Справа №592/2677/26
Провадження №1-кс/592/1624/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001315 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2025 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368-3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 05.11.2025 р. до чергової частини ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області надійшов рапорт, про те, що під час заходів із вичвлення та попередження кримінальних правопорушень у сфері незаконної міграції спільно з працівниками УСБУ та НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, зокрема осіб, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України, встановлено, що гр. ОСОБА_7 , спільно зі своїм сином гр. ОСОБА_8 працевлаштовують осіб призивного віку з метою ухилення таких осіб від мобілізації за грошову винагороду.

Необхідно зазначити, що в ході досудового розслідування отримано інформацію про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хо офіційно і не працевлаштована на підприємствах, однак веде бухгалтерський облік на ФГ « ОСОБА_9 » та ФГ «МІЛКА», яким надано статус критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період керівниками яких відповідно є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також фактично займається фіктивним бронюванням осіб призивного віку з можливістю виїзду таких осіб через державний кордон України, що підтверджується матеріалами НСРД та відповідними відомостями про перетин кордону.

Крім того, встановлено, що господарська діяльність ФГ « ОСОБА_9 » та ФГ «МІЛКА» має ознаки фіктивної, оскільки останні не здійснюють реальної господарської діяльності, працевлаштовані особи фактично трудові обов`язки на вказаних підприємствах не виконують.

03.02.2026 р. слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_12 задовольнив подане клопотання, у зв`язку з чим постановлено ухвалу у справі № 582/1772/26, провадження № 1-кс/592/1033/26 від 03.02.2026 р. про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: м. Лебедин, вул. Героїв Майдану, 6, Сумської області, з метою вилучення документів, речей та матеріальних носіїв, що становлять інтерес для досудового розслідування.

16.02.2026 р. слідчим СУ ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході проведення обшуку виявлено та вилучено наступні предмети:

мобільний телефон марки Samsung, моделі Galaxy A14, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , із абонентським номерами ПрАТ «Київстар» - НОМЕР_4 та ПрАТ «ВФ Україна» - НОМЕР_5 , у захисному чохлі, доступ до якого захищено паролем «1977», який вилучено та поміщено до спеціального пакета ICR0150187;

ноутбук марки D40LOGIX моделі М15 із серійним номером 18ЕХР2023РR03707 чорного кольору разом із зарядним пристроєм, який вилучено та поміщено до спеціального пакета 008036096;

флеш-носій об`ємом 16 GB, білого кольору, на якому містяться файли з електронними підписами «Хвостенко» з паролем «12345», «Мілка» з паролем «1981», а також інша інформація, який вилучено та поміщено до спеціального пакета ICR150197;

печатку ФГ « ОСОБА_10 » з відтиском на аркуші формату А4, яку поміщено до спеціального пакета NPU 6016050;

печатку ФГ «Мілка» з відтиском на аркуші формату А4, яку поміщено до спеціального пакету NPU 6016051;

документи, а саме: відтиски печатки ТОВ «Лебединпромбут» на 8 аркушах формату А4; копія договору №6 від 29.01.2025 з додатком на 4 арк; акт наданих послуг по ФГ « ОСОБА_10 » на 1 арк; акт надання послуг по ФГ «Мілка» на 1 арк; чорнові записи на 3 арк; виконання розпорядження від Міністрества оборони України до ФГ «Мілка» на 1 арк; розпорядження №03/02/07 від 19.01.2026 на 1 арк; повістка №03/02/06 на 1 арк; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ОСОБА_10 на 3 арк; роздруківка з «Резерв +» на ім`я ОСОБА_14 на 2 арк; копія паспорта ТУ, роздруківки з «Резерв +» на ім`я ОСОБА_15 на 3 арк; копія паспорта та роздруківки «Резерв +» на ім`я ОСОБА_16 на 3 арк; перелік документів з приводу звірки з ТЦК по ФГ «Мілка» на 65 арк у прозорому файлі. Усі вищевказані документи вилучено та поміщено до спеціального пакета NPU6016052;

документи, а саме: документи, які стосуються ФГ « ОСОБА_10 » на 125 арк; документи, які стосуються ФГ «Мілка» на 74 арк; копія диплому Жайворонки №877052 на 1 арк; копія паспорта та ІПН на ім`я ОСОБА_17 на 4 арк; копія посвідчення про приписку до призовної дільниці КП-000528 на 1 арк; сторінка з військового квитка (копія) НОМЕР_6 на 1арк; копія паспорта НОМЕР_7 на 2 арк; роздруківки з «Резерв +» на ім`я ОСОБА_18 на 1 арк, ОСОБА_19 на 3 арк, ОСОБА_20 на 2 арк, ОСОБА_18 на 1 арк; копія військового документа на ім`я ОСОБА_21 на 1 арк; правила військового обліку працівників військовозобов`язаних та резервістів на 1 арк. Усі вищевказані документи вилучено та поміщено до спеціального пакета 7346999;

блокнот із чорновими записами на 80 аркушах, який вилучено та поміщено до спеціального пакета NPU5907367;

грошові кошти у загальній сумі 6650 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів, а також купюра номіналом 50 доларів США, які були поміщені до спеціального пакету NPU5907374.

