Справа №127/2984/26
Провадження №1-кс/127/1271/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000206 від 24.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 4 ст. 190 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду справи, з матеріалів клопотання встановлено, що в період часу з 24.03.2025 по 12.11.2025, невідомі особи, шахрайським шляхом, використовуючи номери мобільних операторів ПрАТ «Київстар», ТОВ «Лайфселл» та ПрАТ «ВФ-Україна», представляючись працівниками банку АТ КБ «ПриватБанк», зловживаючи довірою потерпілих щодо проведення незаконних операцій невідомими по їх банківських рахунках цього ж банку, заволоділи грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 у розмірі 19700 грн., потерпілої ОСОБА_6 у розмірі 5700 грн, потерпілої ОСОБА_7 у розмірі 14707 грн., потерпілої ОСОБА_8 у розмірі 50554 грн., ОСОБА_9 у розмірі 22287 грн., потерпілої ОСОБА_10 у розмірі 43723 грн, потерпілої ОСОБА_11 у розмірі 9580 грн., потерпілої ОСОБА_12 у розмірі 29248 грн., потерпілої ОСОБА_13 у розмірі 49000 грн., потерпілої ОСОБА_14 у розмірі 40000 грн., потерпілої ОСОБА_15 у розмірі 114343 грн., та потерпілої ОСОБА_16 у розмірі 63000 грн.

Відповідно до матеріалів виконання доручення, працівників УПК у Вінницькій області ДКП НП України та здобутих матеріалів кримінального провадження у ході проведених НСРД в цілому, встановлено, що до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень причетні особи, які відбувають покарання в камерному приміщенні №65, корпусного відділення №2 ДУ «Вінницька установа виконання покарання №1», що за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 2, а саме: ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно до здобутої інформації, телефонуючи до потерпілих, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою останніх, представляється працівником служби безпеки банку АТ КБ «ПриватБанк», після чого повідомляє їм неправдиву інформацію щодо проведення невідомими особами незаконних операцій по їх банківських картках та рахунках банку, та у подальшому повідомляє, що для блокування даної операції необхідно зв`язатися з працівниками гарячої лінії банку АТ КБ «ПриватБанк»; ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який за попередньою змовою з ОСОБА_17 , після дзвінка нібито працівника служби безпеки банку АТ КБ «ПриватБанк», шахрайським шляхом та зловживаючи довірою останніх, телефонує на номер потерпілої сторони та, представляючись працівником гарячої лінії банку АТ КБ «ПриватБанк», керуючи діями потерпілої сторони вказує на послідовність проведення операцій по карткових рахунках, внаслідок чого заволодівають їхніми грошовими коштами.

Оперативним шляхом встановлено, що до кримінального правопорушення також за попередньою змовою з ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та невстановленими на даний час групою осіб може бути причетна ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , яка у період часу з травня місяця 2025 року по вересень 2025 року неодноразово підтримувала зв`язок із засудженим ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який на той час утримувався в камерному приміщенні №65, корпусного відділення №2 ДУ «Вінницька установа виконання покарання №1», що за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 2, а також на рахунки якої надходили в період вчинення кримінальних правопорушень від так званих «дропів», грошові кошти, законність походження яких невстановлено.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №453882855 від 27.11.2025 встановлено, що будинок АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_21 .

27.01.2026 на підставі ухвали Вінницького міського суду №127/1050/26 від 14.01.2026, було проведено обшук за адресою будинок АДРЕСА_1 , в ході проведення якого, було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Redmi 9А», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім карткою з абонентським номером НОМЕР_3 ;

- тримач до сім-картки з абонентським номером НОМЕР_4 ;

- банківські картки «Ощадбанк» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , «Пумб» № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 .

Майно, яке було виявлено та вилучено під час проведення обшуку за адресою: будинок АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Redmi 9А», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім карткою з абонентським номером НОМЕР_3 ; тримач до сім-картки з абонентським номером НОМЕР_4 ; банківські картки «Ощадбанк» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , «Пумб» № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000206 від 24.03.2025.

Старший слідчий в клопотанні зазначив, що з урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що предмети, а саме мобільний телефон марки «Redmi 9А», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім карткою з абонентським номером НОМЕР_3 ; тримач до сім-картки з абонентським номером НОМЕР_4 ; банківські картки «Ощадбанк» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , «Пумб» №843955, № НОМЕР_10 , які було вилучено під час проведення обшуку за адресою будинок АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, старший слідчий просив клопотання задовольнити.

Старший слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. На адресу суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, попередньо суду було надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 ч. 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000206 від 24.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 4 ст. 190 КК України.

Наведені в клопотанні обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000206 від 24.03.2025 року та іншими документами, доданими на обґрунтування клопотання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницького області у справі №127/1050/26 від 14.01.2026 надано дозвіл на проведену 27.01.2026 слідчу дію - обшук.

Постановою старшого слідчого від 27.01.2026 про визнання вилучених речей речовими доказами, вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000206 від 24.03.2025 року.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час обшуку є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що старшим слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, вилучене 27.01.2026 під час проведення обшуку за адресою: будинок АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки дані речі мають значення речових доказів, при цьому старшим слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 27.01.2026 під час проведення обшуку за адресою: будинок АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на: мобільний телефон марки «Redmi 9А», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_3 ; тримач до сім-картки з абонентським номером НОМЕР_4 ; банківські картки «Ощадбанк» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , «Пумб» № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , шляхом заборони їх використання іншими особами, окрім, як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя