Справа № 305/3089/25
Номер провадження 1-кс/305/117/26
УХВАЛА

15.04.2026. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Рахівського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у порядку ч.6 ст.193 КПК України, щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 та ч.3 ст.332 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має сім неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше несудимого, військовозобов`язаного,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у порядку ч.6 ст.193 КПК України відносно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000293 від 05.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст.332 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2020 році ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, що належить громадянину ОСОБА_7 , використовуючи обман та зловживання довірою, вступив з останнім у домовленість про нібито використання автомобіля марки КАМАЗ моделі 4310, державний номер НОМЕР_1 , у господарській діяльності по перевезенню лісу. Отримавши у користування зазначений автомобіль, ОСОБА_5 , протягом тривалого часу не виконував обумовлених домовленостей, вводив потерпілого в оману, повідомляючи неправдиві відомості про необхідність ремонту транспортного засобу та отримуючи від нього грошові кошти на проведення ремонтів. У подальшому, діючи умисно, автомобіль власнику не повернув. Надалі, у березні 2025 року, ОСОБА_5 , діючи умисно та протиправно, з метою остаточного заволодіння чужим майном, розпорядився вказаним транспортним засобом на власний розсуд та перепродав автомобіль КАМАЗ 4310, д.н.з. НОМЕР_1 , громадянину ОСОБА_8 , чим підтвердив свої шахрайські дії та остаточно позбавив власника права на вказаний транспортний засіб. Відповідно до висновку експерта, вартість автомобіля КАМАЗ 4310, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 739485 гривень, що є великим розміром. За таких обставин, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою, вчинене у великих розмірах. Окрім того, ОСОБА_5 , у квітні-травні 2025 року, маючи умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, розуміючи встановлений порядок перетину державного кордону, порушуючи вимоги законів України «Про державний кордон України», «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, достовірно знаючи, що з 24.02.2022, у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам громадянам України, віком від 18 до 60 років, обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, домовився з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та невстановленою досудовим розслідуванням особою про спільне вчинення незаконного переправлення двох громадянин України через державний кордон України, шляхом сприяння їх переміщенню до ділянки державного кордону України з Румунією, що пролягає через гірську місцевість, поблизу с. Луги, Рахівського району Закарпатської області за грошову винагороду у сумі 4000 доларів США з кожного. В травні 2025 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі повідомила ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про можливість організації його незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією за грошову винагороду у розмірі 5000 доларів США, та надала вказівку ОСОБА_11 прибути 31.05.2025 до м. Рахів. 28 травня 2025 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі повідомила ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про можливість організації його незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією за грошову винагороду у розмірі 5000 доларів США, та надала вказівку ОСОБА_12 прибути 31.05.2025 до м. Рахів. 29 травня 2025 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі повідомила ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про можливість організації його незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією за грошову винагороду у розмірі 4000 доларів США, та надала вказівку ОСОБА_13 прибути 31.05.2025 до м. Рахів. 30 травня 2025 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі повідомила ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 про можливість організації його незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією за грошову винагороду у розмірі 4000 доларів США, та надала вказівку ОСОБА_14 прибути 31.05.2025 до м. Рахів. 31 травня 2025 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), ОСОБА_15 за вказівкою ОСОБА_5 , з метою виконання раніше узгодженого плану, спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон, на автомобілі марки «УАЗ» д.н.з. якого не встановлено, прибув на ЖД вокзал в м. Рахів, та надав вказівку ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , сідати у вище вказаний автомобіль, та перевіз їх з м. Рахів, вул. Привокзальна №4, до с. Розтоки, за GPS координатами (48.0759167, 24.2484167), після чого ОСОБА_5 надав ОСОБА_15 грошову винагороду в сумі 10000 гривень, в подальшому вище вказаних осіб зустрів ОСОБА_9 , та надав їм вказівку заходити у господарську споруду (яка розташована за вище вказаними координатами), після чого, надав їм продукти харчування та наказав чекати подальших вказівок. 07.06.2025, близько 09 години 00 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діючи за попередньою вказівкою ОСОБА_5 на автомобілі марки «ГАЗ 66» зеленого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 , приїхали до с. Розтоки, за GPS координатами (48.0759167, 24.2484167), де надали вказівку ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , залазити в кузов автомобіля, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заховали вище казаних громадян під дошками та купою речей побутового призначення, і надали вказівку вимкнути мобільні телефони, після чого повідомили, що будуть везти їх горами до державного кордону та провели інструктаж щодо їх подальшого незаконного переправлення до державного кордону України з Румунією. Однак, свій злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України з Румунією ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи не довели до кінця, оскільки, 07.06.2025 близько 13 години 40 хвилин, працівниками Державної прикордонної та працівниками СКП Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області в с. Луги, в урочищі Тищора, за 10 кілометрів від 413 прикордонного знаку, було виявлено ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , яких у подальшому затримано та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За таких обставин, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України вказівками, порадами, вчинене, щодо декількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів. 25.09.2025, в порядку ст.