Справа № 602/62/21
Провадження № 1-кп/602/8/2026
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2026 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ланівці кримінальне провадження №0000182 від 22 вересня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бережанка, Лановецького району, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, депутатом не являється, раніше судимого:

- 17 квітня 2019 року Лановецьким районним судом за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 проживає у житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_2 неподалік житлового будинку розташованого по АДРЕСА_3 в якому проживає його колишня дружина ОСОБА_6 .

Так, у ОСОБА_4 , 28 лютого 2020 року, близько 14:50 год., виник злочинний умисел на вчинення домашнього насильства щодо колишньої дружини ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність та не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, перебуваючи за місцем свого проживання, маючи умисел на заподіяння психологічних страждань колишній дружині ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно, систематично, у період часу з 28 лютого 2020 року по 22 вересня 2020 року, вчинив психологічне насильство щодо колишньої дружини ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Зокрема, ОСОБА_4 , 28 лютого 2020 року, близько 14:50 год., за місцем свого проживання, а саме: по АДРЕСА_2 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме, умисні дії психологічного характеру, що полягали у словесному залякуванні та словесній образі потерпілої нецензурною лайкою, що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

За вчинення вищевказаних дій, ОСОБА_4 , відповідно до постанови Лановецького районного суду № 602/302/20 провадження №3/602/289/2020 від 20 березня 2020 року визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Крім того, ОСОБА_4 , 20 березня 2020 року, близько 16:00 год., за місцем проживання своє колишньої дружини, а саме: по АДРЕСА_3 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у словесній образі потерпілої нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

За вчинення вищевказаних дій, ОСОБА_4 , відповідно до постанови Лановецького районного суду № 602/408/20 провадження №3/602/584/2020 від 22 червня 2020 року визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та адміністративну справу закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_4 , 02 квітня 2020 року, близько 17:25 год., за місцем проживання своє колишньої дружини, а саме: по АДРЕСА_3 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у словесній образі потерпілої нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

За вчинення вищевказаних дій, ОСОБА_4 , відповідно до постанови Лановецького районного суду № 602/647/20 провадження №3/602/650/2020 від 17 червня 2020 року визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 60 годин.

Крім того, ОСОБА_4 , 22 вересня 2020 року, близько 12:00 год., за місцем проживання своє колишньої дружини, а саме: по АДРЕСА_3 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у словесній образі потерпілої нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

Крім того, ОСОБА_4 , 22 вересня 2020 року, близько 17:30 год., за місцем проживання своє колишньої дружини, а саме: по АДРЕСА_3 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у словесній образі потерпілої нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.

У результаті злочинної діяльності ОСОБА_4 грубо порушено норми, щодо запобігання та протидії домашньому насильству, загальновизнані норми моральності та добропристойності у сфері сімейних правовідносин і заподіяно шкоду особистим правам та інтересам потерпілої ОСОБА_6 наданих їй Конституцією України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.126-1 КК України тобто домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового засідання заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України, оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення у 2020 році до теперішнього часу минуло понад п`ять років, вчинено злочин невеликої тяжкості і у відповідності до ст.49 КК України є підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні долучила оперативну інформацію щодо перетину кордону станом на 24 березня 2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 31 серпня 2023 року о 15:07 год. перетнула кордон України з Польщею, п/п Шегині, відомостей про повернення до України немає.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, яке здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 284 ч.7 КПК України, у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, за яке йому може бути призначено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до двох років.

Пунктом 2 частини 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

При цьому суд зазначає, що ст. 49 КК України, визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Зокрема, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у законі строки, які диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину: протягом цих строків особа не вчинила нового тяжкого або особливо тяжкого злочину; особа не ухилялася від досудового слідства або суду; законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

При цьому суд враховує, що застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин, тобто застосування норм матеріального кримінального права можливо лише одночасно із застосуванням норм кримінально процесуального закону.

Обвинувачений, щодо якого передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, має як право на таке звільнення у відповідності до ст. 49 КК України та ч. 1 ст. 285 КПК України, так і право на проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку у відповідності до ч. 3 ст. 285 КПК України, і відповідно й обрання тої чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого.

При цьому, частиною 4 статті 286 КПК визначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Зазначені вище нормативні положення спрямовані на реалізацію вимог закріпленої в ч. 6 ст. 22 КПК України засади змагальності сторін, згідно з якою суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а також закріпленої в ч. 1 ст. 26 КІІК України засади диспозитивності, за якою сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження злочин, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України, був вчинений ним 22 вересня 2020 року.

Таким чином, на час розгляду судом клопотання обвинуваченого про закриття даного кримінального провадження про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, відповідно до ст. 49 КК України, минуло більше, ніж 3 роки з дня вчинення інкримінованого йому злочину, під час слухання даного кримінального провадження ОСОБА_4 був оголошений у розшук та провадження по справі було зупинено в зв`язку з його розшуком, строк зупинення провадження становить 1 місяць 26 днів.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч 3 ст. 285 ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Отже, системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, в тому числі самим обвинуваченим або його захисником.

Також суд бере до уваги постанову Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року (Справа № 735/1121/20, Провадження № 13-26кс22) частиною першою статті 49 КК встановлено диференційовані строки давності, тривалість яких є пропорційною тяжкості кримінального правопорушення й суворості покарання. Ухилення обвинуваченого від суду, яке підтверджується відповідними процесуальними документами щодо оголошення його в розшук та, в зв`язку з чим, провадження по справі було зупинене. У цьому разі термін, передбачений частиною першою статті 49 КК, переривається і починає відраховуватися з моменту з`явлення обвинуваченого до суду або його затримання вчинення нового злочину. Тобто диференційований строк не замінюється на загальний, більш обтяжливий для особи, а лише відтерміновується його початок.

На підставі викладеного суд приходить висновку про те, що клопотання ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, під час слухання даного кримінального провадження був оголошений у розшук та провадження по справі було зупинено в зв`язку з його розшуком, строк зупинення провадження становить 1 місяць 26 днів, з моменту вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, вчиненого 22 вересня 2020 року пройшло більше, ніж 3 роки (з відрахуванням терміну зупинення справи). Судові рішення про визнання його винуватим у вчиненні нових кримінальних правопорушень в матеріалах справи відсутні.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження, суд вважає що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284 ч.2 п. 1, 285 ч.1 КПК України,-

ухвалив:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ст.126-1 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 від 22 вересня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України - закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Обвинуваченому та прокурору копія ухвали вручається негайно після її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1