Вказані речі містить доказове значення, визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні, тому просить слідчого суддю накласти арешт на вказане майно, яке було виявлене та вилучене під час обшуку.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна та захисник проти накладення арешту заперечували.

Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 06.11.2025 р. у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001315 зареєстровано кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368-3 КК України, досудове розслідування у якому здійснює ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.02.2026 р. надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично здійснює діяльність ОСОБА_4 для відшукання та вилучення речей та документів, перелік яких чітко визначений слідчим суддею в ухвалі.

Вилучені в ході обшуку речі та документи були визнані постановою слідчого речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Стаття 170 КПК України встановлює, що арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, може бути об`єктом конфіскації майна як виду покарання, а також за рахунок нього може бути забезпечене відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Щодо арешту мобільного телефону, ноутбука та флеш-носія, слідчий суддя зазначає наступне.

Частиною 2 статті 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Для виконання завдань кримінального провадження під час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту слідчий суддя враховує потреби досудового розслідування, а саме необхідність перевірки та ґрунтовного аналізу відомостей, які можуть міститися на телефоні, вилученому під час обшуку, у сукупності з іншими доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, що потребує додаткового часу, зокрема, для проведення експертних досліджень, з метою виявлення інформації про видалені дані з вищевказаного електронного носія.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Таким чином, накладення арешту на мобільний телефон, ноутбук та флеш-носій виправдовує такий ступінь втручання у права ОСОБА_4 щодо володіння, користування, тому вказані речі можуть містити інформацію, яка може бути використана для доказування факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

Щодо накладення арешту на печатку ФГ « ОСОБА_10 » з відтиском на аркуші формату А4,печатку ФГ «Мілка» з відтиском на аркуші формату А4, відтиски печатки ТОВ «Лебединпромбут» на 8 аркушах формату А4, слідчий суддя зазначає наступне.

У кримінальному процесі частиною 7 статті 236 КПК передбачено, що під час обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Варто розрізняти речі як майно і речі немайнового характеру в кримінальному процесуальному розумінні категорії "річ".

Речі та документи, які містять ознаки доказу в кримінальному провадженні, однак не наділені ознаками майна, не є об`єктами цивільних прав, не мають історичної, художньої, наукової, літературної, економічної або іншої істотної цінності, зокрема, для особи, у якої вони вилучені (листи, чорнові записи, блокноти, візитівки, господарські договори, рахунки на оплату, накладні, чеки, довіреності, речі немайнового характеру тощо), не належать до тимчасово вилученого майна та не потребують вирішення питання про арешт.

У цьому випадку слідчим було вилучено печатки та відтиски печатки, які не були прямо зазначені в ухвалі слідчого судді від 05.02.2026 р., якою надано дозвіл на обшук.

Тому, слідчий суддя приходить до висновку, що дані речі не відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Щодо накладення арешту на інші документи, блокнот із чорновими записами, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Вказані речі були виявлені та вилучені під час обшуку за адресою: м. Лебедин, вул. Героїв Майдану, 6, на відшукання яких слідчим суддею був наданий дозвіл. Тобто вилучені документи було зазначено в ухвалі слідчого судді, якою надано дозвіл на обшук.

Такі документи долучаються слідчим до матеріалів кримінального провадження та зберігаються в них згідно з правилами, передбаченими законом.

Зокрема, стаття 100 КПК визначає порядок зберігання речових доказів. Так, речовий доказ або документ, наданий на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій надано речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 100 КПК).

Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії (ч. 3 ст. 100 КПК).

У цьому випадку документи було вказано у рішенні слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо виявлення та вилучення під час обшуку грошових коштів, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно із частиною 1 статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК передбачений арешт майна як один із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною 3 статті 132 КПК визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з частиною 2 статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 5 статті 170 КПК визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини 2 цієї статті (тобто арешту майна з метою забезпечення конфіскації майна), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з частиною 10 статті 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна., заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини 1 статті 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 4 статті 173 КПК у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Також, згідно з частиною 1 статті 174 КПК, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001315 від 06.11.2025 р. за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 не повідомлено про підозру, тобто вона не має процесуального статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя зазначає, що питання доцільності, розумності та пропорційності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідків арешту майна для його власника та володільця, є суб`єктивними оціночними поняттями.

Дослідивши клопотання про арешт майна разом із доданими матеріалами, слідчий суддя вважає, що в такому вбачається намір очевидно непропорційного втручання в право власності законного власника майна ОСОБА_4 за відсутності достатніх та належних доказів наявності потреби в такому застосуванні, а також за фактичного повернення вилучених коштів власнику як тимчасово вилученого майна.