ст.276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.332 КК України. Оскільки, ОСОБА_5 відсутній по місцю реєстрації та проживання, повідомлення про підозру було вручено його дружині ОСОБА_16 . Зазначає, що на даний час підозрюваний ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, покинув місце свого постійного проживання, та виїхав за межі території України. Встановлено, що 28.08.2025 підозрюваний ОСОБА_5 офіційно перетнув державний кордон України та до теперішнього часу на територію України не повертався. У зв`язку з цим 30.09.2025 його оголошено у розшук, а 06.04.2026 у міжнародний розшук. Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України. Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні останнім зазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколами допитів свідків, протоколами впізнання, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. На думку сторони обвинувачення докази, які зібрані на даному етапі розслідування, в достатній мірі обґрунтовують підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та достатні для обрання останньому запобіжного заходу. Зважаючи на встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ч.1 ст.84 КПК України під час досудового розслідування встановлені та підтверджені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у обранні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: 1.Запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду: Злочини, які інкримінуються ОСОБА_5 , є тяжкими і передбачають призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Фактичний виїзд підозрюваного за межі України та його тривала відсутність свідчить про реальне, а не гіпотетичне існування ризику переховування Встановлено, що ОСОБА_5 , офіційно перетнув державний кордон України 28.08.2025, про що свідчить рапорт працівника СПК Рахівського РВП та додаток- витяг про перетин державного кордону. Враховуючи те, що ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, під час досудового розслідування покинув територію України, ці обставини можуть вказувати на ризик, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи особливу тяжкість та невідворотність покарання, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість переховуватись від слідства та суду та намагатись уникнути покарання. 2.Запобігання спробам незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні. Ризик обґрунтовано тим, що у даному кримінальному провадженні допитані особи, які дали покази відносно злочинної діяльності ОСОБА_5 . Оцінюючи можливість впливу на свідків, слід виходити із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом. Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, експертів у яких на даний час перебувають на виконанні призначені експертизи, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, що утруднить встановлення дійсних обставин справи. 3.Запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, що створює ризик перешкоджання кримінальному провадженню. У зв`язку із відсутністю ОСОБА_5 за місцем його фактичного проживання та наявною в органу досудового розслідування інформацією про перетин Державного кордону, повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено в порядку глави 6 та 11 КПК України, а саме шляхом вручення письмового повідомлення про підзору близькому родичу. Враховуючи викладене, 06.04.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в міжнародний розшук, про що винесена відповідна постанова слідчого, а також надано доручення оперативному підрозділу Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області для організації «розшуку» ОСОБА_5 . Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведеністю факту перебування особи у міжнародному розшуку, але визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч.6 ст.193, ч.2 ст.281 КПК України). Винесення органом досудового розслідування 06.04.2026 постанови про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 в міжнародний розшук, її скерування з відповідними матеріалами до Сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Закарпатській області, та внесення відомостей про розшук підозрюваного ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань є достатнім для підтвердження факту оголошення особи в міжнародний розшук в розумінні вимог ст. 281 КПК України та ч.6 ст.193 КПК України. Поряд з цим, винесення ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, який перебуває в міжнародному розшуку, з посиланням на використання каналів МОКП-Інтерпол для доведення факту оголошення міжнародного розшуку особи суперечить вимогам інституцій Генерального секретаріату Інтерполу до публікації оповіщень та циркулярних розшукових повідомлень з метою арешту та подальшої видачі (екстрадиції) розшукуваної особи (лист Комісії з контролю файлів Інтерполу від 17.04.2019 №CCF/109/6.14/c759.19 щодо використання інструментів МОКП-Інтерпол). Відтак для організації публікації циркулярного розшукового сповіщення з «червоним кутом» у відповідних обліках Інтерполу, органу досудового розслідування необхідно надати мотивоване клопотання та належним чином засвідчену копію ухвали слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, що була винесена без посилання на використання каналів МОКП-Інтерпол для доведення факту оголошення його в міжнародний розшук. Вказане також підтверджується і наявною в Україні судовою практикою, зокрема ухвалами апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11.11.2019 у справі № 760/23435/19, від 11.11.2019 у справі №760/23651/19, ухвалою Івано-Франківського міського суду від 04.12.2019 у справі №344/21208/19 та іншими. На підставі викладеного, просив обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.332 КК України, у кримінальному провадженні №0000293, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні підтримав клопотання, просив таке задовольнити, з підстав наведених у клопотанні.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.4 ст.176 КК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором або за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.1 та п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення Рахівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження за №0000293 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2025 за ч.4 ст.190 та ч.3 ст.332 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР від 04.07.2025.

