Справа № 304/320/26 Провадження № 1-кс/304/258/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі відеоконференцзв`язку), слідчого ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Перечин клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сімерки Перечинського району Закарпатської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не одруженого, зі слів має на утриманні неповнолітнього сина: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , на посаді навідника механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу статті 89 КК України, -

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010250 від 16.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

23.02.2026 року старший слідчий СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області з клопотанням, яке погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

У поданому клопотанні слідчий зазначає, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0010250 від 16.09.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Слідчий вказує про те, що досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні встановлено, що згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

У ході досудового розслідування встановлено, що громадянина України ОСОБА_4 , призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.04.2024 № 107 на посаду навідника механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , який прибув з військової часини НОМЕР_2 , куди був 03.03.2024 призваний ІНФОРМАЦІЯ_4 , та із 14.04.2024 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У такий спосіб, з моменту затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року на території України почав діяти правовий режим воєнного стану, який продовжує діяти і на даний час.

Вимогами ст.ст.17,65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Стаття 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут). Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

Під час проходження військової служби, у відповідності до ст.ст. 6, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків, точно й вчасно виконувати покладені на нього обов`язки.

Натомість, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України та законів України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби призваний під час мобілізації, перебуваючи на посаді навідника механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.17,65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування частини, 29.05.2024 року, умисно не з`явився вчасно зі стаціонарного лікування до місця служби, без поважних причин, в район розосередження підрозділу військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , та є відсутній без поважних причин на військовій службі по теперішній час, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби. Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а саме нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.5 ст.407 КК України.

За даним фактом 04.02.2026 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та яке направлено поштовим зв`язком, оскільки вручити особисто ОСОБА_4 письмове повідомлення про підозру не представилося можливим, так як останній переховується від органів слідства і суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.278, ст.ст.111,135 КПК України, повідомлення про підозру надіслано заказним листом за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою : АДРЕСА_1 .

У подальшому, в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , останнього було виявлено о 06-16 годин 23.02.2026 року та затримано у порядку ст.615 КПК України.

Як зазначає слідчий, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними на стадії досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доказами, зокрема: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення; матеріалами службового розслідування; протоколами допиту свідків, протоколом затримання особи ОСОБА_4 ; повідомленням про підозру.

В клопотанні старшим слідчим також зазначено, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ст.177 КПК України, зокрема ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення даного злочину, оскільки останній вже з 29 травня 2024 року був незаконно відсутній на військовій службі, та переховувався від органів досудового розслідування та військової служби правопорядку по 23 лютого 2026 року; може незаконно впливати на свідків, шляхом їх підкупу, умовляння або залякування; вчинити інші кримінальні правопорушення. ОСОБА_4 , усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні даного злочину, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5-ти до 10-ти років, а тому існує ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, з обставин кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 , будучи особою, яка на підставі статутів Збройних Сил України, Присяги взявши на себе зобов`язання знаходитися на території місця дислокації свого військового підрозділу або у місці, визначеному його командирами, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватись Конституції і законів України, зберігати державну і військову таємницю, порушив ці зобов`язання. Вказане також має стати підставою для того аби визнати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання таким, що не може бути застосований до особи, яка своєю поведінкою вже продемонструвала зневагу до уповноважених осіб Збройних Сил України, під чиїм контролем мав знаходитися як підлеглий їм військовослужбовець.

Крім того, як вказує слідчий у клопотанні, наразі проводяться слідчі (розшукові) дії з метою встановлення інших свідків, очевидців вчинення вказаного злочину, а тому ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на них. Та ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Та враховуючи, що підозрюваному ОСОБА_4 відомі всі особи, які можуть бути свідками у кримінальному провадженні, та які в подальшому будуть допитуватися безпосередньо слідчим та судом, та те, що обвинувачений має мотив та можливість внаслідок звання та посади в Збройних Силах України, а також наявних у нього навичок та знань, вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом вмовляння, підкупу, залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій а тому вважає, що існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, шляхом підкупу, умовляння чи залякування, з метою уникнення таким чином кримінальної відповідальності.

Також існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України), що підтверджується тим, що обвинувачуваний ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може вжити заходів самостійно або через інших осіб до знищення документів, що мають значення для кримінального провадження.

Крім того, обвинувачуваний, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому обвинувачується, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

Щодо ризику вчинення інших кримінальних правопорушень (п.5 ч.1 ст.177 КПК України) слідчий вказує, що таке підтверджується тим, що обвинувачуваний ОСОБА_4 , вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати завдання, що потягне за собою перекладення його обов`язків на інших військовослужбовців, збільшення навантаження на них та посилення загрози їхньому життю. Такі дії ОСОБА_4 вже є опосередкованим посяганням на життя та здоров`я інших військовослужбовців, фактичним висловленням байдужості до їх безпеки на користь власного страху. З огляду на це, а також те, що обвинувачуваному загрожує покарання до 10 років позбавлення волі, з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним або від кримінального переслідування існує реальна можливість вчинення останнім злочину, передбаченого ст.408 КК України («Дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу»).

Старший слідчий у клопотанні вказує, що обвинувачений ОСОБА_4 не має захворювань, що включені до додатку №13 «Перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я № 1348/5/572 від 15.08.2014 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», тобто він є особою, яка не має протипоказань до утримання під вартою. На даний час встановлено, що ОСОБА_4 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Старший слідчий зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, наявність яких виправдовує необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам та належному виконанні підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

При обрані запобіжного заходу слідчий просить врахувати, що згідно ч.8 ст.176 КПК України «Під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті», тобто - тримання під вартою, вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави.