Частинами 1, 2 статті 167 КПК визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною 1 статті 169 КПК визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відтак повторне застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження шляхом обмеження права власності, ще й за наявності фактичного вирішення такого питання слідчим суддею, не відповідатиме вимогам законності та дотримання справедливого балансу між суспільним інтересом та захистом права власності особи, і при цьому застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження для досягнення мети такого не доведено.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання в цій частині.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001315 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2025 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368-3 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно: мобільний телефон марки Samsung, моделі Galaxy A14, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , із абонентським номерами ПрАТ «Київстар» - НОМЕР_4 та ПрАТ «ВФ Україна» - НОМЕР_5 , у захисному чохлі, доступ до якого захищено паролем «1977», який вилучено та поміщено до спеціального пакета ICR0150187;

ноутбук марки D40LOGIX моделі М15 із серійним номером 18ЕХР2023РR03707 чорного кольору разом із зарядним пристроєм, який вилучено та поміщено до спеціального пакета 008036096;

флеш-носій об`ємом 16 GB, білого кольору, на якому містяться файли з електронними підписами «Хвостенко» з паролем «12345», «Мілка» з паролем «1981», а також інша інформація, який вилучено та поміщено до спеціального пакета ICR150197;

документи, а саме: копія договору №6 від 29.01.2025 з додатком на 4 арк; акт наданих послуг по ФГ « ОСОБА_10 » на 1 арк; акт надання послуг по ФГ «Мілка» на 1 арк; чорнові записи на 3 арк; виконання розпорядження від Міністрества оборони України до ФГ «Мілка» на 1 арк; розпорядження №03/02/07 від 19.01.2026 на 1 арк; повістка №03/02/06 на 1 арк; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ОСОБА_10 на 3 арк; роздруківка з «Резерв +» на ім`я ОСОБА_14 на 2 арк; копія паспорта ТУ, роздруківки з «Резерв +» на ім`я ОСОБА_15 на 3 арк; копія паспорта та роздруківки «Резерв +» на ім`я ОСОБА_16 на 3 арк; перелік документів з приводу звірки з ТЦК по ФГ «Мілка» на 65 арк у прозорому файлі, що поміщені до спеціального пакета NPU6016052;

документи, а саме: документи, які стосуються ФГ « ОСОБА_10 » на 125 арк; документи, які стосуються ФГ «Мілка» на 74 арк; копія диплому Жайворонки №877052 на 1 арк; копія паспорта та ІПН на ім`я ОСОБА_17 на 4 арк; копія посвідчення про приписку до призовної дільниці КП-000528 на 1 арк; сторінка з військового квитка (копія) НОМЕР_6 на 1арк; копія паспорта НОМЕР_7 на 2 арк; роздруківки з «Резерв +» на ім`я ОСОБА_18 на 1 арк, ОСОБА_19 на 3 арк, ОСОБА_20 на 2 арк, ОСОБА_18 на 1 арк; копія військового документа на ім`я ОСОБА_21 на 1 арк; правила військового обліку працівників військовозобов`язаних та резервістів на 1 арк., що поміщені до спеціального пакета 7346999;

блокнот із чорновими записами на 80 аркушах, який вилучено та поміщено до спеціального пакета NPU5907367.

В іншій частині клопотання відмовити.

Майно: печатка ФГ « ОСОБА_10 » з відтиском на аркуші формату А4, яку поміщено до спеціального пакета NPU 6016050;

печатка ФГ «Мілка» з відтиском на аркуші формату А4, яку поміщено до спеціального пакету NPU 6016051;

відтиски печатки ТОВ «Лебединпромбут» на 8 аркушах формату А4;

грошові кошти у загальній сумі 6650 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів, а саме: QF14759423B, QF34759424B, QF34759425B, QF34759426B, QF34759427B, QF34759478B, QF34759429B, Q34759431B, QF34759430B, PL89972532M, QF34574251B, QF34759946B, PL89972527M, JF85750873B, PL89972526M, PL89972525M, PL89972524H, PL89972533H, PF85510017J, QF34574275B, QF34759903B, QE34759906B, PL89972528H, PB71773517H, PL89972518M, QF34574274B, QF34574276B, QF34574254B, QF34574252B, QF34574253B, QF34759907B, QF34759439B, PE0041620T, PL89972531H, QE34574255B, QF34574256B, PB71773515H, QF34759438B, QF34759908B, QF34759432B, QB71661476C, QB71661473C, QF34759440B, QE 34759441B, QF34759442B, QF34574360B, PB71773516Y, PL89972519H, QF34759909B, QD78643664A, QF34759905B, QF34759904B, QF34574249B, QE34574250B, QF34759901B, QF34759902B, QD78643663A, QD78643662A, PL89972530Y, QF34759360B, QA41483111A, QF34759419B, QF34759420B, QF34759421B, QF34759422B, PL89972529H, а також купюрa номіналом 50 доларів США MB18137721A, які поміщені до спеціального пакету NPU5907374 повернути ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_22