Справа № 202/394/26
Провадження № 1-кс/202/1170/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

18 лютого 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000359 від 17.09.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке мотивував тим, що 11.02.2026 приблизно о 10.00 год. ОСОБА_4 перебуваючи за адресою:

м. Дніпро, вул. Старозаводська, буд. 1Б, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаного з вимаганням, а саме на працівників ТСЦ МВС №1249, з метою прийняття такими особами рішення про успішне складання теоретичного іспиту у вказаній установі, та отримання посвідчення водія з категорією «В», діючи умисно, з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 2000 доларів США.

Після чого, 11.02.2026 о 10 год. 18 хв. ОСОБА_4 затримано працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України.

11.02.2026 у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

11.02.2026 року у проміжок часу з 10 год. 29 хв. до 12 год. 20 хв. під час затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ст. 208 КПК України проведено його особистий обшук.

Наслідком проведеного обшуку є виявлення та вилучення: імітаційні грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 20 шт., з однаковою серією № КВ14859854М, на загальну суму 2000 доларів США; поліетиленовий пакет з резинкою (в якому знаходились імітаційні грошові кошти); мобільний телефон марки Samsung Galaxy S23 Ultra, SM-S918B/DS, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_3 , у чохлі.

11.02.2026 перелічені вище предмети та речі визнано речовими доказами, оскільки самостійно чи в сукупності з іншими доказами вони можуть мати суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення, про що винесено відповідну постанову.

Враховуючи викладене просив слідчого суддю накласти арешт на вказане майно з метою збереження речових доказів.

Повідомлені належним чином прокурор, слідчий та власник майна у судове засідання не з`явилися. Слідча надала заяву про розгляд клопотання без її участі, на його задоволенні наполягає.

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. (ч. 1 ст.172 КПК України)

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подане клопотання, об`єктивно, повно та всебічно дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов таких висновків.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Так, слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000359, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 17.09.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування кримінального провадження у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Дніпропетровської обласної прокуратури.

11.02.2026 року у проміжок часу з 10 год. 29 хв. до 12 год. 20 хв. під час затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ст. 208 КПК України проведено його особистий обшук.

Наслідком проведеного обшуку є виявлення та вилучення: імітаційні грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 20 шт., з однаковою серією № КВ14859854М, на загальну суму 2000 доларів США; поліетиленовий пакет з резинкою (в якому знаходились імітаційні грошові кошти); мобільний телефон марки Samsung Galaxy S23 Ultra, SM-S918B/DS, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_3 , у чохлі.

11.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Постановою слідчого від 11.02.2026 вказані вище речі, документи та грошові кошти визнані речовими доказами на підставі ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Приписами ч.10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У той же час слідчий суддя зазначає, що статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разу доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного степеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання постановленого завдання.

Таким чином, частиною 3 ст.132 КПК встановлено три групи обставин, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.

Виходячи з фактичних обставин вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_4 , слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що вилучені під час обшуку імітаційні грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 20 шт., з однаковою серією № КВ14859854М, на загальну суму 2000 доларів США; поліетиленовий пакет з резинкою (в якому знаходились імітаційні грошові кошти), мають доказове значення у кримінальному провадженні, тобто стосуються здійснення впливу ОСОБА_4 на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаного з вимаганням, а саме на працівників ТСЦ МВС №1249, з метою прийняття такими особами рішення про успішне складання теоретичного іспиту у вказаній установі, та отримання посвідчення водія з категорією «В».

Щодо накладення арешту на вилучений під час обшуку мобільний телефон слідчий суддя зазначає, що він не підлягає арешту, оскільки прокурором не доведено існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання постановленого завдання, тобто те, що мобільний телефон містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки під час обшуку та вилучення мобільного телефону ОСОБА_4 повідомив слідчому пароль, тобто слідчий мав можливість, у відповідності до ч.6 ст.236 КПК України, здійснити пошук, виявлення та фіксацію даних, що на ньому міститься, на місці проведення обшуку, але не зробив цього, що підтверджено даними протоколу обшуку.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а арешт накладенню лише на імітаційні грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 20 шт., з однаковою серією № КВ14859854М, на загальну суму 2000 доларів США; поліетиленовий пакет з резинкою (в якому знаходились імітаційні грошові кошти).

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ч.2 ст. 168, ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведеного на підставі ст. 208 КПК України, а саме: імітаційні грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 20 шт., з однаковою серією № КВ14859854М, на загальну суму 2000 доларів США; поліетиленовий пакет з резинкою (в якому знаходились імітаційні грошові кошти).

В іншій частині клопотання відмовити.

Майно, на яке накладено арешт, зберігати у відповідності до ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 (зі змінами та доповненнями).

Ухвала підлягає негайному виконанню старшим групи слідчих за провадженням.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого групи прокурорів за провадженням.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідча суддя склала 18.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_6