Старший слідчий зазначає, що особисте зобов`язання, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання вказаним ризикам порівняно із триманням під вартою, і не забезпечать виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання завдань кримінального судочинства.

В судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання у повному обсязі, просять задовольнити клопотання за наведеними у ньому підставами та вважають неможливим, враховуючи суспільну небезпечність вказаного злочину, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. При цьому прокурор наголошує, що інші запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_4 за правовою кваліфікацією ч.5 ст.407 КК України, не можуть бути застосовані, згідно приписів ч.7 ст.176 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 просить відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просить застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його проживання в с.Сімерки, зобов`язується за першим викликом з`являтися до слідчого.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти застосування відносно підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає клопотання старшого слідчого необґрунтованим. Ризики, наведені слідчим у клопотанні, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли. Захисник просить прийняти до уваги незадовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , який є має ряд захворювань, перебуває на даний час на стаціонарному лікуванні у медичному закладі. Та в задоволенні клопотання слідчого просить відмовити та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням ОСОБА_4 під вартою, а саме у виді нічного домашнього арешту.

Вислухавши пояснення старшого слідчого в обґрунтування поданого клопотання, думку прокурора, який підтримав клопотання старшого слідчого у повному обсязі та які просять клопотання задовольнити за підставами, наведеними у ньому, думку підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення клопотання слідчого, та повно і всебічно дослідивши додані до клопотання матеріали, а також подані в судовому засіданні стороною обвинувачення додаткові характеризуючі матеріали відносно підозрюваного, проаналізувавши докази на обґрунтування клопотання старшого слідчого у їх сукупності, виходячи з принципів об`єктивності, справедливості та розумності, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим відділенням відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0010250 від 16.09.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

За даним фактом 04.02.2026 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та яке направлено поштовим зв`язком, оскільки вручити особисто ОСОБА_4 письмове повідомлення про підозру не представилося можливим, так як останній переховується від органів слідства і суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.278, ст.ст.111,135 КПК України, повідомлення про підозру надіслано заказним листом за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , останнього було виявлено 23.02.2026 року та затримано о 06-16 годин, в порядку ст.615 КПК України, про що складено 23.02.2026 року слідчим ВП №1 ОСОБА_9 відповідний протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.с.66-69).

З приводу обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст.ст.8,9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінального провадження.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до приписів ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ст.178 КПК України).

Дослідивши у повному обсязі матеріали клопотання з доданими до клопотання документами, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість ризиків та недоведеності слідчим обставин, викладених у клопотанні.

Старший слідчий у поданому клопотанні вказує, що ОСОБА_4 на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а саме нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5-ти до 10-ти років.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що у поданому клопотанні на його обґрунтування старший слідчий зазначає про відсутність у підозрюваного ОСОБА_4 захворювань, що включені до додатку №13 «Перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я № 1348/5/572 від 15.08.2014 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», тобто він є особою, яка не має протипоказань до утримання під вартою, та на даний час встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає.

Разом з тим, з наданої в судовому засіданні органом досудового розслідування довідки №242 від 24.02.2026 вбачається, що станом на час розгляду даного клопотання, підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні №2 з 23.022026 року по теперішній час (історія хвороби №2508-Н/163), що підтверджується довідкою, виданою ВП «Клінічна лікарня з невідкладних станів та екстреної медичної допомоги» КНП «УМБКЛ» УМР за №242 від 24.02.2026 року.

Та згідно вказаної медичної довідки КНП «УМБКЛ» від 24.02.2026 року, підозрюваний ОСОБА_4 наразі має ряд хронічних захворювань, фаза загострення.

Відповідно до виписки із історії хвороби №2508-Н/163, у ОСОБА_4 виявлено хронічний панкреатит, фаза загострення. Ацетонурія. Токсична енцефалопатія екзогенного характеру з судомним синдромом F10.3. Абстинентний стан. Алкогольний гепатит.

Таким чином, в судовому засіданні наданою медичною документацією встановлено незадовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 на час розгляду поданого органом досудового розслідування клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та вказаний стан здоров`я з урахуванням наявних у ОСОБА_4 ряду хронічних захворювань на стадії загострення, не дозволяє перебування на теперішній час підозрюваного ОСОБА_4 безпосередньо в умовах слідчого ізолятора.

Відповідно до ч.7 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, альтернативний запобіжний захід (зокрема: домашній арешт, застава, особисте зобов`язання, особиста порука) у даному випадку не передбачений нормами КПК України.

Даних, які б вказували на можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , враховуючи стан його здоров`я на час розгляду клопотання слідчого, такого запобіжного заходу як тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено та стороною обвинувачення не доведено.

За вказаних вище обставин, враховуючи, що діючим КПК України альтернативний запобіжний захід у даному випадку не передбачений, тобто за результатом розгляду клопотання слідчий суддя може або обрати виключно тримання під вартою або відмовити у задоволенні клопотання, враховуючи незадовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 на теперішній час, що унеможливлює тримання його під вартою, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання задоволенню не підлягає за вищенаведеними підставами.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження №0010250 від 16.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - відмовити.

Звільнити з-під варти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , затриманого о 06 годин 16 хвилин 23.02.2026 року, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23.02.2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Перечинського районного суду

Закарпатської області: ОСОБА_11