25.09.2025, в порядку ст.ст.276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.332 КК України. Оскільки, ОСОБА_5 відсутній по місцю реєстрації та проживання, повідомлення про підозру було вручено його дружині ОСОБА_16 .

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні останнім зазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколами допитів свідків, протоколами впізнання, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Досліджені документи свідчать про те, що дійсно могли мати місце факти незаконного переправлення осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, з корисливих мотивів, а також дають підстави для висновку щодо можливої причетності ОСОБА_5 до цих дій, які органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.332 КК України. Крім того, матеріали кримінального провадження містять відомості про обставини про можливе заволодіння чужим автомобілем марки КАМАЗ 4310 д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом обману чи зловживання довірою, які кваліфіковані за ч.4 ст.190 КК України, до яких причетний ОСОБА_5 .

Згідно з п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N182).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтованої підозри).

В ході розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що згідно з даними, які містяться в роздруківці із системи Адміністрації державної прикордонної служби ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перетнув Державний кордон України 28.08.2025 на пункті пропуску Чоп «Тиса» та до цього часу на територію України не повертався.

Постановою слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_4 від 30.09.2025 підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у розшук.

На підставі постанови слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_4 від 23.10.2025, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000293 від 05.07.2025, зупинено.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування здійснюється з обов`язковою участю підозрюваного, що вбачається зі змісту ч.1 ст.193 КПК України. Виключення з цього правила, передбачене ч.6 ст.193 КПК України, згідно якого допускається розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Правова природа термінів «обрання» та «застосування» запобіжного заходу проаналізовані в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 14.02.2022 у справі №991/3440/20 (провадження №51-5359кмо21). У судовому рішенні підкреслено, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак є правовою підставою для затримання і доставлення цієї особи до місця кримінального провадження.

Слідчий суддя, також враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 частини ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи те, що положення кримінального процесуального законодавства не розкриває зміст ризику втечі, передбачений ч.1 ст.177 КПК України, суддя, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, при оцінці вказаного ризику враховує практику ЄСПЛ, яка розкриває зміст такого ризику.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Правова природа термінів «обрання» та «застосування» запобіжного заходу проаналізовані в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 14.02.2022 у справі № 991/3440/20 (провадження № 51-5359кмо21). У судовому рішенні підкреслено, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак є правовою підставою для затримання і доставлення цієї особи до місця кримінального провадження.

Відповідно до ст.183 ч.4 п.5 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що запобіжний захід за відсутності підозрюваного може бути обраний у разі: 1/ якщо підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території, на території країни-агресора та оголошений у міжнародний розшук; 2/ або перебуває на території інших, дружніх країн, однак все одно оголошений у міжнародний розшук.

Таким чином, оголошення у міжнародний розшук є обов`язковою умовою для обрання запобіжного заходу щодо особи за його відсутності в судовому засіданні.

Постановою слідчого від 06.04.2026 підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у міжнародний розшук, а також надано доручення оперативному підрозділу Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області для організації «розшуку» ОСОБА_5 .

З урахуванням вищевстановлених обставин кримінального правопорушення, наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ОСОБА_5 , дій, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що останній оголошений у міжнародний розшук, слідчий суддя, виходячи з положень ч.6 ст.193 КПК України, дійшов висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави стосовно підозрюваного ОСОБА_5 за його відсутності.

Враховуючи вищенаведене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Рахівського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого, лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у порядку ч.6 ст.193 КПК України, щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 та ч.3 ст.332 КК України - задовольнити.

В порядку ч.6 ст.193 КПК України обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має сім неповнолітніх дітей, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.332 КК України, у кримінальному провадженні №0000293, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою безстроково та без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш, як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями ч.6 ст.193 КПК України, зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання ОСОБА_5 , і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального провадження, звернутися до слідчого судді, для розгляду питання за участю ОСОБА_5 про застосування обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1