Номер справи 175/2603/26
Номер провадження 1-кс/175/377/26
УХВАЛА

іменем України

18 лютого 2026 року селище Слобожанське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000004 від 16.01.2026 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка м.Підгороднє Дніпропетровської області, одружена, особа з інвалідністю 3 групи, працює сімейною медсестрою КНП "ЦПМСД" ПМР Дніпровського району, зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст клопотання та короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється.

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 16.01.2026 у ОСОБА_5 виник умисел за розробленим нею планом створити очолюване нею стійке об`єднання із лікарів та з їх числа службових осіб, які наділені організаційно-розпорядчими функціями та уповноважені вирішувати питання про встановлення груп інвалідності у складі відповідних комісій, для одержання неправомірної вигоди від військовозобов`язаних осіб, які звертаються до медичних закладів Дніпропетровської області для встановлення стану свого здоров`я та можливості отримання груп інвалідності з метою подальшого зняття з військового обліку.

Будучи обізнаною з вимогами законодавства та маючи обов`язок їх дотримуватися ОСОБА_5 , будучи на посаді сімейної медсестри Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та невстановлені досудовим розслідуванням службові особи Комунального підприємства «Слобожанська центральна лікарня» Слобожанської селищної ради та члени експертної команди КП «СЦЛ», вступили між собою в попередню змову, вирішили стати на злочинний шлях та вчинити корупційний злочин за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин.

Не пізніше 16.01.2026, ОСОБА_5 з невстановленими досудовим розслідуванням членами експертної команди КП «СЦЛ» та службовою особою КП «СЦЛ» досягнули домовленості, щодо спільного вчинення кримінального правопорушення, розробили план його вчинення та розподілили ролі співучасників.

Реалізовуючи задумане, не пізніше 16.01.2026 ОСОБА_5 , діючи умисно, підшукала особу військовозобов`язаного, якій необхідно встановлення групи інвалідності експертною командою - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запевнивши останнього, що лише за її допомогою ОСОБА_7 зможе отримати рішення експертної команди з повсякденного функціонування особи про встановлення III групи інвалідності, для чого необхідно отримати висновки профільних лікарів та фіктивно госпіталізуватись для встановлення діагнозу, за що необхідно надати неправомірну вигоду у сумі 20000 гривень та 4000 доларів США.

В період часу з 21.01.2026 по 03.02.2026 ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 грошові кошти у визначеній нею розмірі - 20000 гривень, в якості неправомірної вигоди для службових осіб за фіктивну госпіталізацію та встановлення діагнозу, необхідного для прийняття рішення експертною командою з повсякденного функціонування особи про встановлення III групи інвалідності ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_5 повідомила, що засідання експертної команди з повсякденного функціонування особи КП «СЦЛ», на якому буде вирішуватись щодо встановлення III групи інвалідності ОСОБА_7 призначено на 13:00 17.02.2026 та до цього часу потрібно передати решту суми неправомірної вигоди в сумі 4000 доларів США.

У подальшому, І7.02.2026 приблизно о 11:57 ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою з невстановленими в ході проведення досудового розслідування членами експертної команди з повсякденного функціонування особи КП «СЦЛ», реалізовуючи злочинний умисел, перебуваючи в приміщенні КП «СЦЛ» за адресою: м. Дніпро, вул. Холодильна, буд. 60 отримала від ОСОБА_7 половину обумовленої неправомірної вигоду у вигляді 2000 доларів США для передачі невстановленим в ході проведення досудового розслідування членам експертної команди з повсякденного функціонування особи КП «СЦЛ» та розподіленні її між ними.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 17.02.2026 приблизно о 12:35 ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою з невстановленими в ході проведення досудового розслідування членами експертної команди КП «СЦЛ», перебуваючи поблизу КП «СЦЛ» за адресою: м. Дніпро, вул. Холодильна, 60 в автомобілі Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 отримала від ОСОБА_7 другу половину неправомірної вигоди у розмірі 2000 доларів США, таким чином виконала всі дії, які вважала за необхідні для доведення своїх злочинних дій до кінця.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії, з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

2. Позиції учасників

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, просив застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді триманні під вартою з метою забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Прокурор просив визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти заявленого прокурором клопотання, заявляв про необґрунтованість підозри, недоведеність ризиків, просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід з числа більш м`яких, або визначити заставу у мінімальному розмірі. Просив врахувати соціальні зв`язки.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію захисника, просила застосувати більш м`який запобіжний захід.

3. Встановлені слідчим суддею обставини та прийняті процесуальні рішення

17.02.2026 о 13:36 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про що складено протокол. Згідно протоколу затримання від 17.02.2026 клопотань, заяв та доповнень затримана ОСОБА_5 не вказала, фактичний час затримання не заперечувала, зауважила, що до неї некоректно ставились.

18.02.2026 о 12:10 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

4.Обґрунтованість підозри та посилання на докази

Захист заявляв про необґрунтованість підозри.

Слідчий суддя встановив, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч.3 ст.368 КК України здійснено 18.02.2026.

Суддею взято до уваги вагомість наявних в матеріалах справи доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме: протоколи допитів свідка ОСОБА_7 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_7 , протоколи обшуків, а також протоколи про хід та результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій: аудіо-, відеоконтролю осіб; контролю за вчиненням злочину; протокол огляду речей та документів, а також інші матеріали в їх сукупності.

Вищевказані докази свідчать про те, що підозрювана могла вчинити інкриміноване кримінальне правопорушення, тобто підозра стосовно ОСОБА_5 є обґрунтованою.

