визнання вилучених предметів речовими доказами, протоколами допиту свідків.

Як передбачено ч.1,2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч.2,3 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою, зокрема, збереження речових доказів. В цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Крім того, за змістом ч.10,11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За приписами ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Враховуючи заперечення сторони захисту, слід зауважити, що з огляду на надані письмові докази, слідчим суддею встановлено, що клопотання за змістом відповідає ч.1, 2 ст.171 КПК України, подано у передбачені ч.5 ст.171 КПК України строки. Так, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Майно вилучено 28.02.2026, наступний робочий день 02.03.2026, коли клопотання зареєстровано в системі «Електронний суд».

На підставі наведеного, оскільки дізнавачем доведено необхідність арешту вказаних предметів, які можуть бути предметом кримінального правопорушення, відповідають критеріям ст.98 КПК України, перевіривши матеріали клопотання та надані письмові докази, слідчий суддя дійшла висновку про наявність підстав для його задоволення.

Слідчий суддя враховує положення ч.2,4 ст.173 КПК України, а саме, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб. При цьому, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Додатково суд зауважує, що лише за наслідками проведення експертних досліджень може бути встановлено, що певні предмети підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Наразі даних, що свідчать про те, що майно є вилученим з обігу, матеріали справи не містять, відповідна експертиза наразі не проведена.

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт старший слідчий та прокурор, є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому його збереження необхідно в цілях об`єктивного досудового розслідування, оскільки може містити на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ фактичних обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, бути предметом кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст.98 КПК України, а тому накладення арешту обумовлено необхідністю його збереження для подальшого встановлення істини по справі, в тому числі, для проведення судових експертиз.

Оскільки слідчим суддею встановлено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167-168, 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно в межах досудового розслідування даного кримінального провадження, які виявлено та вилучено під час огляду місця події, проведеного 28.02.2026 по вул.Іванова, буд.2Б в м.Запоріжжі, а саме: один зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору та полімерний згорток синього кольору з невідомою речовиною, які упаковано до спеціального пакету NPU5756945 з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після постановлення надіслати учасникам справи.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оригінал ухвали міститься в матеріалах кримінального провадження №336/1976/26, пр.1-кс/336/169/2026 (Шевченківський районний суд м. Запоріжжя).

Слідчий суддя ОСОБА_1