Справа № 307/2/26
Провадження №1-кс/307/98/26
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
У Х В А Л А

про продовження строку

тримання під вартою

24 лютого 2026 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів клопотання керівника Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, з повною загальною середньою освітою, судимості не має,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

Керівник Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01 січня 2026 року, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись по АДРЕСА_1 , поруч з яким він неподалік проживає, на ґрунті особистих неприязних відносин, розпочав сварку із неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якої зайшов до свого будинку, звідки взяв кухонний ніж та повернувшись до ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та маючи прямий умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті останнього, тримаючи в правій руці вищевказаний ніж, наніс ним не менше 5 ударів по голові, спині та правій руці потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок чого останньому було заподіяно тілесні ушкодження у виді різаної рани спинки носа, різаної рани лівої половини голови, різаної рани китиці правої руки та двох ран задньої поверхні тулубу.

Не зупиняючись на цьому, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , намагався нанести останньому інші ножові поранення по життєво важливих органах голови та тіла, однак злочинний умисел ОСОБА_10 не був доведений до кінця, так як його дії були припинені неповнолітнім ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відтягнув від потерпілого ОСОБА_10 , разом із батьком останнього ОСОБА_12 , котрий, тоді ж, вирвав ніж із рук свого сина ОСОБА_4 , у зв`язку із чим, останній, з причин, що не залежали від його волі, не зміг виконати усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, тобто до умисного протиправного заподіяння смерті неповнолітнього ОСОБА_8 .

Після чого, неповнолітній ОСОБА_11 викликав швидку медичну допомогу, та автомобілем якої неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 було госпіталізовано до КНП "Тячівська районна лікарня" Тячівської міської ради Закарпатської області.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, тобто вчинення незакінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

01 січня 2026 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 02 січня 2026 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зі строком дії до 01 березня 2026 року.

20 лютого 2026 року було затверджено обвинувальний акт, який скеровано до Тячівського районного суду Закарпатської області.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави до обвинуваченого ОСОБА_4 , строком на шістдесят днів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

01 січня 2026 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.

02 січня 2026 року ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 01 березня 2026 року.

20 лютого 2026 року було затверджено обвинувальний акт.

Згідно зі ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Згідно ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою. У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

20 лютого 2026 року до Тячівського районного суду Закарпатської області із Тячівської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000002 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України. Однак, підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженню ще не проведено.

Згідно ч.6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. "С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Враховуючи наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; та може вчинити інше кримінальне правопорушення, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, які не зменшились, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Беручи до уваги вищенаведене, виходячи з необхідності уникнення ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також приймаючи до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не відпали, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 з врахуванням положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", вважаю за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24 квітня 2026 року, включно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 196, 197, 199, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, строк тримання під вартою, який визначений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 січня 2026 року, на 60 (шістдесят) днів, тобто по 24 квітня 2026 року, включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1