Прокурором дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні.

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

За змістом ст.279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор мають повноваження знову здійснити письмове повідомлення про підозру, дотримуючись вимог ст.278. При цьому Кодекс не обмежує кількість таких дій, а лише зобов`язує вчиняти дії у розумні строки, забезпечуючи їх дотримання через механізм встановлення граничних строків досудового слідства після повідомлення особі про підозру.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є підтвердженою.

5.Висновки про існування ризиків

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду

Слідчий суддя погоджується, що є достатні підстави вважати наявним ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана може переховуватись від суду, зважаючи на тяжкість покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що загрожує їй у разі визнання винною у вчиненні злочину, який їй інкримінується.

Згідно практики ЄСПЛ очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування. Співставлення можливих негативних для підозрюваної ОСОБА_5 наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за тяжкі злочини у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Підозрювана ОСОБА_5 , яка обіймає посаду сімейної медсестри КНП "ЦПМСД" ПМР Дніпровського району, добре обізнана з особливостями ведення медичних справ, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства, знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального злочинних дій.

Підозрювана ОСОБА_5 володіє інформацією, які саме речі та документи мають доказове значення та досі не здобуті органом досудового розслідування, а тому може здійснити їх знищення, приховання чи спотворення, тим самим запобігти органу досудового розслідування у їх виявленні та вилученні.

Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

У ході досудового розслідування існує імовірність залученості або обізнаності великої кількості осіб, які на цій стадії досудового розслідування не допитані як свідки, однак їм можуть бути відомі обставини розслідуваного злочину.

Наведене дає підстави обґрунтовано припускати, що ОСОБА_5 може розробляти заходи щодо здійснення впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, ОСОБА_5 володіє інформацією стосовно біографічних даних свідка, який надав органу досудового розслідування викривальні покази стосовно неї, у зв`язку з чим остання, перебуваючи на волі, не будучи обмеженою у вільному спілкуванні, матиме можливість вступати у позапроцесуальні відносини із цим та іншими свідками, впливати на учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів, схиляти їх до зміни даних слідству показань іншим чином.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

У випадку засудження ОСОБА_5 за вчинення тяжкого злочину, до неї може бути застосовано покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Отже є підстави вважати, що ОСОБА_5 , маючи широке коло знайомств, перебуваючи на волі до вирішення питання про виявлення майна з метою його конфіскації та накладення на нього арешту, та використовуючи свої особисті зв`язки, швидко та ефективно вчинить активні дії щодо приховування такого майна, перешкоджаючи таким чином виконанню завдань кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні неправдиві показання, або вплинути на хід досудового розслідування.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 , яка обіймає посаду сімейної медсестри КНП "ЦПМСД" ПМР Дніпровського району, та до якої звертаються за медичною допомогою, може вчиняти тотожні кримінальні правопорушення, або впливати на інших медичних працівників для надання показань для уникнення покарання.

Відтак встановлено, що наведені ризики є реальними, обґрунтованими та підтвердженими дослідженими у судовому засіданні доказами.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про необхідність запобігти ризикам та застосувати запобіжний захід до підозрюваної.

6. Запобіжний захід, який застосовується, та обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам

При вирішенні питання щодо обрання виду запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, його вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, погашення судимостей, та ризик повторення протиправної поведінки.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Недостатність застосування домашнього арешту обумовлена тим, що запобігання встановленим ризикам, обмеження спілкування із свідками та іншими невстановленими на даний час співучасниками потребує постійного цілодобового стороннього контролю за діями підозрюваної, що неможливо досягти при домашньому арешті.

Водночас інші запобіжні заходи у виді застави, особистого зобов`язання, а також особистої поруки із тих самих причин є неспроможними запобігти встановленим ризикам, оскільки мають ще більш м`який характер та менші стримуючі спроможності впливу на поведінку підозрюваної ОСОБА_5 .

За встановлених суддею обставин та інтенсивності ризиків, з урахуванням обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваною покладних на неї процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на даному етапі є найбільш доцільним запобіжним заходом.

7. Обґрунтування розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених КПК України

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Дане кримінальне провадження не входить до виключень передбачених частиною четвертою ст.183 КПК України, а тому слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор просив визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Захист просив визначити заставу на рівні 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч.4 ст.182 КПК).

При визначені достатнього розміру застави слідчий суддя, серед іншого, враховує майновий стан підозрюваної ОСОБА_5 , рівень її доходів, наявність у власності транспортного засобу, а також те, що вона є особою з інвалідністю 3 групи, одружена, офіційно працевлаштована, зареєстрована та проживає у м. Підгороднє Дніпровського району Дніпропетровської області, раніше не судима.

З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає, що для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 обов`язків слід визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить сто шістдесят шість тисяч чотириста гривень.

У разі внесення застави, на підозрювану слід покласти відповідно до ч.5 ст.194 КПК України обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, а саме щодо явки за викликом, контролю за місцем перебування, обмеження спілкування зі свідками, здачі документів, що дають право на виїзд з країни.

Відтак, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 131, 132, 176-199, 309, 369-372, 376, 532 КПК,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 17.04.2026 включно.

Строк затримання рахувати з 13:36 17.02.2026 з часу фактичного затримання.

Визначити розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 передбачених КПК України обов`язків, - 166 400 (сто шістдесят шість тисяч чотириста) гривень 00 коп.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави вона буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним викликом;

2) не відлучатися із Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі невиконання покладених на неї обов`язків, застава звертається в дохід держави та до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Копію ухвали вручити підозрюваній негайно після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1